Ухвала

іменем україни

1 жовтня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Амеліна В.І.,
Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, що діє в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, за участю
третьої особи на стороні відповідачів
без самостійних вимог - Органу опіки та
піклування Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради,
прокуратури Приморського району м.
Одеси, про усунення перешкод в
користуванні та розпорядженні майном,
шляхом виселення за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду
Одеської області від 22 січня 2013 року,

встановила:

У вересні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, яка діє в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, за участю
третьої особи на стороні відповідачів
без самостійних вимог - Органу опіки та
піклування Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради,
прокуратури Приморського району м.
Одеси, про усунення перешкод в
користуванні та розпорядженні майном,
шляхом виселення.

В обґрунтування позову зазначала, що 13
серпня 2009 року вона придбала з
прилюдних торгів 375/1000 частини квартири
АДРЕСА_1.

Вказувала, що не може реалізувати свої
права власника майна внаслідок
перешкоди з боку відповідачів, які без
належних підстав вселилися в квартиру
і незважаючи на наявність іншого житла
з належними житловими умовами для
дітей, створюють перешкоди їй в
користуванні майном.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 6 листопада

2012 року позов задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_3 в
користуванні та розпорядженні
належним їй майном, а саме: 375/1000 частин
квартири, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка
разом із неповнолітніми: ОСОБА_7,
ОСОБА_8,

ОСОБА_9, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12 з 375/1000
частин вказаної квартири без надання
іншого житла.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 22 січня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким відмовлено
ОСОБА_3 в задоволенні заявленого
позову.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення апеляційного суду
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із того, що
правовідносини, які виникли між
сторонами регулюються ЖК України, а
тому вирішуючи спір на підставі норм ЦК
України суд першої інстанції не вірно
визначив характер правовідносин, що
виник між сторонами та не застосував
норму матеріального права, на підставі
якої має вирішуватися спір.

Проте з таким висновком погодитися не
можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Положеннями статей 16, 391, 386 ЦК України
визначено, що власник має право
звернутися до суду з вимогою про захист
порушеного права будь-яким способом, що
є адекватним змісту порушеного права,
який ураховує характер порушення та
дає можливість захистити порушене
право.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Установлено, що на підставі договору
купівлі-продажу від 28 липня 2006 року
ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1.

Зі змісту довідки комунального
підприємства «Житлово-комунальний
сервіс «Фонтанський» від 1 вересня 2009
року вбачається, що у вказаній квартирі
також проживали ОСОБА_6, ОСОБА_5 та
неповнолітні діти: ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 20 грудня

2007 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
9 липня 2008 року з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_13 стягнуто грошову суму в розмірі
101 000 грн.

13 серпні 2009 року проведені прилюдні
торги з реалізації 375/1000 квартири
АДРЕСА_1. У результаті проведених
прилюдних торгів переможцем стала
ОСОБА_3, яка придбала зазначену
квартиру за 161 200 грн, що
підтверджується протоколом проведених
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна та складено 16 серпня

2009 року акт про проведення прилюдних
торгів.

Згідно свідоцтва про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів
від 28 серпня 2009 року ОСОБА_3 є
власником 375/1000 частин квартири
АДРЕСА_1.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання в права
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Вирішуючи спір апеляційний суд у
порушення вимог 303, 304 ЦПК України на
вказане уваги не звернув та не
врахував, що ОСОБА_3 набула право
власності на 375/1000 частин спірної
квартири на законних підставах, а тому
в ОСОБА_4 відсутні правові підстави для
проживання у вказаній квартирі.

З матеріалів справи вбачається, що у
липні 2010 року прокурор Приморського
району м. Одеси, діючи в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та їх законного
представника ОСОБА_6 звернувся до суду
з позовом та просив визнати недійсними
прилюдні торги по реалізації
нерухомого майна, а саме - 375/1000 частини
квартири АДРЕСА_1, яке належало на праві
власності ОСОБА_4

Позов мотивував, що прилюдні торги по
реалізації нерухомого майна слід
визнати недійсними з тих підстав, що
вони проведені з порушенням норм
діючого законодавства, оскільки
порушують права неповнолітніх дітей,
які були там зареєстровані та
проживали.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 14 лютого

2011 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
7 вересня 2011року та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 9 квітня 2012 року, у задоволені
позову відмовлено (а.с.79-86).

Таким чином, висновок апеляційного
суду щодо порушення Закону України
«Про охорону дитинства» матеріалами
справи спростовується.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що ОСОБА_3 є власником 375/1000 частин
квартири АДРЕСА_1, а припинення права
власності ОСОБА_4 на зазначену частину
квартири призвело до припинення у
інших відповідачів права користування
цією квартирою.

Оскільки під час дослідження доказів
та встановлення фактів у справі судом
першої інстанції не були порушені
норми процесуального права, тому
рішення суду відповідає вимогам
матеріального права.

Проте всупереч статей 303, 316 ЦПК України
апеляційний суд переоцінив наявні в
справі докази, не витребував нових, не
навів належних доказів на спростування
висновків суду першої інстанції та
скасував законне рішення суду першої
інстанції.

Установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції
відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України

Керуючись ст. ст. 336, 339
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 22 січня 2013 року скасувати,
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 6 листопада

2012 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька Судді:В.І.
Амелін О.В. Кафідова О.В. Умнова І.М.
Фаловська