Справа № 135/444/13-ц Провадження №
22-ц/772/2116/2014Головуючий в суді першої
інстанції Патраманський І. О.Категорія
30 Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Медвецького С.К., Шемети Т.М.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: позивача ОСОБА_2 і його
представника ОСОБА_3, представника
відповідача Кабанця Р.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Західенерго»

на рішення Ладижинського міського суду
Вінницької області від 23 вересня 2013
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Західенерго» про
стягнення матеріальної і моральної
шкоди, -

В с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом до ПАТ «ДТЕК Західенерго»
про стягнення матеріальної шкоди в
сумі 31 964,73 гр. та моральної шкоди в сумі
18 050 гр., мотивуючи свої вимоги тим, що
він являється власником житлового
будинку по АДРЕСА_1. З метою перебудови
будинку по його письмовій заяві від
25.04.2003 року, Ладижинською ТЕС 26.04.2003 року
його будинок відключено від
теплопостачання. Після перебудови
будинку теплопостачання відновлено з
переоформленням особового рахунку і
проведено реконструкцію системи
опалення і встановлені прилади обліку.
16 лютого 2010 року він уклав із
відокремленим підрозділом ВАТ
«Західенерго» Ладижинська ТЕС договір
№150 на постачання теплової енергії в
гарячій воді. У зв'язку із неналежним
виконанням енергопостачальною
організацією своїх обов'язків по
постачанню теплової енергії в гарячій
воді, 26 лютого 2012 року у будинку
розмерзлися труби. Оскільки в будинку
незакінчені будівельні роботи і ніхто
не проживає, про це він спочатку по
телефону повідомив представника
відповідача ОСОБА_5, а 3.03.2012 року подав
письмову заяву теплопостачальній
організації. І лише 6.03.2012 року в його
будинок вийшла комісія, яка склала
відповідний акт, від підпису якого
представники відповідача відмовилися.
На відновлення системи опалення ним
було потрачено 9 138,73 гр. Також у 2008 році
за виготовлення проекту опалення
будинку ним витрачено 1 500 гр.; у 2009 році
для закупівлі обладнання для
встановлення вузла обліку теплової
енергії він потратив 13 456 гр. і 7870 гр.
потратив для здійснення монтажу і
встановлення комерційного вузла
обліку теплової енергії. Загальна сума
матеріальних збитків склала 31 964,73 гр.
Крім того, діями відповідача йому було
заподіяно моральну шкоду, що полягає у
його душевних стражданнях, які були
викликані внаслідок знищення та
пошкодження належного йому майна та
протиправною поведінкою по відношенню
до нього зі сторони відповідача. Тому
він просив стягнути на його користь із
відповідача 31 964,73 гр. матеріальної
шкоди і 18 050 гр. моральної шкоди.

Рішенням Ладижинського міського суду
Вінницької області від 23 вересня 2013
року позов ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної шкоди задоволено
повністю. Стягнуто з ПАТ «ДТЕК
Західенерго» на користь ОСОБА_2 завдану
йому матеріальну шкоду у розмірі 30 464,73
гр.

Позов ОСОБА_2 про стягнення моральної
шкоди задоволено частково. Стягнуто з
ПАТ «ДТЕК Західенерго» на користь
ОСОБА_2 завдану йому моральну шкоду у
розмірі 5 000 гр.

В решті позову про стягнення моральної
шкоди, відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «ДТЕК Західенерго» на
користь ОСОБА_2 501 гр. судового збору і
на користь держави 33,05 гр. судового
збору.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ
«ДТЕК Західенерго» просить скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове рішення, яким відмовити
ОСОБА_2 у задоволенні його позову.

Зазначив, що рішення суду вважає
незаконним, необґрунтованим, прийнятим
з порушенням норм матеріального та
процесуального права через неповне
з'ясування судом обставин, які мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 28 листопада 2013 року
апеляційну скаргу задоволено. Рішення
Ладижинського міського суду
Вінницької області від 23 вересня 2013
року скасовано, ухвалено нове рішення,
яким ОСОБА_2 відмовлено в позові до ПАТ
«ДТЕК Західенерго» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 травня 2014 року рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 28 листопада 2013 року скасовано, а
справу направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав апеляційну
скаргу і просить її задовольнити.

Позивач і його представник апеляційну
скаргу заперечили, просять відмовити у
її задоволенні, а рішення суду залишити
без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення,
дослідивши матеріали цивільної справи,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2
являється власником будинку АДРЕСА_1 (а.
с. 19-24).

16 лютого 2010 року власником будинку
ОСОБА_2 - споживачем, укладено із
відокремленим структурним підрозділом
ВАТ «Західенерго» Ладижинська ТЕС -
енергопостачальною організацією,
договір № 150 на постачання теплової
енергії в гарячій воді. Сторонами
підписаний договір разом із додатками
до нього № 1, 2, 3, які є його невід'ємною
частиною, та протоколом розбіжностей
до договору (а. с. 39-43). Директором
Ладижинської ТЕС затверджено 12.01.2009
року технічні умови № 8 на встановлення
вузла обліку теплової енергії у
будинку по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2
(а. с. 38). 11 лютого 2010 року головним
інженером Ладижинської ТЕС
затверджено акт прийняття теплового
вузла обліку в експлуатацію, із якого
вбачається, що представниками
енергопостачальної організації у
присутності МПП ІТФ «Техприлад-сервіс»
і споживача - власника будинку ОСОБА_2,
проведено технічний огляд приладів
вузла обліку теплової енергії спожитої
для потреб опалення приватного
будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1,
перевірена комплектність технічної
документації (а. с. 37).

Згідно умов договору
енергопостачальна організація
зобов'язалася забезпечувати
постачання теплової енергії споживачу
в обсягах згідно з договором;
гарантувати безпечне користування
тепловою енергією за умови дотримання
споживачем умов договору користування
тепловою енергією, правил експлуатації
теплоспоживального обладнання (п. 4.2.1,
4.2.2).

На підставі заяви власника будинку
ОСОБА_2 від 23.12.2010 року про незадовільну
роботу системи опалення в будинку, 21
січня 2011 року представниками
енергопостачальної організації
проведено обстеження теплової мережі
та теплоспоживального обладнання, про
що складено акт, яким зроблено висновок
про те, що зважаючи на те, що на даний
час неможливо забезпечити якісне
надання постачання теплової енергії,
до завершення виконання власником
будинку АДРЕСА_1 робіт по переходу на
альтернативне джерело
теплопостачання, яке передбачене
проектом, нарахування плати за обсяг
спожитої теплової енергії виконати з
урахуванням відхилення показників
якості надання послуг з постачання
теплової енергії; при пониженні
температури зовнішнього повітря
провести повторне обстеження системи
теплоспоживання (а. с. 49 на звороті).

На підставі листа власника будинку
ОСОБА_2 від 10.01.2012 року про незадовільну
роботу системи опалення в будинку, 14
лютого 2012 року представниками
теплопостачальної організації
проведено обстеження теплової мережі
та теплопостачання будинку, належного
ОСОБА_2 і зроблено відповідні висновки
та пропозиції: на даний час неможливо
забезпечити договірне надання послуг з
постачання теплової енергії через
гідравлічні особливості мережі, яка
потребує реконструкції; запропоноване
проведення робіт по під'єднанню від
квартального теплопроводу поліпшить
величину теплопостачання, але не
гарантує перепаду тиску 0,7 - 1,0 кгс/см2,
тому технічні умови № 58 на виконання
робіт по перенесенню місця під'єднання
будинку до тепломережі ТЕС слід
вважати недійсними, так як перенесення
місця врізки, без реконструкції
тепломережі вулиці в цілому, не
забезпечить необхідного перепаду
тиску (а. с. 58).

7 вересня 2011 року теплопостачальною
організацією - Ладижинською ТЕС ПАТ
«Західенерго» у присутності споживача
- ОСОБА_2 складено акт готовності до
опалювального періоду 2011-2012 р.р., яким
прийнято рішення про те, щоб вважати
теплопроводи та теплоспоживальне
обладнання об'єкта споживача готовим
до експлуатації, але для забезпечення
нормативної температури в приміщеннях
зазначеного об'єкта споживачу
необхідно: 1. виконати
внутрішньобудинкові опоряджувальні
роботи; 2. виконати під'єднання будинку
від квартального теплопроводу, що йде в
напрямку готелю «Лісовий» (а. с. 49).

Один примірник цього акта надісланий
споживачу ОСОБА_2 12.09.2011 року (а. с. 48 на
звороті).

6 березня 2012 року проведено обстеження
комісією у складі: голови комісії
Косяка Е.С. - депутата Ладижинської
міської ради; членів комісії: ОСОБА_2 -
власника будинку, ОСОБА_9 - підрядника
по влаштуванню опалення в будинку та
двох представників енергопостачальної
організації - ОСОБА_5 і ОСОБА_10, в ході
якого комісією, зокрема, встановлено: «
п. 3) В результаті неякісного постачання
теплової енергії відбулося замерзання
води в системі опалення будинку, що
призвело до виведення з ладу
зазначеного в акті обладнання, яке було
демонтовано та надано комісії для
огляду. Демонтаж виконаний для запуску
системи опалення будинку без
вийшовшого з ладу обладнання для
збереження решти системи в робочому
стані (а. с. 55). Обстеження оформлено
актом, у якому зроблено висновок про те,
що внаслідок неналежного виконання
теплопостачальною організацією своїх
обов'язків по договору на постачання
теплової енергії № 150 від 16.02.2010 року та
протоколу розбіжностей до договору на
постачання теплової енергії, вийшло з
ладу перераховане обладнання, яке
потребувало подальшої заміни для
підтримки системи в робочому стані та
експлуатації, що призвело до загальних
витрат на суму 9 138,73 гр. (а. с. 55).

Представники енергопостачальної
організації відмовилися від підпису
зазначеного акта, що зафіксовано актом
відмови від підпису та відмови в
отриманні акта обстеження від 6.03.2012
року (а. с. 56).

28 лютого 2012 року споживачем ОСОБА_2
підписано угоду № 28 із ФОП ОСОБА_9 на
ремонт системи опалення котеджа у м.
Ладижині, вартість якого складає 9 138,73
гр. (а. с. 50).

Згідно розрахункової квитанції серії
АААА № 000012 проведено розрахунок із ФОП
ОСОБА_9 за монтаж системи опалення у
будинку ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 на суму 9 138,73
гр. (а. с. 75).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Позивач ОСОБА_2 уклав 16.02.2010 року із
відповідачем відокремленим
структурним підрозділом ВАТ
«Західенерго» Ладижинська ТЕС договір
№ 150 на постачання теплової енергії в
гарячій воді в потрібних йому обсягах
за оплату по встановленим тарифам в
терміни передбачені цим договором.

Відповідач взяв на себе зобов'язання
забезпечити постачання теплової
енергії в обсягах згідно з договором.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
теплопостачання» теплопостачальні,
теплотранспортні і теплогенеруючі
організації зобов'язані: забезпечувати
надійне постачання обсягів теплової
енергії відповідно до умов договору та
стандартів.

Взаємовідносини між
теплопостачальними організаціями та
споживачами теплової енергії
визначаються Правилами користування
тепловою енергією, затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 3.10.2007 року № 1198, які на
теплопостачальну організацію
покладають обов'язки, зокрема,
забезпечувати протягом обумовленого в
договорі часу безперервне постачання
теплової енергії (за винятком
нормативно встановлених перерв),
підтримувати параметри теплоносія, що
подається з колекторів джерела
теплової енергії на вході в теплову
мережу споживача теплової енергії
відповідно до температурного графіка
теплової мережі, не допускаючи
відхилення параметрів, визначених
договором (пункт 36). Теплопостачальна
організація несе відповідальність за
недотримання затверджених договірних
значень обсягів постачання теплової
енергії (п. 38).

Пунктом 7 договору № 150 передбачена
відповідальність сторін. За
невиконання або неналежне виконання
сторонами зобов'язань за договором
винна сторона відшкодовує іншій
завдані збитки. Енергопостачальна
організація несе відповідальність,
зокрема, за: порушення безперебійного
постачання теплової енергії за
винятком періодів ремонтів і
випробувань системи теплопостачання,
при виконанні споживачем своїх
зобов'язань за цим договором;
підтримання параметрів теплоносія, що
відпускається з колекторів джерела
тепла (пункти 7.1.1. і 7.1.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України
збитки, завдані замовнику невиконанням
або неналежним виконанням договору про
надання послуг за плату, підлягають
відшкодуванню виконавцем, у разі
наявності його вини, у повному обсязі,
якщо інше не встановлено договором.

За правилами статті 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права має
право на їх відшкодування. Збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).
Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

На відновлення системи опалення ОСОБА_2
витрачено 9 138,73 гр., згідно
розрахункової квитанції серії АААА
№000012 від 20.03.2012 року (а. с. 75).

Згідно положень статей 10, 60 ЦПК України
позивачем доведено ті обставини, на які
він посилався як на підставу своїх
вимог, надавши можливі докази,
визначені главою 5 ЦПК України, на
підтвердження таких обставин, у тому
числі - акт від 6.03.2012 року, складений у
присутності двох представників
відповідача і яким зафіксовано причину
виведення з ладу системи опалення
будинку, а саме: в результаті
неякісного постачання теплової
енергії відбулося замерзання води в
системі опалення будинку, що призвело
до виведення з ладу обладнання, на
заміну якого для підтримки системи в
робочому стані потрібно затратити і
було затрачено позивачем суму 9 138,73 гр.
(а. с. 55).

При цьому, відповідачем згідно правил
цих же статей 10, 60, 57-66 ЦПК України не
подано доказів у підтвердження тих
обставин, на які відповідач посилався
як на підставу своїх заперечень
позовних вимог.

Отже, позивачем доведена вина
відповідача у спричиненні йому
матеріальної шкоди на суму 9 138,73 гр., а
відповідач не довів відсутність своєї
вини у спричиненні такої шкоди.

За таких обставин позов ОСОБА_2 в
частині стягнення суми 9 138,73 гр.
підлягає до задоволення.

Щодо стягнення решти суми матеріальної
шкоди у загальному розмірі 22 826 гр., яка
складається із: 1 500 гр. за виготовлення
проекту опалення житлового будинку; 13
456 гр. витрачених на закупівлю
обладнання для встановлення вузла
обліку теплової енергії; 7 870 гр.
витрачених на монтаж і встановлення
комерційного вузла обліку теплової
енергії, то позовні вимоги у цій
частині до задоволення не підлягають,
оскільки позивачем відповідно до вимог
статей 10, 60 ЦПК України не доведено
доказами, визначеними статтями 57-66 ЦПК
України наявність пошкодження і/або
знищення вузла обліку теплової енергії
та електронного регулятора
температури системи опалення будинку
чи інше спричинення відповідачем
матеріальної шкоди на зазначену суму.

Вимоги позивача про стягнення із
відповідача на його користь моральної
шкоди у сумі 18 050 гр. також не підлягають
до задоволення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Оскільки відшкодування моральної
шкоди не передбачено договором № 150 від
16.02.2010 року на постачання теплової
енергії в гарячій воді, укладеним
сторонам, відсутній закон, який
передбачає відшкодування моральної
шкоди у правовідносинах, які
складалися між сторонами, тому рішення
суду в цій частині підлягає до
скасування з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову про
відшкодування моральної шкоди.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають до стягнення 229,40 гр.
судового збору.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення
суду підлягає до скасування з
ухваленням нового рішення, якщо
висновки суду не відповідають
обставинам справи і судом допущено
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду підлягає до
скасування з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового чи зміни рішення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 22, 611, 901, 906 ЦК України, ст. 88, 303, 307, 309,
313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Західенерго» задовольнити частково.

Рішення Ладижинського міського суду
Вінницької області від 23 вересня 2013
року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ПАТ «ДТЕК Західенерго»
про стягнення матеріальної і моральної
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Західенерго» на
користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в
сумі 9 138,73 гр. і в рахунок повернення
судового збору в сумі 229,40 гр., а разом 9
368,13 гр.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий: /підпис/
М.В. Матківська

Судді: /підпис/
С.К. Медвецький

/підпис/
Т.М. Шемета

Згідно з оригіналом:

Суддя:
М.В. Матківська