Справа №442/2809/14-ц
Провадження №2/442/1193/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

27 травня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар
Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Дрогобич
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом про стягнення з відповідача на
його користь суми боргу в розмірі 7000
грн. за договором позики, що
підтверджується розпискою від 03.12.2013
року шляхом звернення стягнення на
предмет застави - визнання права
членства в гаражному кооперативі
«Мрія» по вул. Є. Коновальця в м.
Дрогобичі та користування гаражем під
НОМЕР_1, за ним та стягнути судові
витрати в його користь. В обґрунтування
таких вимог покликається на те, що
позичив відповідачу кошти в сумі 7000
грн., про що було вказано у розписці від
03.12.2013 року, з якої вбачається, що
ОСОБА_2. зобов'язується повернути такі
кошти до 04.05.2014 року, а у випадку їх
неповернення гараж НОМЕР_1, у гаражному
кооперативі «Мрія» по вул. Коновальця в
м. Дрогобич перейде у його власність.
Проте відповідач взятих на себе
зобов'язань не виконав - позичених
коштів не повернув.

Сторони у судове засідання не з'явилися
: від позивача надійшла заява про
розгляд справи у його відсутності та
підтримання позовних вимог; відповідач
в судове засідання повторно не
з'явився, не повідомивши причин, хоча
був своєчасно повідомлений про час та
місце судового засідання, тому суд
вважає цю особу повідомленою про дату
судового засідання. При таких
обставинах суд визнав неявку
відповідача неповажною та розглянув
справу у його відсутності. А від так,
відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази у сукупності, дійшов
висновку, що позовна заява підлягає
задоволенню з огляду не таке.

Відповідно до ст.224 ЦПК України суд
вирішив ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Матеріалами справи встановлено, що
03.12.2013 року між сторонами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було укладено договір позики,
згідно якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2
кошти в розмірі 7000 грн., а останній
зобов'язався повернути вказану суму
коштів до 04.05.2014 року. Поряд з цим,
зазначено, що у випадку невиплати
ОСОБА_2 грошей гараж НОМЕР_1, що по вул.
Коновальця, у м. Дрогобичі Львівської
області, як предмет застави переходить
у власність ОСОБА_1.

Факт укладення такого договору та
передачі вказаних коштів
стверджується розпискою позичальника
ОСОБА_2, скріплену підписом ОСОБА_1 та
двох свідків від 03.12.2013 року (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. у строк та в порядку, що
встановлені договором ( ч.1 ст.1049 ЦК
України).

Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Статтею 629 ЦК закріплено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цивільного
законодавства у встановлений строк.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Договір позики з підстав, визначених
ст. 1051 ЦК України відповідач не
оспорював.

Поряд з цим, відповідно до ст. 3 Закону
України «Про заставу» заставою може
бути забезпечена будь-яка дійсна
існуюча або майбутня вимога, що не
суперечить законодавству України,
зокрема така, що випливає з договору
позики, кредиту, купівлі-продажу,
оренди, перевезення вантажу тощо.

Згідно до ст. 19 вказаного Закону за
рахунок заставленого майна
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання.

Як вбачається з довідки голови
правління ГО «Мрія» ОСОБА_3 від 05.05.2014
року ОСОБА_2 являється членном
кооперативу «Мрія», що по вул.
Коновальця, маючи гараж НОМЕР_1.

Згідно зі ст.60 ЦК Україні кожна сторона
зобовязана довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень.

На підставі зазначеного, аналізуючи
зібрані докази, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, а також
достатність та взаємний зв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, оскільки в ході
судового засідання достовірно
встановлено, що укладення договору
відбулось за волевиявленням сторін,
вони вчинили дії, які свідчать про
укладення договору позики- застави,
однак відсутнє виконання такого з боку
відповідача, а визнання права членства
та користування за позивачем на
предмет застави - гараж, тому позов є
обґрунтованим та таким, що знайшов своє
підтвердження в ході судового
розгляду.

На підставі зібраних у справі доказів
судом встановлено, що відсутнє
виконання умов договору позики, що є
підставою для задоволення позовних
вимог.

Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню витрати на
оплату судового збору в розмірі 243. 60
грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 224 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 7000
гривень заборгованості за договором
позики від 03.12.2013 року в рахунок
погашення такої заборгованості,
звернувши стягнення на предмет застави
шляхом визнання права членства в
гаражному кооперативі «Мрія», що по
вул. Є. Коновальця, в м. Дрогобичі та
користування гаражем НОМЕР_1, за ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243,60
грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Дрогобицький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час його
проголошення - з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
А.П.
Івасівка