Справа № 343/3280/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1171/2014
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І.М.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Соколовського
В.М.,

суддів: Горблянського Я.Д.,
Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю: апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за поданням
головного державного виконавця
відділу ДВС Долинського районного
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Долинського районного суду від
11 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Долинського районного суду від
11 листопада 2013 року тимчасово обмежено
у праві виїзду за межі України ОСОБА_2
без вилучення паспортного документа до
виконання ним зобов'язань по
виконавчому листу №2а-600, виданого
06.08.2012 року, виконавчому листу
№2а-3060/12/0970, виданого 26.11.2012 року Івано-
Франківським окружним
адміністративним судом про стягнення з
ТзОВ "Сервісавто"на користь держави
7802,25 грн. та на користь держави 24605,05 грн.
податкового боргу.

На дану ухвалу ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, так як вважає її незаконною.
Зокрема, апелянт зазначає, що не працює
керівником ТзОВ "Сервісавто" з 2008 року,
а являється засновником товариства, і
як однин із засновників приймає участь
в управлінні товариством, але жодної
заробітної плати за це не отримує. Його
частка капіталу в статутному фонді не
дозволяє одноосібно управляти та
впливати на управлінські рішення
товариства. Також вважає, що державний
виконавець не навів аргументованих
доказів ухилення його від виконання
покладених на нього рішенням суду
зобов'язань. Крім того, стверджує, що
борг по виконавчих листах, по яких його
обмежено у праві виїзду за межі України
до виконання зобов'язань, сплачено, що
підтверджується платіжними
дорученнями. З цих підстав просив
ухвалу суду скасувати, судовий збір
покласти на державного виконавця.

В засіданні апеляційного суду
ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги
підтримав з мотивів, викладених скарзі.

Представник ДВС - державний виконавець
у судове засідання не прибув, хоча
належно повідомлений про розгляд
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянта, обговоривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення з таких
підстав.

Задовольняючи подання державного
виконавця та тимчасово обмежуючи
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,
суд виходив із доведеності факту
ухилення боржника - ТзОВ "Сервісавто,
директором якого є ОСОБА_2, від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішеннями судів.

Проте з таким висновком колегія суддів
погодитись не може.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Права та обов'язки державного
виконавця передбачено ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження".
Пунктом 18 ч.3 цієї ж статті закріплено
право державного виконавця, у процесі
здійснення виконавчого провадження у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Як вбачається із матеріалів справи,
підставою для звернення державного
виконавця в суд із поданням про
обмеження у праві виїзду керівника
юридичної особи за межі України
послужило те, що у провадженні відділу
ДВС Долинського районного управління
юстиції знаходиться зведене виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа №2а-600/12/0907, від 06.08.2012 року,
виконавчого листа № 2а-3060/12/0970 від 26.11.2012
року, виданих Івано-Франківським
окружним адміністративним судом про
стягнення з ТзОВ "Сервісавто " в дохід
місцевого бюджету 7802,25 грн. та в дохід
бюджету 24605,05 грн. податкового
боргу(а.с.15,16).

05.09.2012 року та 28.01.2013 року державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
виконання зазначених виконавчих
листів(а.с.2-4).

19.09.2012 року державним виконавцем
надіслано запити в реєструючі установи
з метою перевірку майнового стану
боржника(а.с.5-7).

Згідно відповіді Державної податкової
служби України від 27.09.2012 року боржник
має відкриті розрахункові рахунки в
банківських установах(а.с.8), на які
державним виконавцем 28.09.2012 року
накладено арешт постановами про арешт
коштів боржника(а.с.19-21).

Згідно згідно повідомлення Калуського
ВРЕР ДАІ від 02.10.2012 року(а.с.12-13) за
боржником зареєстровані транспортні
засоби, які державним виконавцем
оголошені в розшук постановою від
23.10.2012 року(а.с.14).

За ТзОВ "Сервісавто" не зареєстроване
нерухоме майно, що вбачається з
відповіді Івано-Франківського ОБТІ від
12.11.2012 року(а.с.10).

Згідно акту державного виконавця від
10.04.2013 року встановлено, що за місцем
реєстрації боржника керівник ТзОВ
"Сервісавто" був відсутній, двері в
будинок зачинені(а.с.22).

16.08.2013 року накладено арешт на кошти
боржника, які поступають через касу
ТзОВ "Сервісавто".

Отже, із матеріалів справи видно, що
борг згідно виконавчих листів
добровільно боржником не сплачено,
незважаючи на вжиті державним
виконавцем відповідно до закону
заходи.

Так, виконавчі листи були видані 06.08.2012
року та 26.11.2012 року після розгляду
справи Івано-Франківським окружним
адміністративним судом і перебувають
на виконанні у відділі ДВС Долинського
РУЮ більше року.

Отже, як вбачається із вище наведеного,
спір між сторонами розглядався
Івано-Франківським окружним
адміністративним судом, яким же були
виписані та видані і виконавчі листи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що оскільки,
спір виник між двома юридичними
особами з приводу виконання рішення
адміністративного суду, що регулюється
нормами Кодексу адміністративного
судочинства України, тому державному
виконавцю слід було звертатися із
відповідною заявою з приводу
неможливості виконання рішення до
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду, котрий видав
виконавчий документ та вирішував вище
зазначений спір між сторонами.

Частиною 6 статті 181 КАС України
передбачено, що адміністративні справи
з приводу рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1 - 4 частини першої статті 18 цього
Кодексу, розглядаються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист.

Відповідно до статей 257, 258 КАС України
примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України "Про виконавче провадження".
Процесуальні питання, пов'язані з
виконанням судових рішень в
адміністративних справах, вирішує
суддя адміністративного суду
одноособово, якщо інше не встановлено
цим Кодексом. За кожним судовим
рішенням, яке набрало законної сили або
яке належить виконати негайно, за
заявою осіб, на користь яких воно
ухвалено, чи прокурора, який здійснював
у цій справі представництво інтересів
громадянина або держави в суді,
видається один виконавчий лист. Якщо
судове рішення ухвалено на користь
кількох позивачів чи проти кількох
відповідачів, суд має право видати
кілька виконавчих листів, точно
зазначивши, яку частину судового
рішення треба виконати за кожним
виконавчим листом. Якщо судом було
вжито заходів щодо забезпечення позову
за заявою осіб, на користь яких
ухвалено судове рішення, суд разом із
виконавчим листом видає копії
документів, які підтверджують
виконання ухвали суду про забезпечення
позову.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Поскільки, суд першої інстанції
розглянув справу за поданням
державного виконавця в порядку
цивільного судочинства, тоді як дані
правовідносини слід було розглядати в
порядку адміністративної юрисдикції,
ухвала підлягає скасуванню із
закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст.205, 307, 312-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Долинського районного суду від
11 листопада 2013 року скасувати.

Провадження у справі за поданням
головного державного виконавця
відділу ДВС Долинського районного
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
В.М. Соколовський

Судді:
Я.Д. Горблянський

Я.Ю. Ковалюк