печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8230/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2014 року
Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді -
Батрин О.В.,

при секретарі - Лимар А. О.,

за участю заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
скаргою боржника ОСОБА_1 на
неправомірні дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Євпатової Т.Г. по
виконанню рішення Печерського
районного суду м. Києва по цивільній
справі № 757/8230/13-ц за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В :

26 серпня 2014 року боржник ОСОБА_1
звернувся до суду зі скаргою на
неправомірні дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Євпатової Т.Г. по
виконанню рішення Печерського
районного суду м. Києва по цивільній
справі № 757/8230/13-ц за позовом ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Скарга мотивована
тим, що державним виконавцем винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
всупереч положенням Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 3 червня 2014 року, що
забороняє здійснювати стягнення на
предмет іпотеки - нерухоме майно за
кредитним договором в іноземній
валюті. Тому, заявник звернуся з
вказаною скаргою до суду та просив
визнати дії державного виконавця щодо
винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження неправомірними та
зобов'заяти зупинити на час дії Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» дії виконавчої служби, що
безпосередньо направлені на відчуженя
майна.

У судовому засіданні заявник скаргу
підтримав.

Державний виконавець та інші учасники
процесу до судового засідання не
з'явились з невідомих причин.

Тому суд розглянув дану скаргу у
відсутність вказаних осіб відповідно
до ч. 1 ст. 386 ЦПК України, оскільки
скарга на дії державного виконавця
розглядається у десятиденний строк та
їх неявка не є перешкодою для розгляду
скарги.

Заслухавши пояснення боржника та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні скарги з наступних
підстав.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 11 листопада 2013 року позовні
вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задоволено (т. 2 а.с. 78-84, 94-95).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
13 лютого 2014 року вказане рішення
залишене без змін (т. 2 а.с. 132-139).

17 березня 2014 року видано виконавчий
лист щодо стягнення коштів з ОСОБА_1,
який позивачем пред'явлено до
виконання до ВДВС Святошинського РУЮ у
м. Києві.

Постановами державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві Євпатової
Т.Г. від 8 серпня 2014 року відкрито
виконавче провадження ВП № 4432554 по
виконанню рішення суду про стягнення
коштів з ОСОБА_1 та накладено арешт на
майно боржника та оголошено заборону
його відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок виконання рішення суду
передбачений главою 4 Закону України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 52 вказаного
Закону звернення стягнення на майно
боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.
Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах.

Разом з тим, судом встановлено, що 28
березня 2007 року між ОСОБА_1 та АКІБ
«УкрСиббанк» (правнаступником якого є
ПАТ «Дельта Банк») укладено договір
іпотеки квартири АДРЕСА_1 з метою
повного забезпечення в повному обсязі
виконання усіх грошових зобов'язань
іпотекодавця за договором про надання
споживчого кредиту № 0 від 28
березня 2007 року та договором про
надання споживчого кредиту № 0/2
від 28 березня 2007 року, по яким рішенням
суду від 11 листопада 2013 року стягнуто
кредитну заборгованість.

Проте, Законом України «Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 3 червня 2014 року
не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України «Про заставу» та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті.

Разом з тим, судом встановлено, що
державним виконавцем з метою виконання
рішення суду від 11 листопада 2013 року не
вчиняються дії щодо примусового
стягнення на предмет іпотеки - квартири
АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_1,
оскільки у виконання вказаних положень
Закону державним виконавцем здійснено
інші заходи щодо виконання рішення
суду боржником, а саме 22 вересня 2014 року
винесено постанову про відрахування 20%
із заробітної плати, пенсії, стипендії
та інші доходи боржника, яка направлена
до виконання, що і відповідає
положенням ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» та Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті».

Відповідно до ст. 387 ЦПК України якщо
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

З урахуванням наведеного суд дійшов
про відмову у задоволенні скарги
ОСОБА_1 на дії державного виконавця
щодо визнання дій державного виконавця
по винесенню постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження неправомірними та
зобов'язати зупинити на час дії Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» дії виконавчої служби, що
безпосередньо направлені на
відчуження майна у зв'язку з
відсутністю для цього правових
підстав.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 11, 52 Закону України «Про
виконавче провадження», Законом
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», ст.ст. 383-388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги боржника ОСОБА_1
на неправомірні дії державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
Євпатової Т.Г. по виконанню рішення
Печерського районного суду м. Києва по
цивільній справі № 757/8230/13-ц за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена через
Печерський районний суд м. Києва до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Батрин О.В.