Справа № 642/4275/14
№2/642/1077/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
Ленінський районний суд м. Харкова

У складі: головуючого судді при
секретарі Клименко О.І.
Оріховської В.С..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Харківської міської ради,
треті особи: перша Харківська державна
нотаріальна контора, Комунальне
підприємство « Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» про
встановлення факту та визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в
якому просить встановити факт родинних
відносин рідних братів між фізичними
особами: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та визнати за
позивачем , ОСОБА_3, право власності на
нерухоме майно, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яке складається з 1/2
частини домоволодіння літ.А-1, сараю
літ.И, сараю літ.П, сараю літ.М, гаража
літ Х, льоха літ.О, надвірної вбиральні
літ.К, дерев'яної огорожі №2 , воріт №5
та хвіртки №6, в порядку спадкування
після смерті мого двоюрідного брата
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, його
матері ОСОБА_7, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3
та його батька ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4. Свою вимогу позивач
обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер
його двоюрідний брат ОСОБА_6. Після його
смерті відкрилась спадщина на все
належне йому майно, зокрема, частину
домоволодіння, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1. Маючи намір прийняти
спадщину, він усно звернувся до
нотаріальної контори . Проте, у
прийнятті заяви йому було відмовлено в
зв'язку з пропуском встановленого
законодавством строку на прийняття
спадщини. При цьому йому було
роз'яснено, що питання про визначення
додаткового строку для подання заяви
може бути вирішено судом . Ленінським
районним судом м. Харкова після
судового розгляду його позовної заяви
26 червня 2013 року було проголошене
рішення, відповідно до якого, йому
визначено додатковий строк на подання
заяви про прийняття спадщини після
смерті його двоюрідного брата ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, в два місяці з
дня набрання рішення суду законної
сили. Першою Харківською державною
нотаріальною конторою, згідно його
заяви, 23 серпня 2013 року була
зареєстрована спадкова справа № 54923055 у
Спадковому реєстрі, № 560/2013 у нотаріуса.
Однак, державним нотаріусом Першої
Харківської державної нотаріальної
контори Грошевою О.Ю. 27 лютого 2014 року
за № 988/02-31 була винесена постанова про
відмову у вчиненні нотаріальної дії,
згідно якої йому, ОСОБА_3, у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5
двоюрідного брата - ОСОБА_6 було
відмовлено і рекомендовано, відповідно
до ст.ст.107, 109,118 ЦПК України звернутися
до суду за правилами позовного
провадження. Підставами відмови
послугував той факт, що, неможливо
підтвердити його родинний зв'язок зі
спадкодавцем, оскільки, згідно листа
Головного управління юстиції у
Харківській області від 1 грудня 2013
року № 30257/09-01-0310, наданого на запит
нотаріальної контори, у зв'язку з тим,
що у відділі державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Золочівського районного
управління в Харківській області
частково наявний архів за 1926-1927 роки, і
відомості про народження дядька
спадкодавця, тобто його батька - ОСОБА_5
відсутні. Крім того, як стало відомо з
листа Комунального підприємства «
Харківське міське бюро технічної
інвентаризації від» № 2002254 від 20 січня
2014 року, наданого на запит нотаріальної
контори, право власності на нерухоме
майно при житті померлий не
зареєстрував, згідно діючого
законодавства. Таким чином,
встановлення факту родинного зв»язку
між братами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 став
необхідним. Крім того, дядько позивача ,
ОСОБА_4, 19 квітня 1963 року, згідно
договору купівлі-продажу, укладеного
між ним - покупцем та громадянином
ОСОБА_10- продавцем, став власником 3/8
частин домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1. Даний договір був
зареєстрований в міському бюро
технічної інвентаризації м. Харкова за
№ 4115 від 19 квітня 1963 року . 05 червня 1990
року за заявою однієї із співвласників
даного домоволодіння ОСОБА_11 рішенням
виконавчого комітету Ленінської
районної ради народних депутатів м.
Харкова № 114/2 « Про дозвіл гр. ОСОБА_11
оформлення літньої кухні в
домоволодінні № 3-5 по пер.
Залютінському та про поділ
домоволодіння на два самостійних» було
вирішено проміж іншого виділити
житловий будинок літ. А с
обслуговуючими будівлями, що
знаходилися в користуванні громадян
ОСОБА_4 та ОСОБА_12( ще одного із
співвласників даного домоволодіння),
як окреме домоволодіння. При цьому в
рішенні зазначається, що з видачею
свідоцтва про право особистої
власності на частину домоволодіння
ОСОБА_4 слід утриматися у зв'язку з
невирішеністю питання про самовільні
прибудови. Після чого, його дядько
ОСОБА_4 за свого життя, а помер він
ІНФОРМАЦІЯ_4, також його жінка ОСОБА_7,
що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і їх син ОСОБА_6,
що помер ІНФОРМАЦІЯ_2, з невідомих йому
причин, хоча постійно мешкали і були
зареєстровані в даному домоволодіння
питання одержання свідоцтва про право
особистої власності на дану частину
домоволодіння так і не вирішили і
відповідно не зареєстрували його
належним чином. Відповідно до
технічного паспорта на індивідуальний
житловий будинок АДРЕСА_1, реєстровий
за № 4115, виготовлений станом на 5 травня
2014 року Комунальним підприємством «
Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» та довідки
Комунального підприємства «
Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» за № 2002254 від 20 січня
2014 року, наданої державному нотаріусу
1-ї ХДНК ( додаток 12), спадкове нерухоме
майно складається з 1/2 частини
домоволодіння А-1, в якій : житлова
кімната 1 площею 13,8 кв.м, житлова
кімната 2 площею 11,2 кв.м, кухня площею 6,8
кв.м, коридор площею 3,8 м, а всього
приміщення загальною площею 35,6 кв.м,
також трьох сараїв, гаража, льоха,
надвірної вбиральні, дерев'яних
огорожі, воріт та хвіртки. Після смерті
його двоюрідного брата він є єдиним
спадкоємцем за законом. Згідно ст. 1258 ЦК
України - спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Інших осіб, які б
претендували на майно не має, а тому він
є єдиним спадкоємцем відкритої
спадщини. З 15 березня 2013 року, відколи
довідався про смерть свого брата, і по
сьогоднішній день він мешкаю в
зазначеному домоволодінні, сплачую
комунальні послуги по його
обслуговуванню і зазначає, що на
присадибній ділянці ніяких
самовільних прибудов, невідображених в
технічному паспорті, наразі не існує.
Та в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, після
смерті ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_7 та їх
син ОСОБА_6, згодом останній після
смерті матері, прийняли спадщину як
спадкоємці, що постійно проживали
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини .Відповідно до положень ст. 100
та ст.101 Цивільного кодексу Української
РСР 1963 року, який діяв на час володіння
його спадкодавцями, зокрема його
дядьком ОСОБА_4, домоволодінням ,
громадяни могли мати у власності
житловий будинок. При цьому глава
десята цього кодексу не пов'язувала
наявність такого права з його
обов'язковою державною реєстрацією. Та
навпаки, ст. 128 ЦК Української РСР
визначався момент виникнення права
власності у набувача майна за
договором з моменту передачі речі.
Проте, за загальновизнаним принципом
права закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі. Цей принцип
закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції
України, за якою дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події або факту
застосовується той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.
Зазначені документи свідчать про
належне володіння його спадкодавцями
майном, яке було придбано на законних
підставах, не є самочинним
будівництвом та має усі необхідні
документи відповідно до законодавства,
яке діяло на момент придбання цього
майна. Таким чином, виникла ситуація
при якій, через бездіяльність
спадкодавця щодо реєстрації
нерухомого майна, спадкоємець не може
набути право власності на це майно в
порядку спадкування через нотаріальну
контору.

Представник позивача та позивач в
судове засідання з»явились. Позовні
вимоги підтримали в повному обсязі.
Пояснення надали аналогічно
обставинам викладеним в позові.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився. Однак, надав до
суду письмові заперечення в яких проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_3
зперечував, посилаючись на той факт, що
якщо за життя спадкодавець не набув
права власності на житловий будиноку ,
то спадкоємець також не набуває права
власності у порядку спадкування . До
спадкоємця переходять лише визначені
майнові права, які належали
спадкодавцеві на час відкриття
спадщини.

Представник третьої особи першої
Харківської державної нотаріальної
контори в судове засідання не
з»явився. Однак надала до суду письмову
заяву в якій просила слухати справу в
відсутність представника.

Представник третьої особи ,
Комунального підприємства «
Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» в судове засідання не
з»явися. Однак, надав до суду заяву в
якій просив слухати справу в
відсутність представника.

Суд, вислухавши пояснення і доводи
представника позивача, позивача,
свідка ОСОБА_13, дослідивши матеріали
цивільної справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до договору
купівлі-продажу, ОСОБА_4, 19 квітня 1963
року, став власником 3/8 частин
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1. Даний договір був
зареєстрований в міському бюро
технічної інвентаризації м. Харкова .

Рішенням виконавчого комітету
Ленінської районної ради народних
депутатів м. Харкова № 114/2 « Про дозвіл
гр. ОСОБА_11 оформлення літньої кухні в
домоволодінні № 3-5 по пер.
Залютінському та про поділ
домоволодіння на два самостійних» за
заявою за заявою однієї із
співвласників даного домоволодіння
ОСОБА_11 від 05.06.1990 року було вирішено
проміж іншого виділити житловий
будинок літ. А с обслуговуючими
будівлями, що знаходилися в
користуванні громадян ОСОБА_4 та
ОСОБА_12( ще одного із співвласників
даного домоволодіння), як окреме
домоволодіння. При цьому в рішенні
зазначається, що з видачею свідоцтва
про право особистої власності на
частину домоволодіння ОСОБА_4 слід
утриматися у зв'язку з невирішеністю
питання про самовільні прибудови за №
4115 від 19 квітня 1963 року.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 до моменту своєї смерті, а саме
ІНФОРМАЦІЯ_4, також його жінка ОСОБА_7,
що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і їх син ОСОБА_6,
що помер ІНФОРМАЦІЯ_5, з невідомих
причин, хоча постійно мешкали і були
зареєстровані в даному домоволодінн,
що підтверджено листами начальника
Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області, питання одержання
свідоцтва про право особистої
власності на дану частину
домоволодіння так і не вирішили і
відповідно не зареєстрували його
належним чином.

Відповідно до технічного паспорта на
індивідуальний житловий будинок
АДРЕСА_1, реєстровий за № 4115,
виготовлений станом на 5 травня 2014 року
Комунальним підприємством «
Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» та довідки
Комунального підприємства «
Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» за № 2002254 від 20 січня
2014 року, наданої державному нотаріусу
1-ї ХДНК, спадкове нерухоме майно
складається з 1/2 частини домоволодіння
А-1, в якій : житлова кімната 1 площею 13,8
кв.м, житлова кімната 2 площею 11,2 кв.м,
кухня площею 6,8 кв.м, коридор площею 3,8 м,
а всього приміщення загальною площею
35,6 кв.м, також трьох сараїв, гаража,
льоха, надвірної вбиральні, дерев'яних
огорожі, воріт та хвіртки .

Вимогами статті 328 ЦК України
передбачено, що право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 100 та ст.101 ЦК
Української РСР 1963 року, який діяв на
час володіння спадкодавцями, а саме
ОСОБА_4, домоволодінням , громадяни
могли мати у власності житловий
будинок. При цьому глава десята
кодексу не пов'язувала наявність
такого права з його обов'язковою
державною реєстрацією. Статтею 128 ЦК
Української РСР, визначався момент
виникнення права власності у набувача
майна за договором з моменту передачі
речі.

Загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у ч. 1 ст. 58
Конституції України, за якою дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події або факту
застосовується той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Таким чином, зазначені документи
свідчать про належне володіння
спадкодавцями майном, яке було
придбано на законних підставах, не є
самочинним будівництвом та має усі
необхідні документи відповідно до
законодавства, яке діяло на момент
придбання цього майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
після смерті ОСОБА_4 його дружина
ОСОБА_7 та їх син ОСОБА_6, згодом
останній після смерті матері, прийняли
спадщину як спадкоємці, що постійно
проживали разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини .

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу
України, у разі спадкування права та
обов'язки спадкодавця переходять до
спадкоємців.

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_3
було зазначено, що через виниклу
ситуацію при якій, через бездіяльність
спадкодавця щодо реєстрації
нерухомого майна, він, як спадкоємець
не може набути право власності на це
майно в порядку спадкування через
нотаріальну контору.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що ОСОБА_4 був законним
набувачем АДРЕСА_1. У зв»язку з чим,
вважає, що ОСОБА_6, фактично прийняв
спадщину після смерті своїх батьків
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, та
ОСОБА_7., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у
вигляді житлового будиноку АДРЕСА_1, на
підставі вимог ст. ст. 1268 ч.3 ЦК України,
якою передбачено, спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї.

Згідно актового запису про смерть № 9864
від 25.07.2011 року ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після його смерті відкрилась спадщина
на все належне йому майно, зокрема,
частину домоволодіння, яке розташоване
за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів
державним нотаріусом Першої
Харківської державної нотаріальної
контори Грошевою О.Ю. 27 лютого 2014 року
за № 988/02-31 була винесена постанова про
відмову у вчиненні нотаріальної дії,
згідно якої ОСОБА_3, у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 двоюрідного
брата- ОСОБА_6 було відмовлено, через
неможливість підтвердити родинний
зв'язок зі спадкодавцем, оскільки,
згідно листа Головного управління
юстиції у Харківській області від 1
грудня 2013 року № 30257/09-01-0310, наданого на
запит нотаріальної контори, у зв'язку з
тим, що у відділі державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Золочівського районного
управління в Харківській області
частково наявний архів за 1926-1927 роки, і
відомості про народження ОСОБА_4 є,
однак відсутні відомості про
народження батька позивача - ОСОБА_5.

В судовому засіданні допитаний в
якості свідка ОСОБА_13 підтвердив факт
того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійсно були
братами. І вказав на те, що позивач
ОСОБА_3. мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на
протязі довгого часу. І до моменту
смерті ОСОБА_6 він також мешкав в даному
будинку .

Свідоцтвом про народження НОМЕР_1
підтверджено, що ОСОБА_4 дійсно є
батьком ОСОБА_6

Згідно витягу з державного
реєстру актів цивільного стану
громадян щодо актового запису про
народження батьками ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначені ОСОБА_15 та
ОСОБА_16.

Відповідно до листа
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Харківській
області від 31.12.2013 р. № 30257/0901-0210
відомості про народження ОСОБА_5 1926-1927
року народження не виявлено при
частковій наявності архіву.

Таким чином, на підставі викладеного
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача ОСОБА_3 підлягають
задоволенню, так як є всі підстави
стверджувати, що ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 є дворідними
братами, а також знайшло свого
підтвердження в судовому засіданні
факт того, що ОСОБА_6 фактично прийняв у
спадок житловий будинок АДРЕСА_1 ,
після смерті своїх батьків : ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі ст. 1268
ч.3 ЦК України. У зв'язку з чим , позовні
вимоги позивача є обґрунтованими та
повністю доведені доказами по справі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3, 10, 27,31,60, 88, ч.1 ст. 114, ч.1 ст.122, 212 ,213,
215, ЦПК України, ст.ст. 15,16,355-357,368,1258,1259,
1264,1267,1268,1296 ЦК України, ППВСУ №5 від
31.03.1995 року зі змінами №15 від 25.05.1998 року
„Про судову практику по справам про
встановлення факту, що мають юридичне
значення ", суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Харківської
міської ради, треті особи: перша
Харківська державна нотаріальна
контора, Комунальне підприємство «
Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» про встановлення
факту та визнання права власності-
задовольнити.

Встановити факт родинних відносин
рідних братів між фізичними особами:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3, право власності на
нерухоме майно, що знаходиться за
адресою:АДРЕСА_3, яке складається з 1/2
частини домоволодіння літ.А-1, сараю
літ.И, сараю літ.П, сараю літ.М, гаража
літ Х, льоха літ.О, надвірної вбиральні
літ.К, дерев'яної огорожі №2 , воріт №5
та хвіртки №6, в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, його матері ОСОБА_7, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батька
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення по справі може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя
О.І. Клименко