Справа №476/89/14-ц 22.09.2014 22.09.2014 22.09.2014
Провадження № 22ц-784/2538/14
інстанції Чернякова Н.В.
апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем
України

22 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Кушнірової Т.Б.,
Серебрякової Т.В.,

при секретарі Богуславській
О.М.,

за участю:

- представника позивача ОСОБА_1.,

- представника відповідача Лях
Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

приватного підприємства
«Хлібороб-Агро»

на рішення Єланецького районного
суду Миколаївської області від 06
серпня 2014 року

за позовом

ОСОБА_4 до приватного підприємства
«Хлібороб-Агро»

про

визнання недійсними додаткових угод до
договору оренди землі,

в с т а н о
в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з позовом до ПП «Хлібороб-Агро» про
визнання недійсними додаткових угод до
договору оренди землі.

Позивач зазначав, що на підставі
Державного акту від 10 серпня 2005 року
він є власником земельної ділянки
площею 7,24 га, що розташована на
території Малодворянської сільської
ради Єланецького району Миколаївської
області.

29 серпня 2005 року він уклав з ПП
«Хлібороб-Агро» договір оренди цієї
земельної ділянки строком на 5 років.

У 2013 році, звернувшись до відповідача з
приводу припинення договору оренди, у
зв'язку з закінченням строку його дії, з
письмової відповіді відповідача він
дізнався про існування додаткової
угоди від 29 грудня 2009 року до договору
оренди, згідно якої строк дії договору
оренди було продовжено на п'ять років, а
іншою додатковою угодою від 03
листопада 2011 року строк дії договору
оренди було продовжено ще на 10 років.

Позивач зазначав, що додаткові угоди до
договору оренди землі він не
підписував, у зв'язку з чим при
укладенні угоди було відсутнє його
вільне волевиявлення, що є підставою
для визнання цих додаткових угод
недійсними.

Посилаючись на наведене, просив
визнати недійсними додаткові угоди до
договору оренди землі від 25 грудня 2009
року та від 03 листопада 2011 року.

Рішенням Єланецького районного суду
Миколаївської області від 06 серпня 2014
року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано недійсною додаткову угоду до
договору оренди землі від 03 листопада
2011 року, укладену з ПП «Хлібороб - Агро»,
зареєстровану у відділі Держкомзему
Єланецького району Миколаївської
області 23 березня 2012 року за № 00297.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПП «Хлібороб -
Агро» просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній
скарзі доводи та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
згідно Державного акту на право
власності на землю, виданого 11 серпня
2005 року, позивач є власником земельної
ділянки площею 7,24 гектарів, яка
розташована на території
Малодворянської сільської ради
Єланецького району Миколаївської
області.

Згідно договору оренди від 29 серпня 2005
року, ОСОБА_4 передав належну йому на
праві власності земельну ділянку
площею 7,24 га в оренду ПП «Хлібороб -
Агро» на 5 років (т.1 а.с. 152). Договір
зареєстрований у Єланецькому
реєстраційному округу МРФ ДП «Центр
ДЗК», про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 12 грудня 2005
року за № 15.

В матеріалах справи міститься
додаткова угода до зазначеного
договору оренди землі, укладена 25
грудня 2009 року між сторонами у справі,
за якою внесено зміни до п. п. 8, 9,43
основного договору оренди землі, а
саме: продовжено строк дії основного
договору на 5 років з моменту
підписання додаткової угоди та
передачі земельної ділянки згідно акту
прийому - передачі, тобто до 25 грудня 2014
року; визначено, що орендна плата
повинна вноситися орендарем у грошовій
або бартерній формі та розмірі 3
проценти від проведеної нормативної
грошової оцінки земельної ділянки і
має складати 1 968 грн. 37 коп. (на 10 років);

Ця додаткова угода була зареєстрована
у Єланецькому районному відділі
Миколаївської регіональної філії
«Центр ДЗК», про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 11
травня 2010 року за № 58 (т.1 а.с.159).

Крім цього, в матеріалах справ
міститься й інша додаткова угода до
договору оренди землі від 29 серпня 2005
року, укладена 12 грудня 2011 року між
сторонами у справі, за якою внесено
зміни до п. п. 8, 9, основного договору
оренди землі, а сааме: продовжено строк
дії основного договору на 5 років;
визначено, що орендна плата повинна
вноситися орендарем у грошовій або
бартерній формі та розмірі 5 процентів
від проведеної нормативної грошової
оцінки земельної ділянки і має
складати 3 474 грн. 17 коп.

Зазначена додаткова угода теж була
зареєстрована у відділі Держкомзему
Єланецького району Миколаївської
області 23 березня 2012 року за № 00297
(а.с.160).

Наполягаючи на задоволенні позову,
ОСОБА_4 посилався на те, що підпис в
додаткових угодах від 25 грудня 2009 року
та від 12 грудня 2011 року до договору
оренди землі, укладеного 29 серпня 2005
року, виконано не ним.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону
України «Про оренду землі» зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін.

Статтею 14 Закону України «Про оренду
землі» визначено, що договір оренди
землі укладається у письмовій формі і
за бажанням однієї із сторін може бути
посвідчений нотаріально.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202
ЦК України).

Зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі (ч. ч. 1, 3 ст.203 ЦК
України).

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено,
що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Відповідно до висновку судової
почеркознавчої експертизи від 01 червня
2014 року підпис від імені ОСОБА_4 в графі
«ОСОБА_4.» в додатковій угоді від 03
листопада 2011 року виконано ймовірно,
ОСОБА_5. (т.1 а.с. 228).

Встановивши наведені обставини, суд
прийшов до правильного висновку, про
те, що оскільки додаткова угода від 12
грудня 2011 року до договору оренди
землі, укладеного 29 серпня 2005 року не
містить всі істотні умови, так як
підписана не позивачем, а іншою особою,
яка не мала повноважень на вчинення
такої дії, то відповідно до положень ч.3
ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України є підстави для
визнання її недійсною.

Доводи апеляційної скарги ПП «Хлібороб
- Агро» про те, що позивач погодився із
умовами договору, підписаного на його
прохання матір'ю, оскільки щорічно
отримував оренду плату, не
спростовують висновків суду щодо
наявності підстав, передбачених ч.1
ст.215 ЦК України для визнання цієї
додаткової угоди недійсною.

Оскільки рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування немає.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «Хлібороб-Агро»
відхилити, а рішення Єланецького
районного суду Миколаївської області
від 06 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді