МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2014 р.
Справа № 1016/1759/12

Макарівський районний суд
Київської області у складі
головуючого судді Оберемко В.О., при
секретарі Гребінській Н.П.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Макарів
Київської області цивільну справу за
позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
(далі-позивач), який є правонаступником
ЗАТ «ОТП Банк» та АТ ««ОТП Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
та ОСОБА_1 в якому просив стягнути з
останніх заборгованість за кредитним
договором, посилаючись на те, що 24.06.2008
року між позивачем та відповідачем 1
було укладено кредитний договір №ML
-020/032/2008, згідно з умовами якого позивач
надав відповідачу 1кредит у розмірі 180
000 дол. США. зі сплатою плаваючої
процентної ставки, яка складається з
фіксованого відсотка у розмірі 4,49%
річних та FIDR, що розміщені в банку на
строк 366 днів, з виплатою процентів
після закінчення строку дії
депозитного договору.

З метою забезпечення
виконання зобов'язань відповідача
ОСОБА_2, між банком та відповідачем
ОСОБА_1 було укладено договір поруки,
згідно умов якого відповідач ОСОБА_1
зобов'язується відповідати у повному
обсязі за виконання відповідачем
ОСОБА_2 усіх зобов'язань, що виникли з
кредитного договору. В зв'язку з
невиконанням відповідачами взятих на
себе зобов'язань, таном на 01.06.2012 року за
останніми наявна заборгованість по
договору, яка на даний час а ні
позичальником а ні поручителем не
погашена. В добровільному порядку
відповідачі відмовляються погасити
кредит.

Ухвалою Макарівського
районного суду Київської області від
12.04.2013 року провадження в справі за
позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в частині позовних вимог до
відповідача ОСОБА_2 закрито в зв'язку з
його смертю та відсутністю
правонаступників.

Вказана ухвала не оскаржувалася
представниками сторін та набрала
законної сили.

Заочним рішенням Макарівського
районного суду Київської області від
25.07.2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задоволено. В подальшому, згідно ухвали
цього ж суду від 30.07.2014 року заяву
відповідача про перегляд
вищевказаного заочного рішення
задоволено та скасовано заочне рішення
від 25.07.2014 року, справу призначено до
судового розгляду в загальному
порядку.

В судовому засіданні
представник позивача позов підтримала
та просила задовольнити, надала
письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні представник
відповідача в задоволенні позову
просив відмовити, також надав письмові
пояснення по справі.

Заслухавши представників сторін
у справі, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

24.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк»
правонаступником якого є АТ «ОТП Банк»
та ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
(згідно з умовами договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 20 липня 2011 року та у відповідності
до ст. ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК
України) та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №ML -020/032/2008, який
складається із двох частин, які
нероздільно пов'язані між собою,
відповідно до п. 1 частини № 1 вказаного
кредитного договору, згідно з умовами
якого, позивач надав відповідачу 1
кредит у розмірі 180 000 дол. США. зі
сплатою плаваючої процентної ставки,
яка складається з фіксованого відсотка
у розмірі 4,49% річних та FIDR, (процентна
ставка по строкових депозитах фізичних
осіб у валюті, тотожній валюті кредиту),
що розміщені в банку на строк 366 днів, з
виплатою процентів після закінчення
строку дії депозитного договору.

Кредитні кошти надавались банком
на підставі кредитної заявки шляхом
перерахування кредитних коштів в
повній сумі з кредитного рахунку на
поточний рахунок позичальника,
відкритий у банку.

В свою чергу позичальник
зобов'язався прийняти, належним чином
використати та повернути банку
зазначені кредитні кошти у строки,
передбачені кредитним договором
(зокрема, в п. 2 частини № 1 кредитного
договору), а також сплатити відповідну
плату за користування кредитними
коштами і виконати всі інші
зобов'язання, визначені кредитним
договором.

Погашення відповідної частини
кредиту та нарахованих відсотків
повинно здійснюватись позичальником
щомісяця у розмірі та в строки
визначені у Графіку платежів, який є
невід'ємним додатком № 1 до кредитного
договору.

В строки, передбачені кредитним
договором, позичальник зобов'язаний
здійснювати повернення суми кредиту та
сплачувати відсотки - у валюті, що
відповідає валюті кредиту, згідно з п.
1.11.1. частини № 2 кредитного договору.

За умовами кредитного договору
позичальник зобов'язався своєчасно та
повністю сплатити кредит, проценти за
користування кредитом, але порушує
зобов'язання викладені в п.п. 1.1., 1.5.1.,
1.5.1.1 частини № 2 кредитного договору.

За порушення строків повернення
кредиту, відсотків за користування
кредитом. позичальник зобов'язаний
сплатити банку пеню в розмірі 1% від
суми несвоєчасно виконаних боргових
зобов'язань за кожний день прострочки,
що передбачено п. 4.1.1. частини № 2
кредитного договору.

Таким чином, станом на 01 червня
2012 року у позичальника за кредитним
договором № МL-020/032/2008 від 24 червня 2008
року існує заборгованість перед
позивачем в сумі 201 890 (двісті одна
тисяча вісімсот дев'яносто) доларів США
і 62 цента, що еквівалентно 1 613 610 (один
мільйон шістсот тринадцять тисяч
шістсот десять) гривень і 78 копійок за
офіційним курсом НБУ на дату
проведення розрахунку, та 21 465 (двадцять
одна тисяча чотириста шістдесят п'ять)
гривень і 78 копійок, що складається з:

- залишку
заборгованості за кредитом у сумі 177 935
доларів США і 79 центів;

- суми несплачених
відсотків за користування кредитом - 23
954 доларів США і 83 цента;

- пені за прострочення
виконання зобов'язань в розмірі 21 465
гривень і 78 копійок.

Невиконання позичальником умов
кредитного договору на підставі п. 1.9.1.
кредитного договору дає право банку
достроково вимагати виконання
боргових зобов'язань за кредитом у
позичальника.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 24
червня 2008 року було укладено договір
поруки № 8К-020/032/2008 (далі - договір
поруки) між банком та ОСОБА_1 (далі -
відповідач-2/поручитель).

За умовами договору поруки, а
саме п. 1.1, поручитель зобов'язався
відповідати в повному обсязі по
борговим зобов'язанням ОСОБА_2, що
виникають з умов кредитного договору.

Відповідно до письмових
матеріалів справи, а саме: актового
запису про смерть (а.с. 68) відповідач
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно відповіді Макарівської
районної державної нотаріальної
контори (а.с.90) за даними спадкового
реєстру та алфавітної книжки, спадкова
справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_2 не лічиться.

Згідно ухвали Макарівського
районного суду Київської області від
12.04.2013 року провадження в справі за
позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в частині позовних вимог до
відповідача ОСОБА_2 закрито в зв'язку з
його смертю та відсутністю
правонаступників.

Вказана ухвала не оскаржувалася
представниками сторін та набрала
законної сили.

Заочним рішенням
Макарівського районного суду
Київської області від 25.07.2014 року позов
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором задоволено. В
подальшому, згідно ухвали цього ж суду
від 30.07.2014 року заяву відповідача про
перегляд вищевказаного заочного
рішення задоволено та скасовано заочне
рішення від 25.07.2014 року, справу
призначено до судового розгляду в
загальному порядку.

Відповідно до письмового пояснення
представника позивача остання
зазначила, що померлий ОСОБА_2 має трьох
дітей ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ІНФОРМАЦІЯ_3, а отже, діти померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 є також
спадкоємцями першої черги щодо майна
спадкодавця. Зазначає, що один із дітей
померлого є малолітнім, оскільки
народився 26.01.2001 року, а інший
неповнолітнім, так як народився
ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому в силу положень ст.
1268 ЦК України вважаються такими, що
прийняли спадщину, проте зважаючи на
існування не скасованої ухвали суду
від 12.03.2013 року про закриття
провадження по справі у зв»язку із
відсутністю спадкоємців померлого
ОСОБА_2, суд критично ставиться до
вищезазначених пояснень представника
позивача, а її твердження паро
існування правонаступників померлого
ОСОБА_2 є безпідставними.

Відповідно до письмового пояснення
представника відповідача, зазначено,
що оскільки у зв'язку зі смертю ОСОБА_2
як боржника за основним зобов'язанням,
яке забезпечене договором поруки,
відсутні правонаступники (спадкоємці)
боржника, окрім того, згода поручителя
відповідати за нового боржника в
договорі відсутня, у зв'язку з чим
договір поруки № SR-020/032/2008 від 24 червня
2008 року був припинений з дня смерті
боржника, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_4, тому
відсутні будь-які правові підстави для
стягнення з ОСОБА_1 будь-якої суми
заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав.

Стаття 525 ЦК України не допускає
односторонню відмову від зобов'язання
або односторонню зміну його умов, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Положеннями ст.526 ЦК
України визначено, що зобов'язання має
виконуватись належними чином
відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК
України - в разі солідарного обов'язку
відповідачів (солідарних відповідачів)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх відповідачів разом, так і
від будь-кого з них окремо. При цьому,
згідно абз. 2 ч. 2 тієї ж статті ЦК -
солідарні відповідачі залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній
обов'язок не буде виконаний у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 554 ЦК України
передбачено, що в разі невиконання
зобов'язання, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники. Поручитель
відповідає в тому ж обсязі, як і
боржник, зокрема відповідає за сплату
основного боргу і процентів, за
відшкодування збитків, за сплату
неустойки, якщо інше не встановлено
договором поруки.

В той же час, відповідно до вимог статті
523 ЦК України порука або застава,
встановлена іншою особою, припиняється
після зміни боржника, якщо поручитель
або заставодавець не погодився
забезпечувати виконання зобов'язання
новим боржником, а згідно зі статтею 607
ЦК України зобов'язання припиняється
неможливістю його виконання у зв'язку з
обставиною, за яку жодна зі сторін не
відповідає.

Частиною першою статті 559 ЦК України
передбачено, що порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

Тобто порука припиняється в тій
частині, в якій припиняється
забезпечене нею кредитне зобов'язання.

Також порука може бути припинена
після заміни боржника, якщо поручитель
не погодився забезпечувати виконання
зобов'язання новим боржником (стаття 523
ЦК України).

Крім того, в силу вимог статтей 553,
554 Цивільного кодексу України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за невиконання ним свого обов'язку. У
разі порушення такого зобов'язання
боржник і поручитель відповідають як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК
України припинення зобов'язання поруки
означає такий стан сторін
правовідношення, при якому в силу
передбачених законом обставин
суб'єктивне право і кореспондуючий
йому обов'язок перестають існувати.

Термін «порука», застосований
законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України,
використовується в розумінні
зобов'язальних правовідносин поруки, з
припиненням яких втрачає чинність
договір поруки. Отже, зі змісту
зазначеної норми вбачається, що порука
припиняється в разі припинення
основного зобов'язанн

Відповідно до ч. 1 ст. 608
Цивільного кодексу України,
зобов'язання припиняється смертю
боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним із його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою.

Отже зважаючи на вищевикладене,
суд приходить до висновку, що зі смертю
ОСОБА_2 припинилися його зобов»язання
за спірним кредитним договором, при
цьому порука надана ОСОБА_1 принилася у
зв»язку із припиненням основного
зобов»язання, оскільки відповідно до
ухвали Макарівського районного суду
Київської області від 12.04.2013 року
провадження по вказаній справі в
частині вимог до ОСОБА_2 закрито у
зв»язку із відсутністю
правонаступників останнього, вказана
ухвала набрала законної сили та не
оскаржувалась сторонами по справі, то
позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» за вказаних умов задоволенню
не підлягає.

Судові витрати відповідно до
ст.88 ЦПК України поверненню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 512,514, 525, 526,
530, 543, 553- 554, 559, 598, 625, 1050, 1054, 1077, 1078, 1079, 1082,
1084 ЦК України, ст.ст.3, 18, 37,119, 120, 213-215 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене
до Апеляційного суду Київської області
через Макарівський районний суд
Київської області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня його проголошення.

Суддя

В.О. Оберемко

Повний текст рішення суду виготовлено
09.09.2014 року