Справа № 648/5418/13-ц
Провадження № 2/648/160/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
смт.Білозерка

Білозерський районний суд
Херсонської області в складі :

головуючого - судді Коваленко А.В.,

при секретарі - Хатункіній А.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт.Білозерка
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант Авто» в
особі Центральної філії ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» до ОСОБА_1 про
відшкодування у порядку регресу шкоди,
завданої дорожньо-транспортною
пригодою, -

в с т а н о в и в :

Позивач Публічне акціонерне
товариство «Українська страхова
компанія «Гарант Авто» в особі
Центральної філії ПАТ «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто»
звернулося з позовом до суду, просило
стягнути з відповідача ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування витрат,
пов'язаних зі сплатою страхового
відшкодування у розмірі 36360 грн.,
посилаючись на те, що позивач та ТОВ
«Компрессорс Інтернешнл» уклали
договір страхування оформлений
полісом №19G-0361260, згідно якого позивач
зобов'язався в разі настання
страхового випадку відшкодувати
збитки у межах страхової суми у порядку
та на умовах, передбачених договором,
об'єктом страхування по вказаному
договору є майнові інтереси пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням транспортним засобом -
автомобілем «Фіат» реєстраційний
номер НОМЕР_2, згідно договору
страхування позивач зобов'язаний у
випадку настання страхового випадку
здійснити страхове відшкодування
страхувальнику - ТОВ «Компрессорс
Інтернешнл», на підставі п.А-1 вказаного
договору страховим випадком є
пошкодження транспортного засобу
внаслідок ДТП, 18.02.2011 року відповідач
керуючи автомобілем «МАЗ»
реєстраційний знак НОМЕР_1 з
напівпричепом «Тітан» на автодорозі
Київ-Одеса 350 км +850 м допустив зіткнення
із вищевказаним застрахованим
автомобілем під керуванням ОСОБА_3,
який знаходився в трудових відносинах
з ТОВ «Компрессорс Інтернешнл», про що
зазначено в довідці ДАІ, винним у
спричиненні ДТП згідно постанови
Білозерського районного суду від 18.03.2011
року визнаний ОСОБА_1, в результаті ДТП
автомобілю під керуванням ОСОБА_3
заподіяно матеріальної шкоди, яка
згідно оцінки (висновку) вартості
майнової шкоди №44 від 07.03.2011 року
складеної СПД ПП ОСОБА_5 становила 75 322
грн. 76 коп., сума страхового
відшкодування до виплати
страхувальнику на підставі страхового
акта складає 36360 грн., яке виплачене
страхувальнику в повному розмірі, що
підтверджується платіжним дорученням
№2446 від 12.05.2011 року, в результаті чого
до страховика, який виплатив
відшкодування за договором майнового
страхування в межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, яка
отримала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за спричинену
шкоду.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю,
надавши пояснення згідно заявлених
позовних вимог.

В судовому засіданні відповідач
та його представник ОСОБА_6 позов не
визнали, суду пояснили, що ОСОБА_1 18.02.2011
року керував автомобілем «МАЗ»
реєстраційний знак НОМЕР_1 з
напівпричепом «Тітан» за домовленістю
із його власником ОСОБА_7, який попросив
його за відповідну плату перегнати
автомобіль із м.Херсона з метою
продажу, передавши йому документи на
автомобіль, власник їхав разом з ним в
автомобілі, про те, що автомобіль не
застрахований ОСОБА_7 йому не сказав, а
відповідач думав, що поліс є, на 350 км.
автодороги Київ-Одеса сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
його автомобіля та автомобіля «Фіат»,
державний номер НОМЕР_2,18.03.2011 року
відповідача визнано винним та
притягнуто по ст.124 КупАП до
адміністративної відповідальності,
позов не визнають, так як вважають, що у
даному випадку заявлена позивачем до
стягнення сума підлягає стягненню із
власника автомобіля ОСОБА_7, так як між
ними був укладений на виконання робіт
усний договір.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні фактичні обставини та
відповідні їм правовідносини :

Згідно полісу №19G-0361260
добровільного страхування
транспортного засобу від 26.08.2010 року
вбачається, що ТОВ «Компрессорс
Інтернешнл» уклав із ВАТ Українська
страхова компанія «Дженералі Гарант»,
яке 20.04.2011 року змінило найменування на
ПАТ «Українська страхова компанія
«Гарант-Авто», договір страхування
належного ТОВ «Компрессорс
Інтернешнл» на праві власності
автомобіля “Fiat Doblo” державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, строк дії
договору до 25.08.2011 року.

18.02.2011 року з вини відповідача
ОСОБА_1 сталася ДТП внаслідок чого
застрахований автомобіль був
пошкоджений.

18.03.2011 року постановою
Білозерського районного суду
Херсонської області, яка набрала
законної сили, ОСОБА_1 визнаний винним у
вчиненні 18.02.2011 року адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП, що призвело до пошкодження
застрахованого автомобіля.

В травні 2011 року страховик
виплатив страхувальнику в рахунок
відшкодування витрат страхове
відшкодування в сумі 36360 грн, вказана
сума зарахована страхувальнику 12.05.2011
року, що підтверджується платіжним
дорученням №2446 від 12.05.2011 року.

В доведення своїх вимог про
розмір відшкодування витрат,
пов»язаних із сплатою страхового
відшкодування в сумі 36360 грн. позивачем
надано та досліджено в судовому
засіданні докази : постанова
Білозерського районного суду
Херсонської області від 18.03.2011 року,
згідно якої з вини відповідача 18.02.2011
року в 20 год. 30 хв. автомобілю "Fiat Doblo",
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_3, який працює
водієм в ТОВ «Компрессорс Інтернешнл»,
в результаті ДТП транспортному засобу
заподіяні механічні ушкодження, що
узгоджується та не протирічить
дослідженим в судовому засіданні
матеріалам адміністративної справи
№3-462/11 відносно ОСОБА_1 по ст.124 КУпАП,
повідомленням про страховий випадок
від 18.02.2011 року, відомостям №8774734 про
обставини дорожньо-транспортної
пригоди складеного станом на 04.05.2011
року, висновком №44 експертного
дослідження по визначенню вартості
відновлювального ремонту легкового
автомобіля "Fiat Doblo", державний
реєстраційний номер НОМЕР_2,
страховому акту№119674 від 05.05.2011 року,
платіжному дорученню №2446 від 12.05.2011
року.

Згідно ст.993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до ст. 1187 ч. 2 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

На підставі ст.27 Закону України
«Про страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст.61 ЦПК України
постанова, що набрала законної сили у
справі про адміністративне
правопорушення обов»язкова для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову суду,
з питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. Обставини
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

А поскільки в судовому засіданні
відповідачем не доведено, що між ним та
власником транспортного засобу
укладався цивільно-правовий договір
або він керував транспортним засобом у
зв'язку із виконанням трудових
(службових) обов'язків на підставі
трудового договору (контракту) з
власником транспортного засобу, а
встановлено, що 18.02.2011 року відповідач,
маючи посвідчення водія відповідної
категорії керував транспортним
засобом, за наявності реєстраційного
документу на транспортний засіб, який
йому передав власник автомобіля, не
маючи при цьому полісу обов'язкового
страхування на вказаний автомобіль в
порушення вимог п.2.1 ПДР України, який
зобов'язує водія мати при собі вказаний
поліс, допустивши при цьому порушення
п.10.4 ПДР України, що спричинило
пошкодження транспортних засобів, за
що він визнаний винним та притягнутий
до адміністративної відповідальності
по ст. 124 КУпАП, беручи до уваги, що
позивачем проведено виплату
страхового відшкодування в сумі
36360грн., а тому суд, оцінивши належність,
допустимість і достовірність наданих
сторонами за правилами ст.10 ЦПК України
доказів, а також достатність та
взаємний зв'язок у їх сукупності,
приходить до висновку, що позивач, як
страховик виконав свої договірні
зобов'язання, а тому за правилами ст. 993
ЦК України його вимоги щодо стягнення з
відповідальної за завдані збитки особи
фактично понесених позивачем витрат,
які він виплатив страхувальнику,
підлягають стягненню з відповідача,
оскільки в судовому засіданні
відповідачем не доведено
передбаченими ст.57 ЦПК України
доказами обставини відмінного від
заявленого позивачем розміру
понесених ним витрат, пов'язаних зі
сплатою страхового відшкодування в
сумі 36360 грн. та відповідальності іншої
особи за завдану шкоду.

Статтею 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, а тому з відповідача на
користь позивача підлягають стягненню
сплачені при зверненні до суду 363 грн. 60
коп. судового збору.

Керуючись
ст.ст.10,11,60,61,88,209,212,214,215,218 ЦПК України, на
підставі ст.ст. 993 ЦК України, ст.27
Закону України «Про страхування», суд,
-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «Гарант
Авто» в особі Центральної філії ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» в рахунок відшкодування
витрат, пов'язаних зі сплатою
страхового відшкодування 36360 грн.,
судовий збір в сумі 363 грн. 60 коп., а
всього 36723 грн. 60 коп.

Рішення суду першої інстанції
може бути оскаржене протягом 10 днів з
дня його проголошення через
Білозерський районний суд до
апеляційного суду Херсонської області.

Головуючий:
А.В. Коваленко