АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9490
Головуючий у 1 інстанції - Гайдук С.В.
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Меєчко Д.П.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 6 червня 2014 року в справі за
заявою Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
про поновлення строку для пред'явлення
виконавчого документу до виконання
заочного рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 28 травня 2010
року

в цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 28.05.2010 року,
яке залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 7.07.2011
року, задоволено позов ПАТ КБ «Надра»
до ОСОБА_1 і стягнуто на його користь з
відповідача заборгованість за
кредитним договором у сумі 1 563 781 грн. 95
коп.

29.11.2013 року ПАТ«КБ «Надра» звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва із заявою про поновлення строку
для пред'явлення виконавчого документу
до виконання та вказував, що банком
було пропущено зазначений строк у
зв'язку з призначенням тимчасової
адміністрації, мораторію на
задоволення вимог кредиторів, значного
обсягу проведених заходів щодо
реструктуризації дебіторської та
кредирської заборгованості банку.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 6.06.2014 року ПАТ«КБ
«Надра» відмовлено в задоволенні заяви
про поновлення строку для пред'явлення
виконавчого листа за заочним рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28.05.2012 року для виконання.

Не погодившись з ухвалою суду ПАТ«КБ
«Надра» подало апеляційну скаргу та
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права просить ухвалу
суду скасувати та задовольнити заяву
про поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документу.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт вказує, зокрема, що суд
першої інстанції не дослідив копії
документів, які ПАТ«КБ «Надра» були
долученні до заяви, зокрема: постанову
Правління НБУ від 10.02.2009 року №59 "Про
призначення тимчасової адміністрації
у Відкритому акціонерному товаристві
Комерційному банку "Надра"; наказ
Голови правління ПАТ «КБ «Надра»
Зінкова Д.В. від 27.12.2012 року №674 про
проведення службового розслідування;
наказдиректора Департаменту
управління персоналом ПАТ «КБ «Надра»
про звільнення ОСОБА_6

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник ПАТ «КБ «Надра» -
Хмиров Е.О. підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1- ОСОБА_5
подав заперечення на апеляційну скаргу
та в судовому засіданні підтримав їх.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
пояснення осіб, які брали участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В силу статті 14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів влади,
посадових чи службових осіб і
підлягають виконанню на всій території
України, а їх невиконання є підставою
для відповідальності, встановленої
законом.

Ст. 22 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки: 1) посвідчення
комісій по трудових спорах, постанови
судів у справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців; 2) інші виконавчі документи
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

Строки, встановлюються для, зокрема,
виконання судових рішень з наступного
дня після набрання рішенням законної
сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а в разі
якщо судове рішення підлягає негайному
виконанню, - з наступного дня після його
постановлення.

Відповідно до статті 129 Конституції
України рішення суду є обов'язковим до
виконання.

Умовами ст. 371 ЦК України передбачено,
що стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України
«Про виконавче провадження», стягувач,
який пропустив строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання має
право звернутися із заявою про
поновлення строку пред'явлення до суду,
який видав виконавчий документ, або до
суду за місцем виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію про захист прав людини
і основоположних свобод (надалі
«Конвеція») та практику Європейського
суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен
має право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру або
встановить обґрунтованість будь-якого
висунутого проти нього кримінального
обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є
також виконання судового рішення.
Зокрема Європейський суд з прав людини
зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції
(«Право на справедливий суд») гарантує
кожному право на звернення до суду з
позовом щодо будь-яких його цивільних
прав та обов'язків; таким чином, ця
стаття проголошує право на доступ до
суду, тобто право подати до суду позов з
цивільно-правових питань. Однак, це
право було б ілюзорним, якби правова
система договірної держави допускала,
щоб остаточне судове рішення, яке має
обов'язкову силу, не виконувалося на
шкоду одній із сторін. Важко собі
навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції
детально описувала процесуальні
гарантії, які надаються сторонам у
спорі, а саме: справедливий, публічний і
швидкий розгляд, - і водночас не
передбачала виконання судових рішень.
Якщо вбачати у статті 6 тільки
проголошення доступу до судового
органу та права на судове провадження,
то це могло б породжувати ситуації, що
суперечать принципу верховенства
Права, який договірні держави
зобов'язалися поважати, ратифікуючи
Конвенцію.

Відмовляючи «КБ «Надра» в задоволенні
заяви про поновлення строку для
пред'явлення виконавчого документу до
виконання заочного рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28.05.2010 року, суд першої
інстанції виходив з того, що заявник не
надав суду письмових доказів
поважності пропуску такого строку.

Однак, такий висновок зроблено на
порушення вимог закону, з огляду на що,
ухвалу суду не можна визнати законною.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.05.2010 року Шевченківським районним
судом м. Києва ухвалено заочне рішення,
яким задоволено позов ПАТ КБ «Надра»
до ОСОБА_1 і стягнуто на його користь з
відповідача заборгованість за
кредитним договором у сумі 1 563 781 грн. 95
коп. Дане рішення суду набрало законної
сили 07.07.2011 року.

Разом з тим, згідно наявної в
матеріалах справи розписки (а.с. 114) на
виконання вказаного рішення,
виконавчий лист був виданий
представнику банку лише 25.03.2013 року, із
зазначенням строку пред'явлення його
до виконання до 07.07.2012 року Тобто,
станом на дату видачі виконавчого
листа строк пред'явлення його до
виконання сплинув.

На обґрунтування поважності пропуску
строку заявником долучено до
матеріалів справи Постанову Правління
Національного Банку України №59 від 10
лютого 2009 р. «Про призначення
тимчасової адміністрації у ВАТ КБ
«Надра» (а.с 119-120), Наказ голови
правління ПАТ КБ «Надра» Зінкова Д.В.
№674 від 27 грудня 2012 р. про проведення
службового розслідування (а.с. 122), а
також Наказ директора департаменту
управління персоналу банку Кохана О.І.
№822-п від 19 жовтня 2012 року про
звільнення начальника сектору
супроводження виконання судових
рішень Київського регіону відділу
претензійно-позовної роботи - ОСОБА_6.
(а.с.121).

На думку колегії суддів, долучені до
матеріалів справи докази свідчать про
поважність причини пропуску строку для
звернення у суд, й наявність правових
підстав, у відповідності до ч.1 ст. 371 ЦПК
України, до поновлення строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Окрім того, наведені заявником причини
пропуску строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
обмежують права заявника на звернення
до суду за захистом порушеного права в
контексті Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод та
рішень Європейського суду з прав
людини і тому, колегія суддів приходить
до висновку, що за таких обставин
відмова в задоволенні заяви ПАТ «КБ
«Надра» про поновлення строку для
пред'явлення виконавчого документу до
виконання порушує саму сутність права
заявника доступу до суду, а тому вважає,
що оскаржувана ухвала не ґрунтується
на законі та підлягає скасуванню із
постановленням нової ухвали про
задоволення заяви ВАТ «КБ «Надра» про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого документу до виконання.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі
проти Греції» від 10.03.1997 р. (п. 40)
зазначено, що для цілей статті 6
Конвенції виконання рішення,
ухваленого будь-яким судом, має
розцінюватися як складова частина
«суду».

Щодо поновлення процесуальних строків
національними судами Європейський суд
з прав людини зазначив, що право на суд
одним із аспектів якого є право доступу
до суду ( рішення у справі «Голдер проти
Сполученого Королівства» від 21.02.1975 р.
п.36) не є абсолютним, воно може бути
обмеженим, особливо щодо умов
прийнятності скарги. Однак право
доступу до суду не може бути обмежено
таким чином або у такій мірі, що буде
порушена сама його сутність. Ці
обмеження повинні мати законну мету та
бути пропорційними між використаними
засобами та досягнутими цілями
(рішення у справі «Герін проти Франції»
від 29.07.1998 р., п.37).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і суду першої
інстанції та постановляє ухвалу з
цього питання, якщо воно було вирішено
судом першої інстанції з порушенням
норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,313,315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 6 червня2014 рокускасувати і
постановити нову ухвалу наступного
змісту.

Заяву Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
задовольнити.

Поновити Публічному акціонерному
товариству «Комерційний банк «Надра»
строк для пред'явлення до виконання
виконавчого листа № 2-4719/10 від 22 січня
2013 року на виконання заочного рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28 травня 2010 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та в касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді