Номер провадження: 22-ц/785/8060/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича
В.А.

суддів - Ступакова
О.А.

- Варикаші О.Д.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 17 листопада 2010 року, -

встановила:

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що згідно договору
про надання споживчого кредиту №
0 від 21.03.2008 року ПАТ «УкрСиббанк»
надав ОСОБА_3 кредит в сумі 100 000,00
доларів США, строком до 21 березня 2029
року. Відповідно кредитного договору №
0 від 28.03.2008 року ПАТ «УкрСиббанк»
надав ОСОБА_3 кредит в сумі 69 000,00
доларів США, строком до 28 березня 2018
року. Надані кредити забезпечені
порукою ОСОБА_4.

Оскільки в порушення умов договорів
ОСОБА_3 у встановлені строки суму
кредитів та інші передбачені
договорами платежі не сплатив, позивач
вимушений звернутись з цим позовом до
суду.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи сповіщений належним
чином. Надав суду заяву в якій позовні
вимоги підтримав, просить суд
розглянути справу в його відсутність.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 17 листопада
2010 року позов ПАТ «УкрСиббанк»
задоволений.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованість за договором про
надання споживчого кредиту № 0
від 21.03.2008 року складає: 780 872,87 гривень -
заборгованість за

основним та простроченим кредитом; 143
415,42 гривень заборгованість по
строковим та простроченим відсоткам; 6
394,23 гривень -- пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом;
16 744,61 пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості по
процентам за користування кредитом; а
всього 974 727,13 гривень.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованість за кредитним договором
№ 0 від 28.03.2008 року складає: 540 399,59
гривень - заборгованість за основним та
простроченим

кредитом; 107 169,66 гривень -
заборгованість по строковим та
простроченим відсоткам; 5 247,29 гривень -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом; 13
078,39 пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам за
користування кредитом; а всього 665 894,93
гривень.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ПАТ «УкрСиббанк» 1 7 0 0,00 гривень
в рахунок сплаченого судового збору та
120,00 гривень в рахунок відшкодування
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

ОСОБА_4 подала до суду заяву про
перегляд заочного рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 17 листопада 2010 року.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 07 червня 2011 року заява
ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 17 листопада 2010 року залишена без
задоволення.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення, яким в
задоволенні позовних вимог позивача
відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах заявлених вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Колегія суддів розглядаючи справу
вважає, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 сповіщені про
розгляд справи належним чином,
оскільки від ОСОБА_4 повернулось
поштове повідомлення, відправлене
судом на адресу, яку вона зазначила в
апеляційній скарзі, з позначкою, що
вона за вказаною адресою не проживає, а
з заяви ОСОБА_3 вбачається, що йому
також відомо про розгляд апеляційної
скарги в апеляційному суді.

Судом встановлено, що 21.03.2008 року між
ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, укладений
договір про надання споживчого кредиту
№ 0, згідно якого ПАТ «УкрСиббанк»
надав ОСОБА_3 кредит в сумі 100 000,00
доларів США, строком до 21 березня 2029
року.

28.03.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3, укладений кредитний договір №
0, згідно якого ПАТ «УкрСиббанк»
надав ОСОБА_3 кредит в сумі 69 000,00
доларів США, строком до 28 березня 2018
року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаними кредитними договорами,
21.03.2008 року та 28.03.2008 року між ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладені
договори поруки № 189221 та № 192935,
згідно яких вона зобов'язалась
відповідати по кредит договорам, як
солідарний боржник з ОСОБА_3, ОСОБА_3
встановлені договорами терміни
повернення наданих йому кредитів та
сплати відсотків. Відповідачі умови
договорів належним чином не виконують.

Станом на 02.02.2010 року заборгованість за
договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 21.03.2008 року
складала: 780 872,87 гривень
заборгованість за основним
простроченим кредитом; 143 415,42 гривень -
заборгованість і строковим та
простроченим відсоткам; 6 394,23 гривень -
пеня і несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом; 16 744,61 - грн.
за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам за
користування кредитом, а всього 974 727,13
гривень.

Станом на 02.02.2010 року заборгованість за
кредитним договором № 0 від 28.03.2008
року складає: 540 399,5 гривень -
заборгованість за основним та
простроченим кредитом 107 169, 66 гривень -
заборгованість по строковим та
простроченим відсоткам; 5 247, 29 гривень
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом; 13 078, 39
пеня за несвоєчасно погашення
заборгованості по процентам за
користування кредитом; а всього 665 894,93
гривень.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. ч. 1, 2. 4 ст. 5 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю» від 19 лютого 1993
року № 15-93 Національний банк України
видає індивідуальні та генеральні
ліцензії на здійснення валютних
операцій, які підпадають під режим
ліцензування згідно з цим Декретом;
генеральні ліцензії видаються
комерційним банкам та іншим фінансовим
установам України, національному
оператору поштового зв'язку на
здійснення валютних операцій, що не
потребують індивідуальної ліцензії, на
весь період дії режиму валютного
регулювання; індивідуальні ліцензії
видаються резидентам і нерезидентам на
здійснення разової валютної операції
на період, необхідний для здійснення
такої операції.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, а зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України.

При таких даних суд першої інстанції
обґрунтовано вважав, що позовні вимоги
АКІБ „УкрСиббанк" підлягають
задоволенню.

Що стосується стверджень зазначених в
апеляційній скарзі про звільнення
відповідача від відповідальності у
зв'язку з умовами передбаченими ч. 2 ст.
652 ЦК України, а саме з настанням
фінансово-економічної кризи 2008 року, зі
змінами ситуації на валютному ринку,
девальвації національної валюти,
підвищення курсу долара, не
попередження банком відповідача про
валютні ризики та зупинення розгляду
справи оскільки ОСОБА_4 по справі за її
позовом до АКІБ „УкрСиббанк" подала
касаційну скаргу.

Статтею 627 ЦК України встановлено
принцип свободи договору, згідно якому
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначеності умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Крім цього, відповідно до ст. 6 ЦК
України сторони мають право укласти
договір, який не передбачений актами
цивільного законодавства, але
відповідає загальним засадам
цивільного законодавства, сторони
мають право врегулювати у договорі,
який передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами, відступити
від положень цих актів і врегулювати
свої відносини на власний розсуд, і не
можуть відступити від положень цих
актів, якщо в цих актах прямо вказано
про це, а також у разі, якщо
обов'язковість для сторін положень цих
актів відносин між сторонами.

На підстав викладеного суд першої
інстанції обґрунтовано вважав, що
оспорюванні умови договору не
суперечать Цивільному Кодексу України
та іншим актам цивільного
законодавства.

Крім того, відповідно до ст. 36 Закону
України «Про Національний банк
України» офіційний курс гривні до
іноземних валют встановлюється
Національним банком. Валютні курси, як
зазначено в ч. І ст. 8 Декрету КМ України
«Про систему валютного регулювання та
валютного контролю» встановлюється
Національним банком України за
погодженням з Кабінетом Міністрів
України. Згідно з Положенням про
встановлення офіційного курсу гривні
до іноземних валют, затвердженого
постановою правління НБУ від 12.11.2003
року № 496, офіційний курс гривні до
іноземних валют, зокрема до долару США,
встановлюється щоденно. Отже,
незмінність курсу гривні до іноземних
валют законодавчо не закріплена.

Таким чином, укладаючи спірні кредитні
договори в іноземній валюті, сторони
приймали на себе певні ризики, на
випадок зміни валютного курсу та в
момент укладання договору не мали
будь-яких законних підстав вважати, що
зміна встановленого курсу не настане.

Відповідно до ч. З ст. 533 ЦК України,
використання іноземної валюти, а також
платіжних документів в іноземній
валюті при здійсненні розрахунків на
території України за зобов'язаннями
допускається у випадках, порядку та на
умовах, встановлених законом.

Виходячи з змісту ст.ст. 1046,1047 ЦК
України, відповідальність за валютні
ризики лежить на позичальнику, і
зазначені позивачем підстави не
звільняють від відповідальності за
порушення зобов'язання, як це
передбачено ст. 617 ЦК України.

Що стосується подачі касаційної
скарги, то дані обставини не
перешкоджали розгляду даної справи.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги
переконливими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст.
314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Заочне рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 17 листопада
2010 року по справі за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за
кредитним договором - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.А.
Станкевич

Судді:
О.А.
Ступаков

О.Д.
Варикаша