Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 року Справа №607/23352/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого - судді
Вийванко О.М.

при секретарі с/з
Жара М.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «КБ «Надра» звернувся в суд
із позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, обґрунтовуючи це тим, що
27.06.2006 р. між позивачем та відповідачем
був укладений кредитний договір №
425/2006-МК. Відповідно до умов даного
договору позивач зобов'язався надати
відповідачу грошові кошти для
споживчих потреб у розмірі 20 000,00 дол.
США, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 14,5 %
річних, із терміном погашення кредиту
до 21.06.2010 р., а відповідач зобов'язався
прийняти вищевказані грошові кошти та
повернути їх позивачу згідно умов
даного кредитного договору. Однак,
відповідач не виконує взяті на себе
зобов'язання щодо вчасного повернення
кредиту та відсотків, у результаті чого
виникла заборгованість у розмірі 15 613,06
дол. США. За таких обставин, позивач
просить стягнути з відповідача
заборгованість за договором у розмірі
15 613,06 дол. США. та судові витрати.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, однак подав заяву,
у якій просить дану справу розглядати
без його участі, позовні вимоги
підтримує повністю, посилаючись на
мотиви викладених у позовній заяві та
не заперечує проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився із невідомої суду причини,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, причин неявки у судове засідання
відповідач суду не повідомив та не
подав клопотання про розгляд справи у
його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язанні
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суд про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися
в судове засідання без поважних причин.

Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК
України, суд вважає, що відповідач
повідомлений належним чином і повторно
не з'явився у судове засідання без
поважних причин, а тому, суд може
вирішувати справу на підставі наявних
у ній даних та доказів. Зі згоди
позивача, який не заперечує проти
заочного розгляду справи, суд ухвалює
заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК
України.

Перевіривши та оцінивши наявні у
справі докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
27.06.2006 р. між ВАТ «КБ «Надра», який
змінив своє найменування на ПАТ «КБ
«Надра», що стверджується свідоцтвом
про державну реєстрацію юридичної
особи серії А01 № 794080, та ОСОБА_2
укладено кредитний договір № 425/2006-МК,
надалі - договір.

Згідно умов договору позивач
зобов'язався надати відповідачу
грошові кошти для споживчих потреб у
розмірі 20 000,00 дол. США, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 14,5 % річних, із терміном
погашення кредиту до 21.06.2010 р., а
відповідач зобов'язався прийняти
вищевказані грошові кошти та повернути
їх позивачу згідно умов даного
кредитного договору.

Частина 1 статті 1054 ЦК України визначає,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредити) позичальникові у розмірі та
умовах, встановленні договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України,
сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов'язання в іноземній
валюті.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав, надавши відповідачу кредит у
розмірі 20 000,00 дол. США, на терміни і на
умовах, передбачених у даному договорі.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що
договір є обов'язковий до виконання
сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, при чому зобов'язання має
виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
договору.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що
позичальник зобов'язався
використовувати кредит на передбачені
цим договором цілі, повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитом, а у випадках передбачених цим
договором - сплатити неустойку та
відшкодувати завдані банку збитки.

Із статей 610, 611, 612 ЦК України
вбачається, що порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушення умов, визначених змістом
зобов'язання. У разі порушення
зобов'язань настають правові наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема зміна умов зобов'язання та
сплата неустойки. Боржник вважається
таким, що прострочив виконання, якщо
він не виконав його у строк,
передбачений умовами договору або
встановлений законом.

Згідно пунктів 9.1, 9.2, 9.2 договору, у разі
порушення позичальником строків
сплати відсотків за користування
кредитом, позичальник зобов'язаний
сплатити на користь банку пеню у
розмірі 0,5 % від суми прострочених
зобов'язань за кожен день прострочення,
але не більше подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня. У разі порушення
позичальником строків повернення
кредиту, позичальник зобов'язаний
сплатити на користь банку пеню у
розмірі 0,5 % від суми прострочених
зобов'язань за кожен день прострочення,
але не більше подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня. За порушення строків
повернення кредиту та/чи сплати
відсотків за користування кредитом,
позичальник сплачує банку штраф у
розмірі 5 % від суми заборгованості по
поверненню кредиту та/чи сплати
відсотків, вказаних у графіку і
визначених на дату прострочення.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона передає
іншій у власність грошові кошти, а інша
- зобов'язується повернути позикодавцю
таку ж суму грошових коштів.

Як вбачається із статей 1048, 1049 ЦК
України, позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором. Позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено
право позикодавця вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
належних процентів у випадку
прострочення повернення чергової
частини позики.

Як вбачається із наданого позивачем
розрахунку заборгованості за
договором, відповідач має загальну
заборгованість у розмірі 15 613,06 дол. США,
яка складається з: 7 212,80 дол. США -
основна сума кредиту; 6 750,65 дол. США -
заборгованість по відсотках; 1 120,21 дол.
США - пеня за несвоєчасно погашені
відсотки та кредит; 529,41 дол. США - штраф
за порушення строків повернення
кредиту, відсотків та умов договору.

Таким чином, відповідач неналежно
виконує взяті на себе зобов'язання за
договором, у результаті чого виникла
заборгованість у розмірі 15 613,06 дол. США,
що складає 124 795,18 грн., згідно
офіційного курсу встановленого
Національним банком України.

У відповідності до вимог ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Позивачем були понесені судові витрати
зі сплати судового збору, який підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 218, 223, 224, 226, 228, 233,
294, 296 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 530, 543, 554,
610, 611, 612, 614, 629, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
(рахунок № 6042, МФО 380764, ) заборгованість за кредитним
договором № 425/2006-МК від 27.06.2006 р. у
розмірі 15 613,06 дол. США (п'ятнадцять
тисяч шістсот тринадцять доларів США 06
центів), що складає 124 795,18 грн. (сто
двадцять чотири тисячі сімсот
дев'яносто п'ять гривень 18 копійок),
згідно офіційного курсу встановленого
Національним банком України.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
(рахунок № 6008, МФО 380764, ) сплачений судовий збір у розмірі 1
247,95 грн. (одна тисяча двісті сорок сім
гривень 95 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто
Тернопільським міськрайонним судом
Тернопільської області за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.

Заочне рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційної
скарги не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.

Головуючий суддяО. М. Вийванко