У х в а л а

іменем україни

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М.,
Висоцької В.С.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Святошинкького районного суду
м. Києва від 10 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 20
лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ТОВ «Кредитні
ініціативи» звернулось до суду із
вказаним позовом, в якому просило суд
ухвалити рішення, яким стягнути на свою
користь із відповідачів, у солідарному
порядку, заборгованість, яка станом на
26 липня 2013 року становила 149 491,47 доларів
США, що за офіційним курсом НБУ ставило
1 194 885 грн 32 коп., посилаючись на те, що 21
травня 2007 року між Акціонерним
комерційним промислово - інвестиційним
банком та ОСОБА_4 було укладено договір
про іпотечний кредит №58/8-07, відповідно
умов якого банк надав їй кредит у
розмірі 99 тис. доларів США зі
сплатою 12 % річних з кінцевим строком
повернення кредиту 20 травня 2021 року.
При цьому 21 травня 2007 року у
забезпечення виконання зобов'язань за
вказаним договором між банком та
ОСОБА_5 було укладено договір поруки.

17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні
ініціативи» та ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово - інвестиційним
банк» був укладений договір
відступлення права вимоги, відповідно
до якого ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово - інвестиційний банк»
відступило ТОВ «Кредитні ініціативи»
права вимоги за кредитними договорами,
що укладені між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово - інвестиційний
банк» та фізичними особами, в тому
числі і відповідачами.

Оскільки ОСОБА_4 отримавши кредитні
кошти свої зобов'язання за ним належним
чином не виконує, щомісячні платежі не
здійснює, внаслідок чого утворилась
заборгованість, яку добровільно не
погашає, ТОВ «Кредитні ініціативи»
було вимушено звернутися із даним
позовом.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 10 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 20
лютого 2014 року, позовні вимоги
задоволено. Стягнуто солідарно із
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 1 194 885 грн 32 коп.
Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій,
а справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив із наявності правових підстав
для їх задоволення, доведеності та
обґрунтованості.

Суд апеляційної інстанції погодився із
висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що викладені в рішенні суду
першої інстанції висновки належним
чином обґрунтовані та мотивовані на
підставі матеріалів справи та поданих
доказів і відповідають фактичним
обставинам справи, аналіз яких
наведено у судовому рішенні.

При цьому суди правильно встановили
факти та відповідні їм правовідносини,
зазначивши, що відповідач отримав від
банку кошти у кредит, однак свої
зобов'язання з повернення кредиту та
сплаті процентів за користування
грошима не виконував. Суди вірно
застосували при вирішенні вказаного
спору вимоги ст. 526 ЦК України,
зазначивши про те, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, а поручитель повинен нести
цивільно-правову відповідальність за
порушення кредитором взятих на себе
зобов'язань.

Таким чином, оскільки матеріали справи
та доводи касаційної скарги не
свідчать про порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
а наведенні у касаційній скарзі доводи
стосуються переоцінки доказів, наданих
сторонами, та не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності оскаржених судових
рішень, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Святошинкького районного суду
м. Києва від 10 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Колодійчук В.М., Висоцька
В.С.,
Фаловська І.М.