У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів Висоцької
В.С., Колодійчука В.М.,

Олійник А.С., Умнової
О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
комунальні послуги із урахуванням
трьох процентів річних та інфляційних
втрат, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» на рішення
апеляційного суду Донецької області
від 17 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року публічне акціонерне
товариство «ДТЕК Донецькобленерго»
(далі - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» )
звернулось до суду з указаним позовом,
просило стягнути з ОСОБА_3 на свою
користь заборгованість за
житлово-комунальні послуги у розмірі 4
892 грн 30 коп., інфляційні втрати - 4 080 грн
18 коп. та три проценти річних від
простроченої суми - 801 грн 40 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідач є споживачем
житлово-комунальних послуг, які надає
позивач, за адресою: АДРЕСА_1.

Станом на 1 травня 2012 року
заборгованість за надані відповідачу
житлово-комунальні послуги становить 4
892 грн 30 коп., яка підлягає стягненню
разом із інфляційними втратами та
трьома процентами річних.

Рішенням Дебальцевського міського
суду Донецької області від 3 грудня 2013
року позов задоволено частково.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача заборгованість за
житлово-комунальні послуги за період
із 1 січня 2007 року до 1 травня 2012 року у
розмірі 4 892 грн 30 коп., інфляційні
втрати - 4 080 грн 18 коп., три проценти
річних від оспорюваної суми - 762 грн 39
коп. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 17 лютого 2014 року рішення
суду першої інстанції змінено у
частині розміру інфляційних втрат та у
частині розподілу судових витрат.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача інфляційні втрати у розмірі 2
153 грн 39 коп. та вирішено питання про
розподіл судових витрат. В іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

Касаційна скарга не містить доводів
щодо незаконності судових рішень судів
першої та апеляційної інстанції у
частині позову про стягнення основної
суми боргу та трьох процентів річних,
тому у цій частині вказані судові
рішення не переглядаються.

У касаційній скарзі публічне
акціонерне товариство «ДТЕК
Донецькобленерго» просить скасувати
судові рішення у справі, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є
споживачем житлово-комунальних послуг,
які надає ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»,
за адресою: АДРЕСА_1.

Станом на 1 травня 2012 року розмір
заборгованості за надані послуги за
період із 1 січня 2007 року до 1 травня 2012
року становить 4 892 грн 30 коп.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив із того, що з
відповідача підлягає стягненню сума
заборгованості, а також інфляційні
втрати - 4 080 грн 18 коп. та три проценти
річних від простроченої суми - 762 грн 39
коп.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
у частині стягнення інфляційних втрат,
апеляційний суд навів власні
розрахунки вказаної суми та стягнув з
відповідача на користь позивача
інфляційні втрати у розмірі 2 153 грн 39
коп., зазначивши, що розрахунковим є
період з 1 січня 2007 року по 1 травня 2012
року.

Із висновками апеляційного суду
повністю погодитись не можна з огляду
на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Доводи касаційної скарги про те, що
апеляційний суд неправильно визначив
індекс інфляції, який розраховується
як сукупний індекс інфляції за весь
період заборгованості, а не за окремі
періоди, не заслуговують на увагу.

Згідно із Методикою розрахунку
базового індексу споживчих цін,
затвердженою наказом Держкомстату № 265
від 27 липня 2007 року індекс інфляції
(індекс споживчих цін) - це показник, що
характеризує зміни у часі загального
рівня цін на товари та послуги, які
купує населення для невиробничого
споживання. Він є показником зміни
вартості фіксованого набору споживчих
товарів та послуг у поточному періоді
порівняно з базисним.

Відповідно до рекомендацій Верховного
Суду України відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ, викладених у
листі № 62-97р від 3 квітня 1997 року, для
визначення індексу інфляції за
будь-який період необхідно помісячні
індекси, що складають відповідний
період, перемножити між собою. У
випадках, коли відшкодуванню підлягає
сума, яка складається із платежів, які
необхідно зробити в різні періоди,
кожен платіж збільшується на величину
індексу інфляції за відповідний
період, а результати додаються.

При розрахунку інфляційних втрат
апеляційний суд правильно виходив із
вказаних рекомендацій, а також
врахував, що сума заборгованості
ОСОБА_3 за надані комунальні послуги
складається із щомісячних платежів.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Водночас, апеляційний суд допустив
порушення норм процесуального права,
оскільки розрахунок інфляційних втрат
фактично здійснено за період із 1 січня
2007 року по 1 травня 2011 року (у розмірі 2 153
грн 39 коп.), тоді як апеляційний суд
зазначив період, за який позивач
просив стягнути інфляційні втрати: з 1
січня 2007 року по 1 травня 2012 року. За
такий же період заборгованість за
житлово-комунальні послуги стягнув і
суд першої інстанції.

З огляду на допущене порушення норм
процесуального права, що унеможливило
встановлення фактичних обставин
справи, рішення суду апеляційної
інстанції у частині стягнення
інфляційних втрат підлягає скасуванню
із направленням справи у цій частині на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК
України.

Згідно з розпорядженням Голови Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 27/о/38-14 від 2 вересня 2014 року
«Про визначення територіальної
підсудності справ», виданого на
підставі ст. 1 Закону України «Про
здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції», справу необхідно направити
до апеляційного суду Запорізької
області.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 17 лютого 2014 року у частині
стягнення інфляційних втрат скасувати
та направити справу у цій частині на
новий розгляд до апеляційного суду
Запорізької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

О.С. Ткачук

Судді:

В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

А.С. Олійник

О.В. Умнова