Справа №588/534/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Маслов В. В.Номер
провадження 22-ц/788/1462/14 Суддя-доповідач -
Білецький О. М. Категорія - 39
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Шевченка В. А. , Семеній Л. І. ,

з участю секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Тростянецького районного
суду Сумської області від 10 липня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про усунення від права на спадкування,

в с т а н о
в и л а :

01 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Зазначав, що він та відповідачка є
спадкоємцями третьої черги після
смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

Посилаючись на те, що через перенесену
хворобу ОСОБА_5 перебував у
безпорадному стані і потребував
постійного стороннього догляду, який
здійснював він зі своєю дружиною, а
ОСОБА_4 не надавала хворому ніякої
допомоги, просив усунути її від права
на спадкування після смерті ОСОБА_5

Рішенням Тростянецького районного
суду Сумської області від 10 липня 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи та порушення норм матеріального
і процесуального права, просить це
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення його
позову.

Вказує, що перебування ОСОБА_5 у
безпорадному стані та його потреба у
сторонньому догляді підтверджується
медичною документацією і показами
свідків, які суд безпідставно не
врахував. Зазначає, що відповідачка
сама визнала ненадання нею
матеріальної та іншої допомоги ОСОБА_5,
вказуючи що боялася ходити до нього
через брата.

Заслухавши пояснення позивача,
заперечення відповідача і її
представника, дослідивши матеріали
справи та перевіривши рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ч.5 ст.1224 ЦК
України, за рішенням суду особа може
бути усунена від права на спадкування
за законом, якщо буде встановлено, що
вона ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Як вбачається із змісту зазначеної
норми, суд при вирішені такої справи
згідно з вимогами ст.214 ЦПК України
повинен встановити як факт ухилення
особи від надання спадкодавцеві
допомоги, так і факт перебування
спадкодавця в безпорадному стані через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
та потребу спадкодавця в допомозі цієї
особи.

Лише при одночасному настанні
наведених обставин і доведеності
зазначених фактів в їх сукупності
спадкоємець може бути усунений від
спадкування.

Пленум Верховного Суду України у абз.2
п.6 постанови «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30 травня
2008 року №7 роз'яснив, що правило ч.5 ст.1224
ЦК України стосується усіх спадкоємців
за законом, зокрема й тих, які
відповідно до Сімейного кодексу не
були зобов'язані утримувати
спадкодавця.

Згідно з абз.3 п.6 вказаної постанови
Пленуму Верховного Суду України під
безпорадним станом слід розуміти стан
особи, зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Як встановлено місцевим судом,
рішенням Тростянецького районного
суду Сумської області від 24 жовтня 2012
року (справа №1818/2326/2012) встановлено
юридичний факт, що ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_7, є матір'ю ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24).

Зі свідоцтва про право на спадщину за
законом від 11 грудня 2012 року, серії ВТА
№931197 вбачається, що ОСОБА_5 на праві
приватної власності належала
двокімнатна квартира АДРЕСА_1, яку він
успадкував після матері ОСОБА_6 (а.с.11, 12,
13, 14).

За цією ж адресою він мешкав до дня
своєї смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_6,
у той час як був зареєстрованим по
АДРЕСА_2, а з 11 грудня 2012 року був
зареєстрований по АДРЕСА_3 у якій
мешкає сім'я позивача (а.с.15-19, 28, 104).

Згідно з випискою із історії
хвороби, з 07 по 28 квітня 2011 року ОСОБА_5
перебував на стаціонарному лікуванні в
неврологічному відділенні
Тростянецької ЦРЛ Сумської області, де
йому було встановлено діагноз - інфаркт
мозку (05.04.11) в басейні правої СМА з
помірним лівобічним геміпарезом на
фоні ДЕ ІІ ст. змішаного ґенезу з
вираженим когнітивним порушенням
(а.с.20).

У період з 24 липня по 07 серпня 2012 року
ОСОБА_5 також перебував на
стаціонарному лікуванні у даному
медичному закладі з приводу цього ж
захворювання (а.с.21).

Рішенням Тростянецького районного
суду Сумської області від 14 травня 2013
року (справа №588/734/13-ц) встановлено
факт, що ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_7, є рідними сестрами (а.с.71).

Із свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 від 15 січня 1954 року вбачається,
що матір'ю позивача ОСОБА_3 є ОСОБА_7
(а.с.69).

Відповідно до свідоцтва (повторного)
про народження серії НОМЕР_2 від 30 липня
2013 року та свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_3 від 11 лютого 1977 року, матір'ю
ОСОБА_4 також являється ОСОБА_7 (а.с.120,
121).

28 травня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
приватного нотаріуса Тростянецького
районного нотаріального округу ОСОБА_9
із заявою про прийняття спадщини після
смерті двоюрідного брата ОСОБА_5 (а.с.65).

07 червня 2013 року ОСОБА_4 також
звернулася до приватного нотаріуса
Тростянецького районного
нотаріального округу ОСОБА_9 із заявою
про прийняття спадщини після смерті
двоюрідного брата ОСОБА_5 (а.с.79).

За таких правильно і з достатньою
повнотою встановлених обставин, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
усупереч вимог ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України,
позивач не довів такого погіршення
стану здоров'я ОСОБА_5, що свідчило б про
його перебування у безпорадному стані
та потребу у сторонньому догляді і
піклуванні, а також що маючи можливість
надавати допомогу хворому ОСОБА_5,
відповідач умисно ухилялася від цього
обов'язку, а тому суд вірно не вбачав
передбачених ч.5 ст.1224 ЦК України
законних підстав для усунення ОСОБА_4
від права на спадкування за законом
після померлого двоюрідного брата
ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги таких
висновків суду не спростовують.

Оскільки ОСОБА_5 помер у віці 59 років, то
відповідно до класифікації
Всесвітньої організації охорони
здоров'я він не належав до категорії
людей похилого віку (60 -74 роки).

Посилання позивача на потребу ОСОБА_5 з
2011 року у сторонньому догляді після
перенесеного інфаркту мозку
спростовуються наявною у справі
медичною документацією, а також
медичною карткою №181601 цього хворого,
яку належним чином дослідив та оцінив
місцевий суд, та які не містять
достатніх фактів про його перебування
у безпорадному стані внаслідок тяжких
захворювань, каліцтва або встановлення
групи інвалідності.

Суд також правильно не взяв до уваги як
належні докази безпорадного стану
показання свідків, про які йдеться в
апеляційній скарзі, оскільки вони
спростовуються вищезазначеними
медичними документами та висновками.
Крім того, свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12 та
ОСОБА_13 підтвердили, що ОСОБА_5 міг
самостійно пересуватися, усвідомлював
свої дії, міг задовольняти свої дрібні
побутові потреби (робити покупки).

Не може бути визнана належним доказом
перебування спадкодавця у
безпорадному стані і додана позивачем
до апеляційної скарги довідка
головного лікаря Тростянецької
районної лікарні від 15 липня 2014 року
№3256 у якій зазначено, що хворий
потребує постійного стороннього
догляду, оскільки вона в цій частині
суперечить вищеназваним первинним
медичним документам. До того ж надання
такого висновку за життя хворого
відносилось до виключної компетенції
ЛКК, а після його смерті - відповідної
медичної експертизи.

Перенесена у квітні 2011 року хвороба
певним чином обмежила фізичні
можливості ОСОБА_5, однак з огляду на ті
обставини, що він у подальшому, зокрема
24 жовтня 2012 року брав учать у судовому
засіданні Тростянецького районного
суду Сумської області під час розгляду
його заяви про встановлення факту
родинних відносин, а 11 грудня 2012 року
особисто отримував у Тростянецькій
Державній нотаріальній конторі
Сумської області свідоцтво про право
на спадщину за законом (а.с.11), також не
дають підстав вважати, що спадкодавець
перебував у безпорадному стані.

Ні сам ОСОБА_5, ні позивач не звертались
до органів опіки та піклування,
соціального захисту з приводу
неможливості ОСОБА_5 особисто за станом
здоров'я здійснювати свої права та
виконувати обов'язки та щодо його
потреби у допомозі.

Придбання позивачем ОСОБА_3 продуктів і
ліків, приготування їжі та супровід
ОСОБА_5 до лікарні, суд правильно
розцінив як звичайне піклування, а не
догляд за особою, що потребує допомоги
внаслідок перебування у безпорадному
стані.

Крім того, сама відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4,
тобто є особою похилого віку, має ряд
захворювань, отримує незначну пенсію в
розмірі близько 1111 грн. на місяць та
проживає разом з чоловіком ІНФОРМАЦІЯ_5
(а.с.105, 106, 107), що вказує про відсутність
у неї можливості надавати допомогу
хворому ОСОБА_5

Таким чином, рішення суду першої
інстанції постановлене з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, є законним і обґрунтованим, а
тому підстав для його зміни чи
скасування не вбачається.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду
Сумської області від 10 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
проголошення, проте протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -