АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/2356/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1611/14
Головуючий у 1-й інстанції Савічев В.
Доповідач Бутенко С. Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді:
Бутенко С.Б.

Суддів:
Панченка О.О., Пікуля В.П.

при секретарі:
Кальник О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 і його
представника ОСОБА_2 та представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 08 квітня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1
про поділ спільного майна подружжя,
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5
про поділ спільного майна подружжя, та
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про
стягнення боргу за договором позики.

Заслухавши суддю-доповідача
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_5 звернулась до суду з
вказаним позовом, в якому просила
поділити майно, що є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, визнавши
за нею право особистої власності на
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
однокімнатну квартиру АДРЕСА_2,
однокімнатну квартиру АДРЕСА_3,
автомобіль Тойота «Ауріс» державний
номерний знак НОМЕР_1, автомобіль Мазда
СХ7 державний номерний знак НОМЕР_3,
автомобільний гараж НОМЕР_5 в гаражному
кооперативі «Ветеран» по вул.
Б.Хмельницького, 20А в м. Кременчуці.
ОСОБА_1 виділити земельну ділянку 0,45 га
з будинком розташованим за адресою:
АДРЕСА_4, моторний човен «Сарепта»
номер судна НОМЕР_4 з двигуном Меркурій
70.

В свою чергу ОСОБА_1 звернувся до суду
із зустрічним позовом до ОСОБА_5 про
поділ спільного майна подружжя,
зазначаючи, що після припинення
шлюбних відносин відповідачка зняла з
депозитного вкладу на рахунку № НОМЕР_6
в ПАТ КБ «ПриватБанк» 4000 доларів США, що
є їх спільною власністю, якими
розпорядилась без його згоди, на власні
потреби. Просив суд поділити спільне
майно подружжя з урахуванням вказаних
коштів, стягнувши з ОСОБА_5 на його
користь 2000 доларів США за курсом НБУ на
день винесення судового рішення.

В грудні 2013 року до Автозаводського
районного суду м. Кременчука звернувся
ОСОБА_3 із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про
стягнення боргу за договором позики, в
обґрунтування якого зазначав, що 02
квітня 2010 року ОСОБА_1 отримав від нього
в борг 50 000 Євро під 5% річних строком на 3
роки для придбання нерухомого майна в
Україні, але в установлений строк
грошову суму та проценти за її
користування не повернув. Оскільки
майно, одержане за договором позики
використано в інтересах сім`ї, просив
про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 грошових коштів в розмірі 59375
Євро в гривнях за офіційним курсом НБУ
на день винесення судового рішення.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 25 грудня 2013 року ОСОБА_3 залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 08 квітня 2014 року вказані позови
задоволено частково.

Розділено спільне майно подружжя, із
виділенням ОСОБА_5 однокімнатної
квартири АДРЕСА_1, однокімнатної
квартири АДРЕСА_2, однокімнатної
квартири АДРЕСА_3, автомобілю Тойота
«Ауріс» державний номерний знак НОМЕР_1
та автомобілю Мазда СХ7 державний
номерний знак НОМЕР_3.

ОСОБА_1 виділено земельну ділянку 0,45 га
з будинком, що розташований за адресою:
АДРЕСА_4, моторний човен «Сарепта»
номер судна НОМЕР_4 з двигуном Меркурій
70.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за
договором позики грошову суму в 59375
Євро, що в гривнях за офіційним курсом
НБУ становить 947731,875 гривень.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржили в
апеляційному порядку відповідач за
первісним та позивач за зустрічним
позовом - ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2, та представник третьої особи
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
посилаючись на порушення місцевим
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просять рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
здійснивши поділ спільного майна
сторін з урахуванням рівності їх
часток та набутого під час шлюбу майна:
гаражу НОМЕР_5 в гаражному кооперативі
«Ветеран», 4000 доларів США банківського
вкладу та солідарних зобов'язань
сторін перед ОСОБА_3 за договором
позики. Водночас просили виключити з
розподілу майно, яке придбано за
рахунок особистих коштів ОСОБА_1 -
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та
моторний човен «Сарепта» номер судна
НОМЕР_4 з двигуном Меркурій 70.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення місцевого суду змінити,
стягнувши на користь ОСОБА_3 борг за
договором позики в розмірі 59 375 Євро з
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в солідарному порядку.
Посилається на необґрунтованість
судового рішення, невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, розглянувши справу в
межах доводів апеляційних скарг та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, заслухавши пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку про часткове задоволення
апеляційних скарг, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст.
309 ЦПК України, встановивши за
результатами розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції невідповідність висновків
суду обставинам справи та неправильне
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, апеляційний
суд вправі скасувати рішення суду
першої інстанції і ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що з 27
лютого 2009 року сторони перебували у
шлюбі, який зареєстровано у
Центральному відділі реєстрації актів
цивільного стану Кременчуцького
міського управління юстиції
Полтавської області за актовим записом
№ 89.

Заочним рішенням Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 03
лютого 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 розірвано, місце проживання
малолітнього сина сторін - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено з матір'ю ОСОБА_5

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5
аліменти на утримання малолітнього
сина ОСОБА_6 у розмірі ? частки з усіх
видів заробітку (доходів) відповідача
щомісячно, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 15.03.2013
року і до досягнення дитиною
повноліття.

За час шлюбу сторони придбали: за
договором купівлі-продажу від 29 грудня
2009 року - однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1; за договором купівлі-продажу
від 23 вересня 2010 року - однокімнатну
квартиру АДРЕСА_2; за договором
купівлі-продажу від 09 липня 2011 року -
однокімнатну квартиру АДРЕСА_3; за
договорами купівлі-продажу від 29
грудня 2011 року - земельні ділянки
площею 0,2100 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
земельну ділянку площею 0,2400 для
ведення особистого селянського
господарства, та житловий будинок з
господарськими будівлями за адресою:
АДРЕСА_4; згідно довідки-рахунку № 911006
від 28 січня 2010 року - автомобіль Mazda CX 7,
2008 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_3; згідно довідки-рахунку №
749942 від 08 липня 2011 року - автомобіль Toyota
Auris, 2011 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_1; за рішенням загальних
зборів засновників гаражного
кооперативу «Ветеран» від 05 квітня 2013
року - автомобільний гараж НОМЕР_5 по
вул. Б.Хмельницького, 20А в м. Кременчуці;
згідно договору купівлі-продажу №
СБ00001452 від 18 грудня 2012 року - моторний
човен «Сарепта», 1989 року побудови,
державний реєстраційний номер НОМЕР_4 з
двигуном «Mercury 70» № НОМЕР_7.

Здійснюючи поділ зазначеного
спільного майна подружжя, суд першої
інстанції збільшив частку майна
ОСОБА_5, з якою проживає дитина,
мотивуючи своє рішення перебуванням
відповідача за межами України - в
Голландії та несплату ним аліментів на
дитину, що їх стягнуто заочним рішенням
суду від 03 лютого 2014 року.

Проте, таких висновків суд першої
інстанції дійшов з порушенням норм
матеріального права та всупереч
фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України,
ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. Суд може відступити від
засади рівності часток за обставин,
зазначених у ч.ч. 2, 3 ст. 70 СК України.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 70 СК
України суд може збільшити частку
одного із подружжя, з яким проживає
дитина, виходячи із інтересу дитини -
якщо розміру сплачених аліментів є
недостатньо для забезпечення її
фізичного, духовного розвитку та
лікування.

Однак, суд першої інстанції не мав
підстав для висновку про несумлінне
виконання ОСОБА_1 своїх батьківських
обов'язків, за умови, що рішення про
стягнення аліментів ухвалено судом
заочно 03 лютого 2014 року і доказів
ухилення відповідача від сплати
аліментів матеріали справи не містять.

Сам факт проживання відповідача
окремо від дитини не є підставою для
зменшення його частки у спільному
майні подружжя.

Крім того, судом не зазначено які
саме інтереси малолітньої дитини
заслуговують на увагу при визначенні
часток подружжя у спільному майні.

Поділ спільного майна подружжя
здійснюється за правилами,
встановленими статтями 69-72 СК України
та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

До складу майна, що підлягає поділу
включається загальне майно подружжя,
наявне у нього на час розгляду справи,
та те, що знаходиться у третіх осіб. При
поділі майна враховуються також борги
подружжя та правовідносини за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

У випадку коли при розгляді вимоги про
поділ спільного сумісного майна
подружжя буде встановлено, що один із
них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
вказаних вимог закону повною мірою не
дотримався.

Суд безпідставно виключив із
загального майна подружжя
автомобільний гараж НОМЕР_5 в гаражному
кооперативі «Ветеран» по вул.
Б.Хмельницького, 20А, не врахувавши, що
законом може бути встановлений інший
момент (підстава) набуття права
власності.

Зокрема, у разі повного внесення
пайових внесків за квартиру, дачу,
гараж, іншу будівлю або приміщення,
надані члену житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, в осіб, які мають право на
частку в пайових внесках, виникає право
спільної часткової власності на
квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі
пропорційно розміру частки паю.

Як вбачається з протоколу № 33 від
20 березня 2010 року загальних зборів
засновників гаражного кооперативу
«Ветеран» та довідки голови правління
гаражного кооперативу, під час шлюбу
сторін ОСОБА_5 набула право на членство
в кооперативі внаслідок передачі як
пайового внеску права на гараж в даному
кооперативі, внутрішній обліковий
НОМЕР_5.

Оскільки право на гараж було
набуте ОСОБА_5 за рахунок спільних
коштів подружжя, даний гараж належить
до об'єктів права спільної сумісної
власності подружжя і підлягає поділу
між сторонами при вирішенні спору.

Колегія суддів також вважає
необґрунтованою відмову суду першої
інстанції у стягненні з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_1 коштів за договором
банківського вкладу.

Як вбачається з матеріалів справи
та не заперечується сторонами, 29 жовтня
2012 року за договором банківського
вкладу № SAMDN3735 ОСОБА_5 було
внесено на рахунок № НОМЕР_6 в ПАТ КБ
«ПрибатБанк» 4000 дол. США спільних
коштів подружжя.

01 лютого 2013 року сума вкладу з
нарахованими процентами на депозит -
4000,21 доларів США була видана ПАТ КБ
«ПриватБанк» ОСОБА_5

Заочним рішенням Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 03
лютого 2014 року встановлено, що сторони
припинили шлюбні відносини у січні 2013
року і дана обставина ніким по справі
не спростована.

Після припинення шлюбних
відносин правова презумпція згоди
одного з подружжя на розпорядження
спільним майном, що встановлена ст. 65 СК
України, вже не діяла, тому
розпорядження коштами вкладу мало
здійснюватися сторонами виключно за
взаємною згодою і ця обставина
підлягає доказуванню.

Оскільки по справі не встановлено і
суду не доведено, що кошти вкладу
використано ОСОБА_5 за згодою ОСОБА_1, в
інтересах або на потреби сім`ї, вказана
сума - 4000,21 долар США підлягає
врахуванню при поділі. Отже, виходячи з
рівності часток подружжя, ОСОБА_5
повинна компенсувати ОСОБА_1 1/2 частку
вкладу, яка становить 2000,11 дол. США, що
за офіційним курсом НБУ на день
постановлення рішення (100 дол. США -
1171,6147 грн.) складає 23 433 грн. 58 коп.

Даючи оцінку іншим доводами
апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
колегія суддів не вбачає підстав для
виключення зі складу майна, що підлягає
поділу, придбаних за час шлюбу сторін
квартири АДРЕСА_1 та моторного човна
«Сарепта» з двигуном «Mercury 70», оскільки
по справі не доведено, що дане майно
набуте відповідачем ОСОБА_1 за кошти, що
належали йому особисто.

Задовольняючи частково позовні вимоги
третьої особи ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
по справі не доведено укладення
договору позики в інтересах сім`ї та
використання грошових коштів на її
потреби, відповідати за взятими на себе
зобов'язаннями має лише ОСОБА_1

Проте, погодитись з такими висновками
суду першої інстанції колегія суддів
не може, оскільки суд дійшов їх з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, відповідно до
договору позики від 02 квітня 2010 року
ОСОБА_3 надав у борг ОСОБА_1 грошові
кошти в розмірі 50 000 Євро для придбання
нерухомості в м. Кременчуці
Полтавської області, а ОСОБА_1
зобов'язався провернути позику
протягом 3 років та сплатити ОСОБА_3 5%
річних по закінченні строку дії
договору.

Вчинення ОСОБА_1 даного правочину та
одержання коштів за договором позики
сторонами по справі не оспорюється та
підтверджується його розпискою від 02
квітня 2010 року (т. 2 а.с. 5).

Після отримання позики, протягом 2010-2011
років сторонами було придбано нерухоме
майно, що визнано судом об'єктом права
спільної сумісної власності сторін, та
є предметом поділу по справі, а саме:
23.09.2010 р. однокімнатна квартира АДРЕСА_2
вартістю по договору - 61 406 грн. (т. 1 а.с.
153); 09.07.2011 р. однокімнатна квартира
АДРЕСА_3 вартістю по договору - 233 883 грн.
(т. 1 а.с. 15); 29.12.2011 р. земельні ділянки та
житловий будинок АДРЕСА_4 загальною
вартістю по договору - 680 850 грн. (т. 1 а.с.
54-56).

Крім того, сторонами придбавалось
рухоме майно: 08.07.2011 р. автомобіль Toyota
Auris, 2011 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_1 - за 149 790 грн. (т. 1 а.с. 110),
18.12.2012 р. моторний човен «Сарепта», 1989
року побудови, державний реєстраційний
номер НОМЕР_4 з двигуном «Mercury 70» №
НОМЕР_7 вартістю 23 290 грн. (т. 1 а.с. 139).

Іншого джерела для придбання спільного
майна подружжя, ніж кошти одержані за
договором позики, сторони суду не
довели.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України
договір, укладений одним із подружжя в
інтересах сім`ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім`ї.

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний
обов'язок або солідарна вимога
виникають у випадках, встановлених
договором або законом, зокрема, у разі
неподільності предмета зобов'язання.

Оскільки з матеріалів справи
вбачається, що договір позики від 02
квітня 2010 року укладено ОСОБА_1 в
інтересах сім`ї, а одержані за цим
договором грошові кошти відповідно до
ст. 60 СК України є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
та використано на задоволення потреб
сім`ї, колегія суддів приходить до
висновку, що борг за договором позики
підлягає стягненню з обох подружжя в
солідарному порядку.

Виходячи з наведено, з урахуванням
того, що суд першої інстанції дав
невірну оцінку обставинам справи та
неправильно застосував норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносин, що призвело до
неправильного вирішення справи,
колегія суддів дійшла висновку про
скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням по справі
нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2 та апеляційну
скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 08 квітня 2014
року - скасувати та постановити по
справі нове рішення.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ
спільного майна подружжя -
задовольнити частково.

Поділити майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
виходячи з рівності часток майна
сторін, виділивши у власність ОСОБА_5:

однокімнатну квартиру АДРЕСА_1
вартістю - 188 570 грн.;

однокімнатну квартиру АДРЕСА_2
вартістю - 189 680 грн.;

однокімнатну квартиру АДРЕСА_3
вартістю - 270 040 грн.;

автомобільний гараж НОМЕР_5, що
знаходиться в гаражному кооперативі
«Ветеран» по вул. Богдана
Хмельницького, 20А у м. Кременчуці
Полтавської області вартістю - 79 160 грн.;

автомобіль Mazda CX 7, 2008 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_3
вартістю - 209 740 грн., а всього майна на
загальну суму - 937 190 грн.

Виділити у власність ОСОБА_1:

житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_4 вартістю - 685 160 грн.;

земельну ділянку площею 0,21 га - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, кадастровий № :05:002:0210 та
земельну ділянку площею 0,24 га - для
ведення особистого селянського
господарства, кадастровий №
:05:002:0211, що розташовані в с.
Кривуші Кременчуцького району
Полтавської області вартістю - 87 345 грн.

автомобіль Toyota Auris, 2011 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1
вартістю - 144 892 грн. 80 коп.;

моторний човен «Сарепта», 1989 року
побудови, державний реєстраційний
номер НОМЕР_4 з двигуном «Mercury 70» №
НОМЕР_7 загальною вартістю - 35 600 грн., а
всього майна на загальну суму - 952 997,80
грн.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про
поділ спільного майна подружжя -
задовольнити.

Поділити між подружжям грошові кошти в
сумі 4000,21 дол. США за договором
банківського вкладу № SAMDN3735,
укладеним між ПАТ АБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_5, стягнувши з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_1 2000,11 дол. США, що за офіційним
курсом НБУ на день постановлення
рішення становить - 23 433 грн. 58 коп.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про
стягнення боргу задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку ОСОБА_1
та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 59 375 Євро
боргу за договором позики станом на 02
грудня 2013 року, що за офіційним курсом
НБУ на день винесення судового рішення
складає - 954 078 грн. 83 коп.

Рішення колегії суддів набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги протягом 20 днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
С.Б.Бутенко

Судді: /підписи/
О.О.Панченко

В.П.Пікуль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
С.Б.Бутенко