Номер провадження 22-ц/775/3017/2014
Головуючий 1 інстанції - Брежнев О.А.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого судді
Хейло Я.В.

суддів
Прокопчук Л.М., Корчистої О.І.

при секретарі
Попченко В.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, товариства з обмеженою
відповідальністю «Альткон- Лтд»,
ОСОБА_4 про виділ нерухомого майна в
натурі

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на рішення Київського
районного суду м. Донецька від 10 лютого
2014 року,-

в с т а н о в и
в:

27 серпня 2013 року позивач звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначав, що на
підставі договору купівлі-продажу
частини нежилої будівлі посвідченого 2
жовтня 2003 року та зареєстрованого
Комунальним підприємством БТІ м.
Донецька 17.10.2003 року йому належить 6100
нежитлового приміщення за адресою
АДРЕСА_1, загальна площа якого складає 8
141,20 кв.м. та 21000 цього нежитлового
приміщення належить йому на підстав
договору дарування від 3 червня 2004 року
. Інші частки зазначеного приміщення
належать відповідачам на праві
спільної часткової власності. Кожен
власник користується окремим
приміщенням будівлі, але виникають
спори з приводу спільного користування
приміщенням. Враховуючи те, що у його
володінні знаходиться частка майна з
окремим вихідом та без спільних з
іншими власниками приміщень, просив
виділити йому в натурі належні йому 621000
частин будівлі за адресою: АДРЕСА_1, а
саме будівлю механо-збірчої дільниці
площею 514, 3 кв.м. у приміщенні ( К-1) за
вказаною адресою.

Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 10 лютого 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився
позивач та подав на нього апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі та
зазначає, що суд безпідставно відмовив
у задоволенні позовних вимог , оскільки
виділення зі спільної часткової
власності частки приміщення площею 514,
3 кв.м. з технічної точки зору є
можливим, не порушує державні
будівельні норми, що відповідно до
вимог ст.364 ЦК України є підставою для
задоволення позовних вимог.

Сторони у судове засідання
апеляційного суду не з'явились, були
повідомлені про час та місце розгляду
справи належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.4 ст. 309 ЦПК України, підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Судом першої інстанції при вирішення
справи встановлено, що на підставі
договору купівлі-продажу від 2 жовтня
2003 року, посвідченого приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстром № 2383, позивачу на праві
приватної власності належить 6100 частин
нежитлової будівлі із загальної площі
8141,20 кв. м., за адресою : АДРЕСА_1.

21000 цього нежитлового приміщення
належить йому на підставі договору
дарування посвідченого 3 червня 2004 року
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстром № 2286., т.т. загальна частка
позивача у будівлі складає 621000(а.с.8-20).

Згідно данних БТІ м.Донецька від 24.09.2013
року станом на 31.12.2012 року 366, 2 кв.м.
цього приміщення зареєстровано за
ОСОБА_4 (без виділення частки) в літ. К-1 ,
340, 7 кв.м. (4100) за ОСОБА_2

З висновку Виробничої фірми
«Науктехпроект» від 15 серпня 2003 року
вбачається, що 621000 частин нежитлового
приміщення, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 загальною площею 514, 3 кв.м. у
приміщенні механо-збірчої дільниці, є
відокремленим приміщенням, які мають
окремий вихід і можуть бути виділені в
натурі. Такий виділ не суперечить
державним будівельним нормам та з
технічної точки зору є можливим.
Приміщення, що виділяються складаються
з наступних об'єктів : 1-10 цех,площею 83,7
кв.м.,майстерня 1-11 площею 12,5 кв.м.,цех 1-12
площею 114,9 кв.м.,кабінет 1-13 площею 11,8
кв.м.,душ 1-14 площею 7,1 кв.м.,комірна 1-15
площею 1,4 кв.м.,цех 2-1 площею 210,2 кв.м.,
кабінет 2-2 площею 7,1 кв.м.,кімната
майстра 3-1 площею 39,4 кв.м., кімната
майстра 4-1 площею 12, 6 кв.м, кімната
майстра 1 площею 16,6 кв.м. та загалом
складають частку 621000 (а.с. 29-31).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що за законом право власності на
об'єкти нерухомого майна виникає з
моменту реєстрації,позивачем належних
доказів реєстрації своїх прав на
нерухоме майно не надано, а тому
підстави для задоволення позовних
вимог відстуні.

Проте з такими висновками суду
погодитись на можна, оскільки їх суд
дійшов через порушення норм
процесуального права.

Дійсно, відповідно до вимог ст.334
ЦК України право власності на майно за
договором , якій підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально дійсним.
Проте, якщо права на нерухоме майно
підлягають державній реєстрації, то
право власності у набувача виникає з
дня такої реєстрації відповідно до
закону та з урахуванням положення про
дію закону в часі на момент виникнення
спірних правовідносин.

До державної реєстрації права
власності за новим набувачем покупець
за договором про відчуження майна,
виконаним сторонами не має право лише
розпоряджатися цим майном.

Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України,
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Якщо виділ в натурі частки із
спільного майна не допускається згідно
із законом або є неможливим,
співвласник, якій бажає виділу має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації його частки.

Таким чином, виділ в натурі
частки у спільному майні є неможливим
лише у разі коли майно є неподільною
річчю, або є заборона, встановлена
законом.

Такі обставини судом встановлені
не були.

Судом встановлено, що позивач є
співвласником 621000 нежитлового
приміщення К-1 за адресою АДРЕСА_1, що
складає фактично 514,3 кв.м. та така
частка приміщення може бути виділена в
натурі. Виділення в натурі частки
нежитлового приміщення, що належить
позивачу не порушує вимоги закону та
права інших співвласників.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК
України, апеляційний суд,

в и р і ш и
в:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Київського районного
суду м. Донецька від 10 лютого 2014 року
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, товариства з обмеженою
відповідальністю «Альткон-Лтд», ОСОБА_4
про виділ нерухомого майна в натурі
задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі належну
йому частку у спільній частковій
власності у будівлі, позначеної на
плані під Літ. К-1, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1 (приміщення
механо-збірчої дільниці), загальною
площею 514,3 м2, що складає 62/1000 часток та
складається з наступних приміщень : 1-10
цех,площею 83,7 кв.м.,майстерня 1-11 площею
12,5 кв.м.,цех 1-12 площею 114,9 кв.м.,кабінет
1-13 площею 11,8 кв.м.,душ 1-14 площею 7,1
кв.м.,комірна 1-15 площею 1,4 кв.м.,цех 2-1
площею 210,2 кв.м., кабінет 2-2 площею 7,1
кв.м.,кімната майстра 3-1 площею 39,4 кв.м.,
кімната майстра 4-1 площею 12, 6 кв.м,
кімната майстра 1 площею 16,6 кв.м.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.
Судді:

Судді