Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2014 Справа №607/16489/13-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого - судді
Вийванко О.М.

при секретарі с/з
Жара М.Т.

за участю осіб, які беруть
участь у справі:

позивача ОСОБА_2

представника позивача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі, в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про
визнання дій протиправними,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди та за зустрічним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором побутового підряду, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із
позовом до відповідача фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5 про визнання дій
протиправними, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
посилаючись на те, що 20.06.2013 р. він
звернувся до станції технічного
обслуговування підприємця ОСОБА_5, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з
метою заміни однієї форсунки
автомобіля «OpelVivaro», д.н.з. НОМЕР_1, який
на праві власності належить йому.
Однак, під час заміни форсунки, під час
демонтажу, виявилося, що відповідачем
умисно було пошкоджено весь комплект
форсунок загальною вартістю 10 600,00 грн.,
що було оплачено позивачем. В
подальшому всі ремонтні дії для
позивача понесли великих затрат,
пов'язаних із ремонтом даного
автомобіля. А тому, позивач вважає дії
відповідача протиправними та просить
стягнути з останнього матеріальну
шкоду у розмірі 15 000,00 грн. та моральну
шкоду у розмірі 15 000,00 грн., а також,
судові витрати.

Позивач та його представник у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали з мотивів та підстав
викладених у позовній заяві та просили
позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив, посилаючи на те, що відсутні
правові підстави для задоволення
позову, оскільки відповідачем було
належним чином виконано всю необхідну
роботу по ремонту даного автомобіля.

Відповідач фізична особа - підприємець
ОСОБА_5 звернулася із зустрічним
позовом до позивача ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором
побутового підряду, посилаючись на те,
що дійсно 20.06.2013 р. позивач звернувся до
станції технічного обслуговування
підприємця ОСОБА_5, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку із
неконкретною роботою двигуна
автомобіля «OpelVivaro», д.н.з. НОМЕР_1. Цього
ж дня, відповідачем було відкрито наряд
замовлень на виконання робіт № ТНВ-0001252
від 20.06.2013 р., у якому визначено перелік
та вартість ремонтних робіт, а також,
вартість і перелік необхідних для
ремонту автомобіля запасних частин, що
було погоджено із позивачем на
загальну суму 7 726,50 грн. Позивач погодив
обсяг та вартість ремонту шляхом
підписання наряду замовлення та надав
автомобіль відповідачу для здійснення
ремонту, а після завершення ремонтних
робіт відмовився їх оплачувати по тій
причині, що він не згідний із сумою
оплати. Таким чином, 20.06.2013 р. між
сторонами виникли договірні відносини,
а саме, був укладений договір
побутового підряду. За таких обставин,
відповідач просить стягнути з позивача
кошти у розмірі 7 726,50 грн. та судові
витрати.

Представник відповідача у судовому
засіданні зустрічний позов підтримав з
мотивів та підстав викладених у
зустрічній позовній заяві та просив
його задовольнити у повному обсязі.

Позивач та його представник у судовому
засіданні заперечили проти
задоволення зустрічного позову.

Заслухавши пояснення сторін та їхніх
представників, перевіривши та оцінивши
наявні у справі докази у їх сукупності,
суд приходить до наступного висновку.

20.06.2013 р. ОСОБА_2 звернувся до станції
технічного обслуговування підприємця
ОСОБА_5, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, у зв'язку із неконкретною
роботою двигуна автомобіля «OpelVivaro»,
д.н.з. НОМЕР_1.

Також, 20.06.2013 р. відповідачем було
відкрито наряд замовлення на виконання
робіт № ТНВ-0001252 від 20.06.2013 р., у якому
визначено перелік та вартість
ремонтних робіт, а також, вартість і
перелік необхідних для ремонту
автомобіля запасних частин, що було
погоджено із позивачем на загальну
суму 7 726,50 грн.

Частиною 2 статті 15 Цивільного
кодексу України передбачено, що кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Частиною другою цієї
статті визначено способи захисту
цивільних прав та інтересів. Суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст.20 Цивільного кодексу
України, право на захист особа здійснює
на свій розсуд.

Позивач вважає, що відповідач
зобов'язаний відшкодувати йому всі
ремонтні дії, які понесли великі
затрати, пов'язані із ремонтом даного
автомобіля, а тому, вважає дії
відповідача протиправними та просить
стягнути з останнього матеріальну
шкоду у розмірі 15 000,00 грн. та моральну
шкоду у розмірі 15 000,00 грн., відповідно
до вимог ст.22 ЦК України.

Однак, таке посилання позивача,
суд оцінивши надані сторонами докази,
вважає є необґрунтованим з наступних
підстав.

За правилом передбаченим ч.1 ст.1166
ЦК України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі. Якщо особа, яка порушила право,
одержала у зв'язку з цим доходи, то
розмір упущеної вигоди, що має
відшкодовуватися особі, право якої
порушено, не може бути меншим від
доходів, одержаних особою, яка порушила
право.

У відповідності до вимог ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач не довів та не подав належних
та допустимих доказів, які б
підтверджували, що відповідач
зобов'язаний відшкодувати йому всі
ремонтні дії, які понесли великі
затрати, пов'язані із ремонтом даного
автомобіля, оскільки відповідач не
здійснював замовлення вказаних
запчастин і не давав гарантію за їх
належну якість, а тому суд вважає, що у
задоволенні позовуШехірев І.Г. до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про
визнання дій протиправними,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, слід відмовити.

Частиною 1 статті 509 ЦК України,
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

24.08.2013 р. позивачу було надано для
підпису два примірники акту виконання
робіт № ТНВ-0001303 від 24.08.2013 р. та два
примірники рахунку на оплату № 158 від
24.08.2013 р., який в свою чергу 18.09.2013 р.
підписав даний акт, зазначивши, що
автомобіль отримав, з актом
ознайомився, однак із сумою оплати не
згідний.

Отже, позивач погодив обсяг та
вартість ремонту шляхом підписання
наряду замовлення та надав автомобіль
відповідачу для здійснення ремонту, а
після завершення ремонтних робіт
відмовився їх оплачувати по тій
причині, що він не згідний із сумою
оплати.

Таким чином, 20.06.2013 р. між
сторонами виникли договірні відносини,
а саме, був укладений договір
побутового підряду, передбачений ст.865
ЦК України. За даним договором
підрядник зобов'язується виконати за
завданням фізичної особи певну роботу,
а замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно ст.866 ЦК України, договір
побутового підряду вважається
укладеним у належній формі, якщо
підрядник видав замовникові квитанції
або інший документ, що підтверджує
укладення договору.

В даному випадку, видача
замовникові наряду замовлення №
ТНВ-0001252 від 20.06.2013 р. на суму 7 726,50 грн.,
за яким останній погодився шляхом його
підписання є тим документом, що
підтверджує факт укладення між
сторонами договору побутового підряду.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Із статей 610, 611 ЦК України
вбачається, що порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушення умов, визначених змістом
зобов'язання. У разі порушення
зобов'язань настають правові наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема зміна умов зобов'язання.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд
приходить до переконання, що у даному
випадку мають місце порушення з вини
позивача прав відповідача щодо
повернення коштів, та вважає, що
зустрічний позов підлягає до
задоволення та стягнення з позивача на
користь відповідача коштів у розмірі 7
726,50 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Відповідачем були понесені судові
витрати зі сплати судового збору, який
підлягає стягненню з позивача на
користь відповідача пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223, 294,
296 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 20, 22, 525, 526, 530,
610, 611, 1166 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про
визнання дій протиправними,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Зустрічний позов фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором
побутового підряду - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_5
кошти у розмірі 7 726,50 грн. (сім тисяч
сімсот двадцять шість гривень 50
копійок) та сплачений судовий збір у
розмірі 229,41 грн. (двісті двадцять
дев'ять гривень сорок одну копійку).

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційної
скарги не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.

Головуючий суддяО. М. Вийванко