Справа № 744/593/14
Провадження № 2-с/744/2/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року Семенівський районний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Гнипа О.І.,

при секретарі Бородіній В. В.,

за участю:

боржника ОСОБА_1,

стягувача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Семенівка
Чернігівської області цивільну справу
наказного провадження за заявою ОСОБА_1
про скасування судового наказу
Семенівського районного суду
Чернігівської області від 15 травня 2014
року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини
ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В :

Судовим наказом Семенівського
районного суду Чернігівської області
від 15 травня 2014 року з ОСОБА_1 стягнуто
аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку з дня подання
заяви до суду і до повноліття дитини.

Не погоджуючись із вказаним судовим
наказом, боржник ОСОБА_1 подав до суду
заяву про скасування судового наказу,
яку обґрунтував тим, що він хоча й
проживає окремо зі стягувачем ОСОБА_2,
але він доньку ОСОБА_3 кожну п'ятницю
забирає з дитячого садочку. Дитина живе
у нього з п'ятниці по понеділок включно,
а в понеділок він відводить її у
дитячій садок. Протягом згаданого часу
він матеріально утримує дитину,
придбаває їй предмети одягу, іграшки та
інші необхідні речі для нормального
життя і розвитку доньки. Втім, під час
видачі судового наказу про стягнення з
нього аліментів він не мав можливості у
судовому засіданні оспорити викладене
у заяві про видачу судового наказу і
довести суду те, що він також приймає
участь у матеріальному утриманні
доньки. Такі обставини, на думку
боржника, є підставою для повного
скасування оскаржуваного судового
наказу.

У судовому засіданні боржник ОСОБА_1
заяву про скасування судового наказу
підтримав повністю та висловив думку
про те, що, на його погляд, подана ним
заява підлягає задоволенню. До
викладеного у заяві додав, що він
здебільшого згоден з розміром
стягнутих з нього за судовим наказом
аліментів та з тим, що його доньку
потрібно утримувати, але він бажає
довести у позовному провадженні той
факт, що він також утримує дитину.
Договір про сплату аліментів на дитину
не укладений, домовленість щодо
аліментів зі стягувачем не досягнута.

Стягувач ОСОБА_2 у судовому
засіданні заяву про скасування
судового наказу не визнала і висловила
думку про безпідставність, на її
погляд, аргументів боржника.

Суд, вислухавши боржника та
стягувача, вивчивши матеріали
цивільної справи, дослідивши доводи
заяви про скасування судового наказу,
вважає за необхідне залишити заяву про
скасування судового наказу без
задоволення, оскільки доводи боржника,
як викладені у заяві, так і висловлені у
судовому засіданні, не свідчать про
наявність очевидного спору про право, а
вказують тільки на мету боржника
відстрочити сплату коштів стягувачеві.

Зокрема, ні із заяви про скасування
судового наказу з доданими до неї
документами, ні з повідомлених у
судовому засіданні боржником
відомостей не убачається те, що
боржник не згоден зі своїм аліментним
обов'язком та з розміром аліментів.

За приведеними вище повідомленнями
божника домовленості чи договору щодо
аліментів на дитину між сторонами не
має.

Отже, враховуючи відсутність
домовленості між батьками про сплату
аліментів на дитину, за розглядуваної
ситуації суд правильно стягнув
аліменти з боржника як з такого, що
постійно не проживає з дитиною.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, при видачі судового наказу
суд взяв до уваги: стан здоров'я,
матеріальне становище дитини і
платника аліментів; відсутність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних дружини, батьків,
повнолітніх дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на дитину судом
визначено у частці відповідно до
обставин справи.

Тимчасове утримання дитини боржником,
про яке він веде мову у заяві про
скасування судового наказу, не дає
суттєвого підґрунтя для задоволення
розглядуваних вимог боржника, адже
само по собі воно не матиме перспективи
з'ясування у позовному провадженні,
позаяк не може істотно вплинути на
розмір стягуваних аліментів, який, як
видно з судового наказу, і так
визначений за наявного становища
сторін як мінімальний і божником по
суті не заперечується.

Таким чином, при видачі судового наказу
суд дотримався вимог ст. ст. 180, 181, 182, 183
Сімейного кодексу України і законні
підстави для його скасування відсутні.

Істотних порушень норм процесуального
права, допущених при видачі судового
наказу, суд не убачає.

На підставі викладеного, керуючись п. 1
ч. 8 ст. 1051 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування
судового наказу Семенівського
районного суду Чернігівської області
від 15 травня 2014 року щодо стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання дитини ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Судовий наказ Семенівського
районного суду Чернігівської області
від 15 травня 2014 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання дитини ОСОБА_3 - залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Семенівський районний
суд Чернігівської області шляхом
подачі в п'ятиденний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги. При постановленні ухвали без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О. І. Гнип