22.09.2014 Справа № 756/5989/14-ц
№756/5989/14-ц
№2/756/3008/14
РІШЕННЯ

Іменем України

16 вересня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого - судді
Тітова М.Ю.

при секретарі
Івановій І.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31
травня 2013 року між ним та відповідачем
був укладений попередній договір,
відповідно до якого сторони домовились
у строк до 30 грудня 2013 року укласти
договір купівлі-продажу нерухомого
майна, а саме ? ідеальної частки
нежитлових приміщень АДРЕСА_1
загальною площею 110,3м.кв. за ціною
еквівалентною 110000,00 доларів США. На
виконання даного попереднього
договору, на підтвердження свої
намірів та як частина грошових коштів
за придбання нерухомого майна сторони
у пп.5.1. попереднього договору
передбачили передачу покупцем
продавцю завдатку у розмірі 95 916,00грн.
Вказаний завдаток повністю був
оплачений позивачем відповідачу
готівковими коштами в момент укладення
попереднього договору. В подальшому
між ним та відповідачем була досягнута
домовленість про укладення договору
купівлі-продажу зазначеного вище
нерухомого майна за ціною 557100,00 грн. 24
вересня 2013 року такий договір був
укладений. Безпосередньо під час
укладення та підписання договору
купівлі-продажу нерухомого майна він
на виконання його умов платіжним
дорученням №7418 від 24 вересня 2013 року
перерахував в безготівковому порядку
на поточний рахунок позивача повну
вартість придбаного майна, зазначену в
договорі - 557100,00грн. Про це була
зроблена відмітка в договорі
купівлі-продажу. За умовами п.п. 5.4
попереднього договору від 31 травня 2013
року завдаток, переданий продавцю під
час укладення попереднього договору
залишається у продавця та
зараховується в рахунок оплати ціни
майна за основним договором. Таким
чином, відповідно до умов попереднього
договору та основного договору
купівлі-продажу покупець при
проведенні остаточного розрахунку на
придбане майно повинен був оплатити
покупцю 461184,00грн., проте оплатив
557100,00грн., тобто оплатив надмірно та без
належної підстави 95916,00грн., які в даний
час безпідставно знаходяться у
відповідача. Фактично та очевидно, що
позивач оплатив за придбане майно
653016,00грн., замість 557 100,00грн.,
передбачених договором
купівлі-продажу нерухомого майна.

Просить суду відповідно до вимог ст.ст.
536, 571, 625, 1212, 1214 ЦК України стягнути з
відповідача на свою користь 95916 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав у повному
обсязі, просив його задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову
заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
прийшов до висновку, що у задоволення
позову необхідно відмовити з наступних
підстав.

21.05.13 між сторонами укладено попередній
договір купівлі-продажу, за яким
сторони зобов'язалися укласти в
обумовлений строк договір
купівлі-продажу нерухомого майна,
відповідно до якого відповідач
зобов'язується продати позивачу, в
позивач зобов'язується придбати у
відповідача нерухоме майно, а саме ?
частині ідеальну частину нежилих
приміщень АДРЕСА_1. Термін укладення
основного договору не пізніше 30.12.13. До
істотних умов основного договору
сторони відносять: ціна
купівлі-продажу нерухомого майна -
гривневий еквівалент 110000 доларів США.

Крім того, за попереднім договором
сторони прийшли до згоди, що
підтверджуючи свої наміри на
підписання основного договору і
здійснення дій щодо його посвідчення, в
день укладення договору позивач
сплачує відповідачу грошові кошти в
сумі 95916 грн., що еквівалентно 12000
доларів США як частину грошових
доходів за купівлю нерухомого майна. У
випадку не підписання сторонами та
нездійснення дій щодо нотаріального
посвідчення основного договору на
встановлених цим договором умовах, з
вини позивача та/або у зв'язку з
невиконанням останнім умов цього
договору, сума передана позивачем
залишається в розпорядженні
відповідача як неустойка (штраф). У
випадку підписання сторонами та
нотаріального посвідчення основного
договору на встановлених цим договором
умовах сума передана позивачем
залишається у продавця і зараховується
в рахунок оплати ціни купівлі-продажу
майна за основним договором.

24.09.13 мі сторонами укладено договір
купівлі-продажу, за яким відповідач
продав у власність позивачу
вищезазначене нерухоме майно, ціна
продажу цього майна становить 557100 грн.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК
України).

Також, за положеннями ст. 635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Сторона, яка
необгрунтовано ухиляється від
укладення договору, передбаченого
попереднім договором, повинна
відшкодувати другій стороні збитки,
завдані простроченням, якщо інше не
встановлено попереднім договором або
актами цивільного законодавства.
Зобов'язання, встановлене попереднім
договором, припиняється, якщо основний
договір не укладений протягом строку (у
термін), встановленого попереднім
договором, або якщо жодна із сторін не
направить другій стороні пропозицію
про його укладення.

Загальними засадами цивільного
законодавства є зокрема свобода
договору (ст. 3 ЦК України).

Згідно ст. 6 ЦК України сторони мають
право укласти договір, який не
передбачений актами цивільного
законодавства, але відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства. Сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами. Сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд. Сторони в
договорі не можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства, якщо в цих актах прямо
вказано про це, а також у разі, якщо
обов'язковість для сторін положень
актів цивільного законодавства
випливає з їх змісту або із суті
відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 627 ЦК України
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
( ст. 526 ЦК України).

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, суд вважає
необґрунтованими посилання позивача
на те, що основний договір був
укладений на виконання попереднього
договору, оскільки попереднім
договором були передбачені істотні
умови основного договору, а саме ціна
купівлі-продажу нерухомого майна
повинна складати гривневий еквівалент
110000 доларів США, хоча фактично було
продано це майно за основним договором
за 557100 грн., що за курсом НБУ на момент
укладення договору складало 69724,66
доларів США.

Відповідач суду пояснив, що позивач не
виконав умови попереднього договору
щодо купівлі нерухомого майна за ціною
гривневого еквіваленту 110000 доларів США
та він вимушений був його продати за
відповідно 69724,66 доларів США.

Посилання позивача на п. 5.4
попереднього договору про те, що спірна
сума залишається у відповідача і
зараховується в рахунок оплати ціни
купівлі-продажу є необґрунтованим,
оскільки цей пункт застосовується в
разі укладення між сторонами основного
договору на встановлених попереднім
договором умовах чого дотримано не
було.

Крім того, за приписами ч. 1 ст. 1212 ЦК
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Відсутні підстави для застосування
цього положення, оскільки відносини
між сторонами регулюються в даному
випадку укладеними між ними попереднім
договором купівлі-продажу та договором
купівлі-продажу, грошові кошти були
отримані відповідачем на підставі саме
попереднього договору купівлі-продажу,
умови якого позивачем виконано не було.

Таким чином, враховуючи, що позивачем
зобов'язання за попереднім договором
виконанні неналежним чином, то
підстави для задоволення позову
відсутні.

З викладеного, ст.ст. 1-11, 60, 61, 74-77, 88, 169, 209,
212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення грошових коштів -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: М.Ю. Тітов