АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц-7966835
Головуючий у 1 інстанції - Бартащук
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Меєчко Д.П.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 5 березня 2014
року в справі за позовом Приватного
акціонерного товариства «Компанія
Київінвестбуд» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа - Дніпровський
районний відділ Головного управління
Державної міграційної служби України в
м. Києві про виселення без надання
іншого житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2014 року ПАТ «Компанія
Київінвестбуд» звернулось до суду із
вищезазначеним позовом, в якому
вказувало, що 01.02.2005 року ЗАТ
«Житлокомунсервіс» було прийнято на
роботу за сумісництвом, на посаду
головного енергетика ОСОБА_1 31.05.2005 року
на ім'я ОСОБА_1 та членів його сім'ї було
видано ордер на право зайняття
житлового приміщення АДРЕСА_1, на
період роботи ОСОБА_1 у товаристві.
29.08.2008 року ЗАТ «Житлокомунсервіс»
звільнило ОСОБА_1 з роботи за
сумісництвом, проте, надане у зв'язку з
роботою ОСОБА_1 житло, відповідачі не
звільнили.У зв'язку з чим позивач
просив виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
з блоку АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення, зобов'язавши
Дніпровський РВ ГУ ДМС України в м.
Києві зняти їх з реєстраційного обліку
місця проживання за цією адресою.

Ухвалою судді Дніпровського районного
суду м. Києва від 5.03.2014 року за вказаним
позовом відкрито провадження по
справі.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу суду та
постановити ухвалу, якою повернути
позовну заяву позивачу, оскільки
вважає ухвалу суду такою, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права в частині
підсудності.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги ОСОБА_1 зазначає, що позов мав
бути пред'явленим не за місцем
знаходженням майна, а за
зареєстрованим у встановленому
порядку місцем перебування
відповідача.

Заслухавши доповідь судді Шахової
О.В.,заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 109 ЦПК України,
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому порядку місцем її
проживання або за зареєстрованим у
законом порядку місцем її перебування.

Частиною 1 ст. 114 ЦПК України чітко
визначено те, що позови що виникають з
приводу нерухомого майна,
пред'являються за місцезнаходженням
майна або основної його частини.

Відповідно до листа Верховного суду
України від 20 березня 2008 року
встановлено, що правила виключної
підсудності, визначені ч. 1 ст. 114 ЦПК
України, які застосовуються до позовів
з приводу нерухомого майна, стосуються
позовів щодо : будь-яких вимог,
пов'язаних з правом особи на нерухоме
майно (земельні ділянки, будинки,
квартири тощо), наприклад, право
власності на нерухоме майно тощо;
речових (майнових) прав на власне чи
чуже нерухоме майно (право володіння,
користування тощо), а також про поділ
нерухомого майна, що перебуває у
спільній власності, визнання недійсним
договору купівлі-продажу будинку,
розірвання договору оренди нерухомого
майна, у зв'язку з невиконання стороною
договору, переводу прав покупця
нерухомого майна, стягнення
заборгованості з орендної плати за
користування нерухомим майном тощо.

Приймаючи ухвалу про відкриття
провадження суд, перевіривши
відповідність заявленого позову
вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК вважав, що
справа підсудна Деснянському
районному суду м. Києва, оскільки позов
стосується виселення відповідачів з
гуртожитку, який територіально
знаходиться в Деснянському районі
м. Києва і згідно довідки
Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС
УДМСУ від 25.12.2014 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3
зареєстровані у встановленому законом
порядку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20,22.).

Таких висновків суд дійшов після
повного, всебічного і об'єктивного
з'ясування дійсних обставин справи, з
огляду на що ухвала відповідає
матеріалам справи та вимогам закону, є
законною і підстав для її скасування
не вбачається.

Позиція суду першої інстанції
відповідає висновкам, викладеним в
Постанові Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ», зокрема: Перелік позовів, для
яких визначено виключну підсудність
(стаття 114 ЦПК) є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.
Місцезнаходження нерухомого майна має
бути підтверджено документально.
У разі конкуренції правил підсудності
(наприклад, при об'єднанні позовів, на
один з яких поширюється дія правила про
виключну підсудність) мають
застосовуватися правила виключної
підсудності. Виключну підсудність
встановлено для позовів, що виникають
із приводу нерухомого майна (частина
перша статті 114 ЦПК). Згідно з
положеннями статті 181 ЦК до нерухомого
майна належать: земельні ділянки, а
також об'єкти, розташовані на них,
переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.
Наприклад, це позови про право
власності на таке майно; про право
володіння і користування ним (стаття 358
ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у
спільній частковій власності та виділ
частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК);
про поділ нерухомого майна, що є у
спільній сумісній власності та виділ
частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК);
про право користування нерухомим
майном (визначення порядку
користування ним); про право, яке
виникло із договору найму жилого
приміщення, оренди тощо; про визнання
правочину з нерухомістю недійсним; про
звернення стягнення на нерухоме майно -
предмет іпотеки чи застави; розірвання
договору оренди землі; стягнення
орендної плати, якщо спір виник з
приводу нерухомого майна; про усунення
від права на спадкування та визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Таким чином, колегія суддів не може
погодитись з доводами апеляційної
скарги про те, що судом першої
інстанції при відкритті провадження
порушено правила підсудності, оскільки
як вбачається, позов подано не тільки з
підстав загальної підсудності (за
місцем реєстрації двох відповідачів -
ОСОБА_1 та ОСОБА_3), а і за місцем
знаходження нерухомого майна, зокрема,
гуртожитку по АДРЕСА_1 який, згідно
наявного в матеріалах справи договору
купівлі-продажу майна від 12.08.1996 року,
належить на праві приватної власності
ПАТ «Компанія Київінвестбуд» (а.с. 7).

У зв'язку з наведеним, порушень
процесуального законодавства при
вирішенні судом питання про відкриття
провадження у справі колегія не убачає.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі та на
правильність висновків суду не
впливають.

Згідно ст. 312 ЦПК України розглянувши
скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 5 березня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню в
касайційному в касаційному не підлягає
.

Головуючий

Судді