справа № 208/3307/14-ц
№ провадження 6/208/543/14
УХВАЛА

Іменем
України

05 травня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська у складі:

головуючого судді Гібалюк Т.Я.,

при секретарі Бардадим О.В.,

розглянув у судовому засіданні в м.
Дніпродзержинську подання начальника
Заводського ВДВС Дніпродзержинського
МУЮ про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України, суд -

в с т а н о в и в:

На виконанні Заводського відділу ДВС
Дніпродзержинського МУЮ знаходиться
виконавчий лист Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області по справі №
2-1957 від 15.05.2003 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітньої дитини -
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 14
частини заробітку боржника, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно, до
її повноліття.

Начальник Заводського ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ звернувся в
суд із поданням про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2
у праві виїзду за межі України, у
зв'язку з тим, що боржник ОСОБА_1
ухиляється від виконання рішення
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 15.05.2003 року, на виклики
державного виконавця не з'являється,
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає. Заборгованість по
аліментам станом на 01.04.2014 року
становить 33 291,27 грн.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає необхідним в задоволенні
подання відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.377-1 ЦПК України, питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Ст..33 Конституції України гарантує
свободу пересування кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.. 313 ЦК України, фізична
особа має право на свободу пересування.

Пункт 18 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" визначає, що у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець
звертається до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

З урахуванням викладеного можна
дійти висновку, що вирішення питання
про обмеження у виїзді за межі України
можливе за поданням державного
виконавця у зв'язку з ухиленням
боржника від виконання судового
рішення, рішення іншого органу
(посадової особи), яке полягає у
навмисному чи іншому свідомому
невиконанні зазначених обов'язків.
Факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен бути об'єктивно
наявним та вбачатися з матеріалів
виконавчого провадження.

Жодних доказів, які б підтверджували
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язання, покладених на нього
судовими рішеннями, а саме того, що він,
маючи змогу виконати зобов'язання щодо
сплати боргу у повному обсязі або
частково, не робить цього без поважних
причин, державним виконавцем суду не
надано.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України-

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні подання
начальника Заводського ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Гібалюк Т. Я.