Справа № 2/303/2166/14
Ряд стат звіту № 4
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 червня 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі:
головуючої - судді Морозової
Н. Л.

при
секретарі Ільчак Р. М.

за участю:
прокурора (позивача) Федоворової
А. М.

представника органу опіки

та піклування Пойдин
Н. П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Мукачеві цивільну
справу за позовною заявою прокурора м.
Мукачева, поданою в інтересах нл
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Мукачівської
державної нотаріальної контори, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору: Орган опіки і
піклування виконавчого комітету
Мукачівської міської ради про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, визнання
недійсною реєстрації права власності,
визнання права на спадкування частини
нерухомого майна та зобов'язання
відповідача видати свідоцтво на
спадкове майно за законом,

в с т а н о в и в:

Прокурор м. Мукачево в інтересах
нл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суд
з позовною заявою про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом від 09.04.2011 р. за
реєстром № 2-255, видане державним
нотаріусом Мукачівської державної
нотаріальної контори Олегаш В. В.;
визнання недійсною реєстрації права
власності на нерухоме майно ОСОБА_2,
проведеною 21.04.2011 р. КП «Мукачівське
МБТІ та ЕО» з скасування відповідного
запису № 5819 в книзі 98; визнання права на
спадкування за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та
зобов'язання Мукачівську державну
нотаріальну контору (відповідача)
видати свідоцтво на спадкове майно за
законом.

Позовні вимоги прокурор мотивує
тим, що прокуратурою м. Мукачева, в
порядку здійснення нагляду за
додержанням і застосуванням законів, у
травні-червні 2014 року, проведено
перевірку діяльності Служби у справах
дітей виконавчого комітету
Мукачівської міської ради з питань
дотримання вимог законодавства у сфері
житлових і майнових прав дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування. Внаслідок перевірки
встановлено, що на обліку служби у
справах дітей виконавчого комітету
Мукачівської міської ради з 30.03.2006 року
по 26.09.2013 року перебував неповнолітній
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як дитина
позбавлена батьківського піклування.
Батьки дитини: батько - ОСОБА_3, рішенням
Мукачівського міськрайонного суду від
03.07.2002 року позбавлений батьківських
прав у відношенні сина - ОСОБА_1, мати -
ОСОБА_4 померла, згідно свідоцтва про
смерть від ІНФОРМАЦІЯ_5. Рішенням
виконавчого комітету Мукачівської
міської ради № 57 від 30.03.2006 року
опікуном дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
призначено його дідуся - ОСОБА_5, який
доводився батьком померлої матері
хлопчика. ІНФОРМАЦІЯ_2 помирає ОСОБА_5
(опікун дитини), після його смерті
відкрилася спадщина на квартиру
АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на
підставі договору купівлі-продажу від
24.03.2002 року (посвідченого нотаріально).
ОСОБА_5 (опікун дитини) заповіту на
випадок смерті не залишив. Після смерті
опікуна дитини, Рішенням виконавчого
комітету Мукачівської міської ради №
216 від 28.09.2010 року піклувальником
неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
призначена ОСОБА_6 - дружина ОСОБА_5.
Після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
відкрилася спадщина, яку, в порядку
спадкування за законом мали
успадкувати: донька померлого-ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, дружина померлого ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та неповнолітній онук
-підопічний померлого - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, ОСОБА_2 одноособово
прийняла спадщину за померлим батьком,
у порядку спадкування за законом. На
момент прийняття нею спадщини у виді
квартири АДРЕСА_1, за дозволом до органу
опіки та піклування на відмову від
такої, від імені неповнолітнього
ОСОБА_1, ніхто не звертався, а тому,
ОСОБА_1, як онуку спадкодавця, який на
момент смерті спадкодавця проживав з
опікуном (дідкусем), відповідно до ст.
1217 та ч.1 ст. 1266 ЦК України повинно
належати 1/3 частина спадкового майна -
квартири АДРЕСА_1. Прийняття спадщини
ОСОБА_2 у виді квартири АДРЕСА_1 та
отримання нею свідоцтва на спадщину за
законом - порушує права
неповнолітнього (на той час) онука
померлого спадкодавця - ОСОБА_1.

Прокурор просила позов
задоволити в повному обсязі, оскільки
таке відповідає інтересам дитини -
ОСОБА_1, опікуном і дідусем якого, на
день смерті був спадкодавець - ОСОБА_5.

Відповідач, будучи належним чином
повідомленим про день, час і місце
судового засідання, в судове засідання
явку свого представника не
забезпечили, про причини неявки не
повідомили, заяви про відкладення
справи не надали, заперечення на позов
також.

Представник органу опіки та
піклування просив позов задоволити,
оскільки таке відповідає інтересам
ОСОБА_1 та відновлює його права на
спадкування.

Зі згоди позивача суд, знаходить
можливим розглянути справу у
відсутності відповідача, згідно вимог
ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі
наявних у справі даних та доказів з
постановленням заочного рішення, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

З врахуванням пояснень сторін,
вивчивши та перевіривши матеріали
справи суд, приходить до наступного
висновку.

Судом встановлено, що на обліку
служби у справах дітей виконавчого
комітету Мукачівської міської ради з
30.03.2006 року по 26.09.2013 року перебував
неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як
дитина позбавлена батьківського
піклування (а.с26).

Батьки дитини: батько - ОСОБА_3, рішенням
Мукачівського міськрайонного суду від
03.07.2002 року позбавлений батьківських
прав у відношенні сина - ОСОБА_1 (а.с. 14),
мати - ОСОБА_4 померла, згідно свідоцтва
про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.21).

Рішенням виконавчого комітету
Мукачівської міської ради № 57 від
30.03.2006 року опікуном дитини - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено його дідуся -
ОСОБА_5, який доводився батьком
померлої матері хлопчика (а.с.25).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 (опікун
дитини), що стверджується свідоцтвом
про смерть (а. с.22)

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яка
належала спадкодавцю на підставі
договору купівлі-продажу від 24.03.2002
року (посвідченого нотаріально) (а.с.
16,16).

Після смерті опікуна дитини, Рішенням
виконавчого комітету Мукачівської
міської ради № 216 від 28.09.2010 року
піклувальником неповнолітнього
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 призначена ОСОБА_6 -
дружина померлого ОСОБА_5 (а.с.24).

Після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
відкрилася спадщина, яку, в порядку
спадкування за законом ст., оскільки
спадкодавець заповіту не залишив.

Спадкоємцями померлого ОСОБА_5, у
відповідності до ст.ст.1258, 1261 ЦК України
стали: донька померлого-ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, дружина померлого ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та неповнолітній онук
(підопічний) померлого - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування з
правом представлення, на підставі ч. 1
ст. 1266 ЦК України.

ОСОБА_2 одноособово прийняла спадщину
за померлим батьком, у порядку
спадкування за законом та отримала
свідоцтво про право на спадщину, що
стверджується витягом про державну
реєстрацію прав на квартиру АДРЕСА_1
від 21.04.2011 року (копія наявна у
матеріалах справи а.с.8)

З пояснень представника органу опіки і
піклування Служби у справах дітей, на
момент прийняття нею спадщини у виді
квартири АДРЕСА_1, за дозволом до органу
опіки та піклування на відмову від
такої, від імені неповнолітнього
ОСОБА_1, ніхто не звертався, а тому,
ОСОБА_1, як онуку спадкодавця, який на
момент смерті спадкодавця проживав з
опікуном (дідкусем), відповідно до ст.
1217 та ч.1 ст. 1266 ЦК України повинно
належати 1/3 частина спадкового майна -
квартири АДРЕСА_1.

Прийняття спадщини ОСОБА_2 у виді
квартири АДРЕСА_1 та отримання нею
свідоцтва на спадщину за законом -
порушує права неповнолітнього (на той
час) онука померлого спадкодавця -
ОСОБА_1.

У матеріалах справи (а.с12) наявна
власноручно написана заява ОСОБА_2, з
якої вбачається, що вона не заперечує
проти накладення заборони на
відчуження квартири АДРЕСА_1 в
інтересах ОСОБА_1, як дитини
позбавленої батьківського піклування
до вирішення питання про
переоформлення частини житла на його
ім'я.

Відповідно до статті 1301 ЦК
України свідоцтво про право на
спадщину може бути визнано недійсним
не лише тоді, коли особа, якій воно
видане, не мала права на спадкування,
але й за інших підстав, установлених
законом. Іншими підставами можуть бути:
визнання заповіту недійсним, визнання
відмови від спадщини недійсною,
визнання шлюбу недійсним, порушення у
зв'язку з видачею свідоцтва про право
на спадщину прав інших осіб тощо.

Проте свідоцтво може бути визнане
недійсним "також в інших випадках,
встановлених законом", що дозволяє
стверджувати про те, що перелік підстав
визнання свідоцтва недійсним не є
вичерпним і може бути розширений
шляхом аналізу й тлумачення інших норм
спадкового права.

Як встановлено в судовому засіданні і
не спростовано відповідачем, видача
свідоцтва про право на спадщину за
законом тільки на ім'я ОСОБА_2 та
реєстрації права власності на нерухоме
майно за ОСОБА_2, проведеною 21.04.2011 р. КП
«Мукачівське МБТІ та ЕО» згідно запису
№ 5819 в книзі 98 - порушує право на
спадщину, в порядку спадкування за
правом представлення на підставі ч. 1
ст. 1266 ЦК України, онука померлого -
ОСОБА_1, який є сином ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до підпункту 4.14 п. 4 Глави 10
Розділу 2 Порядку, при видачі Свідоцтва
на право на спадщину нотаріус
обов'язково перевіряє факт смерті
спадкодавця, час і місце відкриття
спадщини, наявність підстав для
закликання спадкоємства, якщо має
місце спадкування за законом,
прийняття спадкоємцем спадщини у
встановлений законом спосіб, склад
спадкового майна, на яке видається
свідоцтво про право на спадщину. На
підтвердження цих обставин від
спадкоємців витребовуються документи,
що підтверджують вказані факти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 Цивільного
кодексу України спадкоємець за
заповітом або за законом може
відмовитися від прийняття спадщини
протягом строку, встановленого статтею
1270 цього кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 1273 Цивільного
кодексу України, відмова від прийняття
спадщини є безумовною і
беззастережною. Відмова від прийняття
спадщини може бути відкликана протягом
строку, встановленого для її прийняття.

Як встановлено судом, від імені
дитини позбавленої батьківського
піклування, яким був ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на день відкриття
спадщини за законом, ніхто не звертався
з заявою про відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до статті 1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом. Окрім того, п. 27
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року
передбачено, що відповідно до статті 1301
ЦК свідоцтво про право на спадщину може
бути визнано недійсним не лише тоді,
коли особа, якій воно видане, не мала
права на спадкування, але й за інших
підстав, установлених законом. Іншими
підставами можуть бути: визнання
заповіту недійсним, визнання відмови
від спадщини недійсною, визнання шлюбу
недійсним, порушення у зв'язку з
видачею свідоцтва про право на
спадщину прав інших осіб тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини
за законом ІНФОРМАЦІЯ_2 був
неповнолітнім.

Оскільки, непонолітній ОСОБА_1 в
інтересах якого діє прокурор - позивач
у встановленому законом порядку
прийняв спадщину, є спадкоємцем за
правом представлення, має право на
спадщину яка б належала за законом його
матері, то у нього з часу відкриття
спадщини виникли права володіння та
користування спадковим майном.

Суд, з урахуванням положень ч. 2 ст. 214
ЦПК України, враховує правову позицію
Верховного Суду України за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення із мотивів неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, яка викладена у
постанові від № 6-164 цс 12 від 23.01.2012 року,
згідно якої в спадкоємця, який у
встановленому законом порядку прийняв
спадщину, права володіння та
користування спадковим майном
виникають з часу відкриття спадщини.
Такий спадкоємець може захищати свої
порушені права володіння та
користування спадковим майном
відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у
складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно, право
розпорядження нерухомим майном
виникає в нього з моменту державної
реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК
України), приходить до висновку про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст.10, 60, 31, 88, 208, 209, 212-218, ЦПК
України, ст. ст. 1217, 1258, 1261, 1266, 1268, 1273,
1301,ЦК України, п. 27 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» № 7
від 30.05.2008 року, позицію Верховного Суду
України за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення із
мотивів неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, яка
викладена у Постанові від № 6-164 цс 12 від
23.01.2012 року, суд заочно -

р і ш и
в :

Позов прокурора задоволити
повністю.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 09.04.2011 р. за
реєстром № 2-255, видане державним
нотаріусом Мукачівської державної
нотаріальної контори Олегаш В. В.;

Визнати недійсною реєстрації права
власності на нерухоме майно ОСОБА_2,
проведеною 21.04.2011 р. КП «Мукачівське
МБТІ та ЕО» та скасувати відповідний
запис № 5819 в книзі 98;

Визнати право на спадкування за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 та зобов'язати Мукачівську
державну нотаріальну контору видати
свідоцтво на спадкове майно за законом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
Морозова Н. Л.