АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа №210/2342/14-ц
Головуючий в І інстанції
Провадження № 22-ц/774/1483/К/14
суддя
Суддя-доповідач - Соколан Н. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Соколан Н.О.,

суддів: Зубакової В.П., Бондар Я.М.,

при секретарі: Герасимчук Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі в порядку
ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у
справі матеріалами, за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про дату
судового засідання, та без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
цивільну справу за апеляційною скаргою
Саксаганського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції на ухвалу
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 05 травня 2014 року про
відмову в задоволенні подання
державного виконавця Саксаганського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Гаріпова Д.М. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року державний виконавець
Саксаганського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції Гаріпов Д.
М. звернувся до суду з поданням про
обмеження у праві виїзду за кордон
ОСОБА_3, посилаючись на те, що в
Саксаганському відділі державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції (далі
Саксаганський ВДВС КМУЮ) відносно
ОСОБА_3 знаходиться виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа: 2/214/879/14 від 18.03.2014
року про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 коштів в розмірі 2306858,13 грн. У
зв'язку з викладеним, просив суд,
тимчасово обмежити у праві виїзду за
межі України без вилучення паспортного
документа ОСОБА_3, виконання рішення
покласти на Державну прикордонну
службу України.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 05 травня 2014 року в
задоволенні подання державного
виконавця Саксаганського ВДВС КМУЮ
Гаріпова Д. В. про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межу України боржника
ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі державний
виконавець, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, просив скасувати ухвалу суду та
постановити нову ухвалу про
задоволення заявлених вимог в повному
обсязі. В обґрунтування апеляційної
скарги, вказала, що судом неповно
з'ясовано обставини справи. Вважає, що
доказом ухилення ОСОБА_3 від виконання
рішення є фактична несплата коштів.
Крім того, суд безпідставно не прийняв
до уваги факт вручення боржнику
постанови про відкриття виконавчого
провадження та розглянув справу за
відсутності державного виконавця.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які

були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи
державний виконавець Саксаганського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Гаріпов Д. В. звернувся до суду
з даним поданням, зазначивши, що на
виконанні в Саксаганському ВДВС КМУЮ
знаходиться в провадженні по
примусовому виконанню виконавчий лист
2/214/879/14 від 18.03.2014 року, виданий
Саксаганським районним судом м.
Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 коштів в розмірі 2306858,13
грн..

Боржник ОСОБА_3 заборгованість за
вказаними рішенням, за викликом
державного виконавця не з'явився та
ухиляється від виконання рішення суду.

Відповідно п. 18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Згідно ч.2 та п.5 ч.1 ст.6 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань.

Пунктом 8 ст. 19 Закону України «Про
державну прикордонну службу України»
встановлено, що на державну
прикордонну службу покладається,
зокрема, запобігання та недопущення
перетинання державного кордону
України особами, яких тимчасово
обмежено у праві виїзду з України.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що судом надано вірної
оцінки обставинам справи, зокрема:
державним виконавцем належними та
допустимим доказами не підтверджено
факт ухилення боржника ОСОБА_3 від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, не надано
доказів того, що боржник належним чином
був повідомлений про необхідність
з'явитись до виконавчої служби, з
приводу виконання зазначеного
виконавчого листа, не надано доказів
про вручення боржнику постанови про
відкриття виконавчого провадження.
Копія поштового повідомлення (а.с. 6), на
яке посилається державний виконавець,
не містить доказів того, що згідно
цього повідомлення ОСОБА_3 вручено
саме постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Тому колегія суддів приходить до
висновку про те, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються, і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи, та
фактично є незгодою з висновками суду
по оцінці наданих доказів та існуючих
обставин справи, тож суд дійшов вірного
висновку щодо необхідності відмовити
державному виконавцеві в задоволенні
подання щодо обмеження права виїзду за
кордон ОСОБА_3

Посилання апеляційної скарги на те, що
суд безпідставно розглянув справу за
відсутності представника ВДВС не є
підставою для скасування правильного
по суті та справедливого судового
рішення.

Відтак, колегія суддів вважає, що
ухвала суду постановлена з дотриманням
норм матеріального і процесуального
законодавства, у зв'язку із чим
апеляційна скарга підлягає відхиленню
через свою недоведеність, а
оскаржувана ухвала - залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Саксаганського
відділу Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 05 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: