Справа № 552/4345/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н

04 червня 2014 року Київський районний суд
м. Полтави в складі:

головуючого судді Самсонової О.А.,

при секретарі Ворона Д.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - адвоката
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Полтаві
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Київського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції, ОСОБА_5
про виключення майна з акту опису та
звільнення його з-під арешту, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до Київського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції про виключення майна з акту
опису та звільнення його з-під арешту.
Посилалась на те, що старшим державним
виконавцем Київського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції Пилипенком О.М. при виконанні
рішення Октябрського районного суду
м.Полтави про стягнення з ОСОБА_5 на
користь ПАТ «Полтава-Банк» боргу в сумі
673304,68 грн. накладено арешт на квартиру
АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3, та на
належне їй майно, яке знаходиться в
квартирі, про що складено акти №146 та
№147. Оскільки власником даного майна є
ОСОБА_3, а не ОСОБА_5, позивач просила суд
виключити з акту опису та звільнити
з-під арешту квартиру АДРЕСА_1, а також
інше належне позивачу майно, зазначене
в акті опису.

Ухвалою суду від 19 травня 2014 року за
клопотанням представника позивача до
участі у справі в якості
співвідповідача залучена ОСОБА_5
(а.с.201).

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилась, уповноваживши ОСОБА_1
представляти її інтереси в суді (а.с.169).

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримав в
повному обсязі та просив його
задовольнити. Посилався на обставини,
викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засіданні
не з'явилась, уповноваживши адвоката
ОСОБА_7 представляти її інтереси в суді.

Представник відповідача ОСОБА_7 в
судовому засіданні позов визнала.
Зазначила, що позивач справді є
власником описаного майна, тому проти
виключення його з акту опису та арешту
не заперечувала.

Представник відповідача Київського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського у правління
юстиції в судове засідання не з'явився,
надавши письмові заперечення проти
позову. Посилаючись на правомірність
дій державного виконавця, а також на
закінчення виконавчого провадження, в
якому виносились акти опису та арешту
майна, просив в задоволенні позову
відмовити.

Представник третьої особи ПАТ
«Полтава-Банк» в судове засідання
також не з'явився, надавши суду
письмові пояснення по справі, в яких
проти позовних вимог заперечував, в
задоволенні позову просив відмовити.

Враховуючи наявність достатніх
матеріалів про права та правовідносини
сторін, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності осіб,
що в засідання не з'явились.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що
беруть участь у справі, дослідивши
докази у справі, приходить до висновку,
що позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
договору дарування, посвідченого 17
березня 2011 року приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, ОСОБА_5 безоплатно
передала, а ОСОБА_3 прийняла у власність
двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с.5-6).

11 червня 2013 року державним виконавцем
Київського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції
Пилипенком О.М. при виконанні рішення
згідно виконавчого листа №2/1622/5973/12,
виданого 04.03.2013 року Октябрським
районним судом м.Полтави про стягнення
з ОСОБА_5 боргу на користь ПАТ
«Полтава-Банк» на загальну суму 673627,98
грн. складено акт опису й арешту майна
№146, яким описано та накладено арешт на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с.7-10)

Також актом від 11 червня 2013 року
державного виконавця Київського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції Пилипенка О.М. при виконанні
цього ж рішення описано та накладено
арешт на інше майно за адресою: АДРЕСА_2
- телевізор «Філіпс», музичний центр
«Соні», DVD-програвач «Занусі»,
дерев'яний журнальний столик, музичні
МРЗ- диски в кількості 20 шт.,
кондиціонер «Акіра», дерев'яну
підставку для квітів, горщики для
квітів 3 шт., квіти живі в горщиках 4 шт.,
телефон «Панасонік», крісло білого
кольору, 5 подушок, ноутбук «Леново»,
диван білого кольору, 5 подушок
коричневого кольору, плед блакитний,
вішак дерев'яний, парасольки 2 шт.,
сумочки жіночі 2 шт., сумка червона з
кабелем, ремінь для сумки з металевими
вставками, люстру на п'ять лампочок
металеву, штори коричневі 2 шт., тюль,
мікрохвильову піч «Самсунг», духову
піч «Аврора», холодильник АЕG, столик
кухонний дерев'яний, столик кухонний
пластиковий, витяжку металеву, плиту
газову «Арістон», вбудовані кухонні
меблі сірого кольору, годинник
настінний, пральну машину LG, бойлер,
тумбу дерев'януа, ліжко дерев'яне
двоспальне, люстру металеву на 4
лампочки (а.с.11-13).

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач посилається на те, що все
наведене майно належить їй на праві
власності.

Заперечуючи роти позову, представник
ПАТ «Полтава-Банк» посилався на ту
обставину, що постановою Полтавського
окружного адміністративного суду
скасовано реєстрацію права власності
за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_3.

Разом з тим, згідно з п. 1 ч. 1 ст.346 ЦК
України право власності припиняється у
разі відчуження власником свого майна.

За договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність
(ч. 1 ст.717 ЦК України).

У ч. 2 ст.719 ЦК України визначено, що
договір дарування нерухомої речі
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

При цьому, в силу ч.ч. 1, 4 ст.722 ЦК України
передбачено, що право власності
обдаровуваного на дарунок виникає з
моменту його прийняття. Прийняття
обдаровуваним документів, які
посвідчують право власності на річ,
інших документів, які посвідчують
належність дарувальникові предмета
договору, або символів речі (ключів,
макетів тощо) є прийняттям дарунка.

На цю обставину звертав увагу і Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних та кримінальних справ в
ухвалі від 19 березня 2014 року.

Оскільки договір дарування від 17
березня 2011 року, за яким ОСОБА_5
подарувала, а ОСОБА_3 прийняла в дар
квартиру АДРЕСА_3, не скасований, не
розірваний, і є чинним, при вирішенні
даної справи суд виходить з того, що
власником спірної квартири є ОСОБА_3,
хоча державним реєстратором і
скасовано її право власності на дану
квартиру (а.с.198).

Також суд бере до уваги, що позивачем
надано докази належності їй телевізора
«Філіпс», DVD-програвача «Занусі»,
дерев'яного журнального столика,
кондиціонера «Акіра», дерев'яної
підставки для квітів, телефона
«Панасонік», крісла білого кольору,
ноутбука «Леново», дивану білого
кольору, вішака дерев'яного,
мікрохвильової печі «Самсунг», духової
печі «Аврора», холодильника АЕG,
столика кухонного пластикового,
витяжки металевої, плити газової
«Арістон», пральної машини LG, бойлера,
тумби дерев'яної, ліжка дерев'яного
двоспального (а.с.48-54).

Але жодними доказами не
підтверджується факт придбання
позивачем (згідно акту опису та арешту)
музичного центру «Соні», музичних МРЗ-
дисків в кількості 20 шт., горщиків для
квітів 3 шт., квітів живих в горщиках 4
шт., 5 подушок, 5 подушок коричневого
кольору, пледу блакитного, парасольок 2
шт., сумочок жіночих 2 шт., сумки
червоної з кабелем, ременя для сумки з
металевими вставками, люстри на п'ять
лампочок металевої, штор коричневих 2
шт., тюля, столика кухонного
дерев'яного, вбудованих кухонних
меблів сірого кольору, годинника
настінного, люстри металевої на 4
лампочки.

Тому суд виходить з недоведеності
позивачем належності їй вказаного
майна.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Підставою позову ОСОБА_3 є накладення
державним виконавцем при здійсненні
виконавчих дій у зведеному виконавчому
провадженні з виконання судового
рішення згідно виконавчого листа
№2/1622/5973/12, виданого 04.03.2013 року
Октябрським районним судом м.Полтави
про стягнення з ОСОБА_5 боргу на користь
ПАТ «Полтава-Банк» на загальну суму
673627,98 грн.

Але, як встановлено судом, 03 жовтня 2013
року старшим державним виконавцем
Київського ВДВС Полтавського міського
управління юстиції Пилипенком О.М.
вказане виконавче провадження
закінчено, припинено чинність арешту
квартири АДРЕСА_3. Як підставу для
прийняття даного рішення державним
виконавцем вказано, що ухвалою
Октябрського районного суду м.Полтави
від 04.09.2013 року скасовано рішення від 24
грудня 2013 року, що виконується (а.с.185).

Ухвалою Октябрського районного суду
м.Полтави від 27 листопада 2013 року в
цивільній справі за позовом ПАТ
«Полтава-Банк» до ОСОБА_5 про
відшкодування шкоди, завданої
злочином, задоволено заяву позивача
про забезпечення позову та знову
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3
(а.с.188).

На виконання вказаної ухвали суду
постановою державного виконавця
Київського ВДВС Полтавського міського
управління юстиції ОСОБА_9 від 14 квітня
2014 року накладено арешт на квартиру
АДРЕСА_3 (а.с.191-192).

В той же час зазначене накладення
арешту знаходиться поза межами
судового дослідження, оскільки
позивачем позовні вимоги про
виключення з опису та звільнення
квартири з-під арешту, накладеного
постановою від 14 квітня 2014 року, не
заявлялись, відповідно, в даній справі
судом не розглядались.

Слушним є посилання представника
позивача на ту обставину, що при
закритті виконавчого провадження 03
жовтня 2013 року старшим державним
виконавцем Київського ВДВС
Полтавського міського управління
юстиції Пилипенком О.М. припинено
чинність арешту квартири АДРЕСА_4, але
не прийнято рішення про припинення
арешту на все інше майно.

Але, підтримуючи позов, позивач та її
представник не звернули увагу на
наступне.

Скасовуючи рішення Київського
районного суду м. Полтави від 10 жовтня
2013 року та рішення апеляційного суду
Полтавської області від 26 листопада 2013
року, Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ в своїй ухвалі від 19
березня 2014 року зазначив, що суду
необхідно вирішити питання про
залучення до участі у справі боржника
та особи, в інтересах якої накладено
арешт на майно, оскільки від
накладення/зняття арешту на належне
боржнику ОСОБА_5 майно і звернення на
нього стягнення залежить погашення її
боргу перед ПАТ «Полтава-банк».

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 27 серпня 1976
року №6 «Про судову практику в справах
про виключення майна з опису» у справах
за позовами про виключення майна з
опису відповідачами суд притягує, крім
боржника, особу, в інтересах якої
накладено арешт на майно.

Вимоги осіб щодо належності їм, а не
боржнику майна, на яке накладено арешт,
вирішується шляхом пред'явлення позову
до боржника та особи, в інтересах якої
накладено арешт, про визнання права
власності на майно і звільнення його
з-під арешту (п. 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 26
грудня 2003 року «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження»).

В судовому засіданні після роз'яснення
судом необхідності вирішення питання
щодо залучення належних відповідачів,
а також ст.30 ЦПК України, згідно якої
суд за власною ініціативою позбавлений
можливості залучати відповідачів до
справи, представник позивача звернувся
до суду з клопотанням про залучення до
участі у справі в якості відповідача
ОСОБА_5 Але клопотання щодо залучення
особи, в інтересах якої накладено
арешт, тобто ПАТ «Полтава-Банк»,
представник позивача суду не заявляв, і
продовжував підтримувати позовні
вимоги лише до Київського ВДВС та до
ОСОБА_3

На підставі наведеного вбачається, що
Київський ВДВС Полтавського міського
управління юстиції є неналежним
відповідачем у справі, тому в
задоволенні позову до нього необхідно
відмовити.

Але позивачем позов пред'явлено не до
всіх осіб, що мали відповідати за
позовом, зокрема, не пред'явлені
позовні вимоги до ПАТ «Полтава-Банк», в
чиїх інтересах було накладено арешт на
майно. Зазначена обставина є
самостійною підставою для відмови в
задоволенні позову ОСОБА_3

На підставі викладеного в задоволенні
позову ОСОБА_3 необхідно відмовити в
повному обсязі.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
позову понесені позивачем судові
витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Київського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції, ОСОБА_5
про виключення майна з акту опису та
звільнення його з-під арешту -
відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий
О.А.Самсонова

04.06.2014