Справа № 353/292/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1164/2014
Головуючий у 1 інстанції Гавриш Я.М.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді
Фединяка В.Д.

суддів:
Меленко О.Є., Девляшевського В.А.

секретаря
Яковин М.Я.

з участю
представника УПФ в Тлумацькому районі

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районні Івано-Франківської області до
ОСОБА_3 про стягнення пенсійних виплат
отриманих без достатніх правових
підстав за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районні
Івано-Франківської області на рішення
Тлумацького районного суду від 14
квітня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року Управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районні Івано-Франківської області
звернулось в суд з указаним позов і
зазначало, що відповідачу з 14 грудня 2012
року призначено пенсію у зв'язку із
втратою годувальника. При призначенні
пенсії було враховано стаж роботи
годувальника - ОСОБА_4 12 років 06 місяців
25 дні, який необхідний для призначення
пенсії по втраті годувальника 12 років.
В зазначений стаж враховано період
роботи з 01 червня 1994 року по 16 грудня 2000
року в Дитячому садку №72 комбінованого
виду Виборзького району м.
Санкт-Петербурга., згідно записів його
трудової книжки. В ході проведення
аудиту, встановлено, що ОСОБА_4 в штаті
працівників даного закладу не
значився. Посилаючись на вищевказане,
позивач вважав, що пенсію по втраті
годувальника призначено помилково,
пенсійні виплати в сумі 7665, 29 грн.
нараховані без правових підстав,
просив стягнути з відповідача
зазначені кошти на його користь як
набутих без правових підстав.

Рішенням Тлумацького районного
суду від 14 квітня 2014 року Управлінню
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районні Івано-Франківської області
відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі
представника Управління Пенсійного
фонду України в Тлумацькому районні
Івано-Франківської області ставиться
питання про скасування оскаржуваного
рішення з ухваленням нового про
задоволення позову, вказуючи на те, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини справи, дав неправильну
оцінку поданим доказам, допустив
порушення норм матеріального і
процесуального права й ухвалив
незаконне рішення. На думку апелянта,
суд не врахував того, що відповідачем
отримано пенсійні виплати в розмірі
7665,29 грн. без достатніх правових
підстав, так як не підтверджено, що
ОСОБА_4 як годувальник, працював в
період з 01 червня 1994 року по 16 грудня 2000
року в Дитячому садку №72 комбінованого
виду Виборзького району м.
Санкт-Петербурга. Крім того, не
підтверджено стаж необхідний для
реалізації права відповідача на
призначення пенсії по втраті
годувальника.

У судовому засіданні представник
Управління Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районні
Івано-Франківської області підтримав
доводи апеляційної скарги просить
задовольнити цю скаргу.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що при
визначенні пенсії ОСОБА_3 зловживання з
її боку були відсутні, оскільки при
подачі документів до Управління
Пенсійного фонду в Тлумацькому районні
в трудовій книжці годувальника ОСОБА_4
зазначений період роботи в період з 01
червня 1994 року по 16 грудня 2000 року в
Дитячому садку №72 комбінованого виду
Виборзького району м. Санкт-Петербурга.
Дані обставини в судовому засіданні
підтвердила відповідачка, та не
заперечувались представником
позивача. Факт виникнення передплати
був встановлений при проведенні
відповідної перевірки між УПФ України
в Івано-Франківській області та УПФР в
Виборзькому районні м.
Санкт-Петербурга.

Висновок суду відповідає вимогам
закону і матеріалам справи.

Згідно ч.ч.1,3 ст.44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" заява про
призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення,
особисто або через представника, який
діє на підставі виданої йому
довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають
право вимагати відповідні документи
від підприємств, організацій і окремих
осіб, видані ними для оформлення
пенсії, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі
та достовірність поданих відомостей
про осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню, умови їх праці
та інших відомостей, передбачених
законодавством для визначення права на
пенсію.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Також ст. 1212 ЦК України зобов'язує
особу, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
повернути потерпілому це майно.

При цьому ст. 1215 ЦК України
встановлює, що не підлягає поверненню
безпідставно набуті заробітна плата і
платежі, що прирівнюються до неї,
пенсії, допомоги, стипендії,
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, аліменти та інші грошові
суми, надані фізичній особі як засіб до
існування, якщо їх виплата проведена
фізичною або юридичною особою
добровільно, за відсутності рахункової
помилки з її боку і недобросовісності з
боку набувача.

Оскільки судом не встановлено
факту недобросовісного набуття ОСОБА_3
отриманих коштів у розмірі 7665 грн. 29
коп., які є пенсійною виплатою,
призначеною їй Управлінням ПФУ, як не
встановлено й наявності рахункової
помилки, то відповідно до статті 1215 ЦК
України поверненню зазначена сума не
підлягає.

Отже, суд першої інстанції
правомірно застосував до спірних
правовідносин положення статті 1215 ЦК
України та у зв'язку з цим постановив
законне рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду викладених в оскаржуваному
рішенні, тому не можуть бути підставою
для скасування справедливого і по суті
правильного рішення суду лише з одних
формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів
вважає оскаржуване рішення таким, що
ухвалене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.
Підстав для скасування цього рішення,
за доводами апеляційної скарги не
встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківській області
районні відхилити. Рішення Тлумацького
районного суду від 14 квітня 2014 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
О.Є.Меленко

В.А.Девляшевський