Справа № 495/6238/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/6238/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до Мологівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області

про визнання права власності на
спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

22.08.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до Мологівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області (далі по тексту -
відповідач) про визнання права
власності на спадкове майно.

Так, позивач просить суд:

- встановити, що житловий будинок, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
належав ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2;

- визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на спадкове майно, яке
складається із житлового будинку, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме
з: житлового будинку літ. «А», сараю літ.
«Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г»,
літньої кухні літ. «Д», споруд № 1-4,
загальною площею - 72,0 кв.м., житловою
площею - 44,7 кв.м.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання
25.09.2014 року не з'явився, але його
представник - ОСОБА_3, подала до суду
заяву, згідно з якою заявлені позовні
вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному
обсязі, просить їх задовольнити та
розглянути справу за її відсутністю.

Відповідач - Мологівська СР, в судове
засідання 25.09.2014 року не з'явилася, але
подала до суду заяву, згідно якої
просить розглянути справу без участі
її представника та винести рішення
згідно чинного законодавства.

Враховуючи викладені обставини, суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності учасників судового
процесу на підставі наявних та
достатніх для розгляду матеріалів
справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, суд дійшов до висновку про
законність, правомірність та
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_5 та
ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом
про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від
09.07.1974 року, актовий запис № 17.

Згідно із свідоцтвом про право
приватної власності, виданим 27.05.1992
року виконавчим комітетом
Мологівської сільської ради народних
депутатів Одеської області за
реєстровим № 118, власником житлового
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, є ОСОБА_5

Відповідно до технічного паспорту
(інвентаризаційна справа № 231),
виданого 03.06.2014 року КП «Б-Дністровське
БТІ», власником садибного
(індивідуального) житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, є
ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 (батько ОСОБА_1)
помер, що підтверджується виданим
12.09.1993 року свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_2, актовий запис №24.

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_5 залишилась спадщина, зокрема, у
вигляді житлового будинку, житлового
будинку, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, а саме з: житлового будинку
літ. «А», сараю літ. «Б», сараю літ. «В»,
вбиральні літ. «Г», літньої кухні літ.
«Д», споруд № 1-4, загальною площею - 72,0
кв.м., житловою площею - 44,7 кв.м., який
доглядала та продовжувала
користуватися спадкоємець за законом
ОСОБА_5 - його дружина ОСОБА_2, тобто
фактично вступила у вищезазначену
спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (мати ОСОБА_1)
померла, що підтверджується виданим
04.05.2011 року свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_3, актовий запис №18.

За життя ОСОБА_2 було складено заповіт
від 09.07.2007 року, який зареєстровано в
реєстрі за № 246, посвідчений секретарем
Мологівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області Гаврилюк Г.П., згідно
якого зроблено таке розпорядження: усе
майно, де б воно не було та з чого б воно
не складалося, і взагалі все те, що на
день смерті буде належати ОСОБА_2 і на
що вона за законом матиме право, ОСОБА_2
заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний
заповіт за життя ОСОБА_2 не був змінений
і не скасований.

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_2 залишилась спадщина, зокрема, у
вигляді житлового будинку, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме
з: житлового будинку літ. «А», сараю літ.
«Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г»,
літньої кухні літ. «Д», споруд № 1-4,
загальною площею - 72,0 кв.м., житловою
площею - 44,7 кв.м., який доглядає та
продовжує користуватися єдиний
спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 - її
син ОСОБА_1.

При зверненні до нотаріальної контори
з метою оформлення та отримання
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на житловий будинок, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1
було відмовлено у зв'язку із тим, що
оригінал правовстановлюючого
документу, а саме свідоцтво про право
власності від 27.05.1992 року, видане на ім'я
ОСОБА_5, містить виправлення, які не
передбачені чинним законодавством
України. Рекомендовано звернутися до
суду.

Відповідно до частини першої статті 234
Цивільного процесуального кодексу
України, окреме провадження - це вид
непозовного цивільного судочинства, в
порядку якого розглядаються цивільні
справи про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення (п.5
ч.2 ст.234 ЦПК України).

Згідно із ч.2 ст.256 Цивільного
процесуального кодексу України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування», спори про спадкування
розглядаються судами за правилами
позовного провадження, якщо особа
звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що має юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки осіб та (або)
за наявності інших спадкоємців і спору
між ними.

Згідно абзацу другого п.1 Постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів що мають юридичне
значення» №5 від 31.03.1995 року, наведений
ЦПК України перелік фактів, які
встановлюються судом, не є вичерпним.
За наявності необхідних умов, суд може
встановлювати й інші факти, що мають
юридичне значення, наприклад, факти
прийняття спадщини, встановлення місця
відкриття спадщини та фактів володіння
будівлею на праві приватної власності.

Даний факт є юридичним, оскільки його
встановлення надає позивачу право на
отримання майнових прав на спадкове
майно та повністю доводиться
наступними документами:

- свідоцтвом про право приватної
власності, виданим 27.05.1992 року
виконавчим комітетом Мологівської
сільської ради народних депутатів
Одеської області за реєстровим №118.

- копією технічного паспорту
(інвентаризаційна справа № 231),
виданого 03.06.2014 року КП «Б-Дністровське
БТІ»;

Відповідно до п.2 «Прикінцевих та
перехідних положень» Закону України
«Про Державний земельний кадастр»,
земельні ділянки, право власності
(користування) на які виникло до 2004
року, вважаються сформованими
незалежно від присвоєння їм
кадастрового номера. У разі якщо
відомості про зазначені земельні
ділянки не внесені до Державного
реєстру земель, їх державна реєстрація
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) за заявою їх власників
(користувачів земельної ділянки
державної чи комунальної власності).
Провести державну реєстрацію
вищезгаданих земельних ділянок
неможливо тому, що власник, а саме
ОСОБА_7, помер і не може звернутися із
відповідною заявою.

Відповідно до пункту 1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», спадкові
відносини регулюються Цивільним
кодексом України, законами України
«Про нотаріат», «Про міжнародне
приватне право», іншими законами, а
також прийнятими відповідно до них
підзаконними нормативно-правовими
актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України
встановлено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом (ст.1217 ЦК України).
Заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Право на заповіт має фізична особа з
повною дієздатністю. Право на заповіт
здійснюється особисто (ст.ст. 1233, 1234 ЦК
України).

Частинами 2, 4 статті 1236 Цивільного
кодексу України встановлено, що
заповідач має право скласти заповіт
щодо усієї спадщини або її частини.
Чинність заповіту щодо складу спадщини
встановлюється на момент відкриття
спадщини. Нотаріус посвідчує заповіт,
який написаний заповідачем
власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів
(ч.1 ст.1248 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного
кодексу України, спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу
України встановлено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, а спадкування за
законом є однією з підстав набуття
права власності.

Як вбачається з матеріалів справи,
єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 (померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2) за заповітом, який
претендує на спадщину у вигляді
житлового будинку, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, є її син - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов до висновку про задоволення
позовної заяви ОСОБА_1 до Мологівської
СР про визнання права власності на
спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1233, 1234, 1236, 1268
Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10,
11, 57, 58, 60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218, 234, 256
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мологівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити.

Встановити, що житловий будинок, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
належав ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати спадкоємцем нерухомого майна
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, її
сина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
відсутній) в порядку спадкування за
заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
його матері, ОСОБА_2, право власності на
спадкове майно, яке складається із
житлового будинку, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, який в цілому
складається з: житлового будинку літ.
«А», сараю літ. «Б», сараю літ. «В»,
вбиральні літ. «Г», літньої кухні літ.
«Д», споруд № 1-4, загальною площею - 72,0
кв.м., житловою площею - 44,7 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко