Провадження № 2/752/511/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Новак А.В. при
секретарі Чабанюк Л.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства Страхова
компанія «Іллічівське» про стягнення
майнової та моральної шкоди,-

встановивУ

позивач звернувся до Голосіївського
районного суду м. Києва з позовом до
Приватного акціонерного товариства
Страхова компанія «Іллічівське» про
стягнення майнової та моральної шкоди.

Мотивував свої вимоги тим, що 14 квітня
2013 року о 10 годині 10 хвилин на
перехресті пр. Паладіна - вул. Стеценка
у місті Києві трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «ВАЗ 2108», р.н. НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_1 та автомобіля
«Чері», р.н. НОМЕР_4, під керуванням
водія ОСОБА_4, цивільно-правова
відповідальність якої була
забезпечена полісом ПАТ «Страхове
товариство Іллічівське» серії АС-
від 02 березня 2013 року.

Винуватцем дорожньо-транспортної
пригоди відповідно до постанови судді
Святошинського районного суду міста
Києва від 25 квітня 2013 року визнано
ОСОБА_4

У зв'язку з тим, що автомобілю позивача
було завдано пошкодження, останній
звернувся до відповідача із заявою про
виплату страхового відшкодування,
однак відповідач проігнорував таке
звернення і в порушення вимог ст. 34.2
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» не забезпечив
явку свого представника для здійснення
оцінки розміру шкоди.

Позивач вказує, що ним було самостійно
обрано незалежного експерта для оцінки
розміру завданої майнової шкоди, яка
відповідно до висновку № 63 експертного
авто товарознавчого дослідження по
встановленню майнової шкоди завданого
власнику транспортного засобу від 05
липня 2013 року становить 1289 гривень 30
копійок.

Відповідачем було сплачено на його
користь лише 760 гривень 49 копійок, а
тому позивач вважає, що його права були
порушені і підлягають захисту.

Просить суд ухвалити рішення, яким
стягнути з відповідача на його користь
недоплачену суму страхового
відшкодування у розмірі 1024 гривень 34
копійки, моральну шкоду у розмірі 10273
гривні 40 копійок та вирішити питання
про судові витрати.

В ході розгляду справи позивач
збільшив позовні вимоги та просив суд
стягнути з відповідача на його користь
суму страхового відшкодування у
розмірі 1787 гривень 82 копійки з
врахуванням фактичного не
перерахування йому 760 гривень 48 копійок
страхового відшкодування, моральну
шкоду у розмірі 17878 гривень 20 копійок.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити. В той же час зазначив, що
він проігнорував телеграми
відповідача про місце і час огляду
транспортного засобу, оскільки вважав,
що такий огляд і висновок про розмір
майнової шкоди повинен здійснити
незалежний експерт, до якого він в
подальшому і звернувся.

Представник відповідача просив
відмовити в задоволенні позовних вимог
з посиланням на письмові заперечення,
які долучені до матеріалів справи.
Вважала, що вимоги позивача є
безпідставними та не обґрунтованими.

Заслухавши сторони, дослідивши і
проаналізувавши докази, які містяться
в матеріалах справи, суд на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилались як на
підставу своїх вимог і заперечень,
дійшов наступних висновків.

Згідно постанови судді Святошинського
районного суду міста Києва від 25 квітня
2013 року водія ОСОБА_4 було визнано
винною у вчиненні правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у виді штрафу в
розмірі 425 гривень.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини і
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Згідно матеріалів письмового
заперечення вбачається, що відповідно
до полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів АС- від 02 березня 2013 року,
забезпеченим транспортним засобом був
автомобіль «Чері», р.н. НОМЕР_4. Ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третім особам складає 50000
гривень. Франшиза становить 0 гривень.

З матеріалів повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
направленого ОСОБА_1 на адресу
відповідача вбачається, що таке було
отримано ПАТ «СТ «Іллічівське» 15
квітня 2013 року.

З матеріалів платіжного доручення № 7750
від 02 вересня 2013 року вбачається, що
позивачеві було сплачено страхове
відшкодування у розмірі 760 гривень 48
копійок.

Суд не бере до уваги посилання позивача
на ту обставину, що відповідачем не
було дотримано вимоги ст. 34.2 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не забезпечив явку свого
представника для здійснення оцінки
розміру шкоди.

Матеріалами справи доводиться, що на
адресу позивача було направлено три
телеграми з метою узгодження місця і
часу проведення огляду транспортного
засобу, а саме 26 квітня 2013 року, 27 квітня
2013 року та 16 травня 2013 року.

Зазначені телеграми позивачем не
отриманні, оскільки, як пояснив
останній такі ним ігнорувалися.

Відповідно до ст. 33-1-1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», особа яка має право на
отримання відшкодування(потерпілий),
зобов'язані сприяти страховику та
МТСБУ в розслідуванні причин та
обставин дорожньо-транспортної
пригоди, а зокрема: надати для огляду
належний їй транспортний засіб або
інше пошкоджене майно.

17 травня 2013 року на адресу ПАТ «СТ
«Іллічівське» надійшла телеграма, про
те що 22 травня 2013 року буде проведено
огляд транспортного засобу позивача.

Відповідач забезпечив явку свого
експерта, який за наслідками огляду
транспортного засобу «ВАЗ 2108», р.н.
НОМЕР_3 склав звіт № 410 від 23 травня 2013
року.

Відповідно до страхового акту №
ЦО-37402-АС-оооо77 від 18 червня 2013
року про виплату страхового
відшкодування страхова виплата
становить 760 гривень 48 копійок, з
розрахунку суми матеріального збитку
912 гривень 58 копійок за мінусом 20%
податку на додану вартість.

Суд вважає, що обґрунтованим розміром
страхового відшкодування є сума
розрахована у страховому акті і саме
така береться судом до уваги та
покладається в основу мотивування
рішення суду, оскільки відповідачем
повністю при розрахунку такої
дотримано вимог Закону України ««Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

В той же час суд визнає доведеним факт
невиконання ОСОБА_1 зобов'язання
покладеного на нього Законом України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в сприянні страховику в
розслідуванні причин та обставин
дорожньо-транспортної пригоди, а саме
ненадання для огляду належний йому
транспортний засіб.

В частині стягнення з відповідача
Приватного акціонерного товариства
Страхова компанія «Іллічівське»
моральної шкоди, суд дійшов висновку
про неможливість задоволення такої
вимоги, оскільки в ході розгляду справи
позивачем не доведено перед судом
факту завдання моральної шкоди саме з
вини відповідача, а так само не надано
обґрунтування отримання такої шкоди.

З матеріалів позову та пояснень
позивача з приводу завдання йому
моральної шкоди вбачається, що
останній в обґрунтування таких
позовних вимог обмежився лише
загальними висловами без наведення
будь-яких конкретних обставин, та
посилань на докази в доведеність таких
обґрунтувань, які б надали суду
можливість дійти категоричного
висновку про можливість задоволення
позовних вимог в цій частині.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які посилались сторони, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин та
правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов висновку про необхідність
відмовити в задоволенні позовних вимог
повністю.

Питання розподілу судових витрат
вирішити в порядку ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК
України,суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
Страхова компанія «Іллічівське» про
стягнення майнової та моральної шкоди -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя
А.Новак