ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/3456/14-ц
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді
КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі
ДЕАК Ю.В.

за участю

позивача
ОСОБА_1;

відповідача
ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1)
звернулась до Дарницького районного
суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі
по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
спільне життя з відповідачем не
склалося через різні погляди на життя,
відсутності взаєморозуміння в
подружньому житті. Вони не ведуть
спільного господарства та не
підтримують шлюбні стосунки. Подальше
спільне проживання та збереження шлюбу
неможливі. Відповідач не надає коштів
на утримання малолітнього сина, а тому
відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України (далі по тексту - СК України)
позивач має право на стягнення
аліментів у розмірі 30 % від усіх видів
доходу, щомісячно, починаючи з дня
подачі позову до суду і до повноліття
дитини.

Ухвалою суду від 13 березня 2014 року
відкрито провадження у даній справі та
призначено розгляд справи у судовому
засіданні.

ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнила
позовні вимоги, відповідно до яких
просить суд шлюб розірвати та стягнути
з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частини
від усіх видів його доходу, але не менше
30% прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з дня подачі позову до суду і
до повноліття дитини.

Позивач в судовому засіданні уточненні
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти
задоволення позовних вимог частково
заперечував, просив суд шлюб розірвати
та встановити розмір аліментів на
утримання малолітнього сина у в
розмірі 1/4 частини від усіх видів його
доходу.

Заслухавши пояснення позивача та
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в шлюбі з 17
листопада 2006 року, який було
зареєстровано Лівобережним відділом
реєстрації шлюбів з державним Центром
розвитку сім'ї, актовий запис №2171. Від
шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про його народження серії
НОМЕР_3.

Судом встановлено, що між подружжям
тривалий період часу виникали
непорозуміння та спільне життя в них не
склалось у зв'язку з різними поглядами
на життя. Вони не ведуть спільного
господарства та не підтримують шлюбні
стосунки.

Відповідно до стст. 21, 24 СК України
шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану. Шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка. Примушування
жінки та чоловіка до шлюбу не
допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що вимоги про розірвання
шлюбу підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що спорів
про поділ майна та місце проживання
дитини між сторонами на даний час не
існує. Дитина на даний час проживає з
матір'ю, яка належним чином виконує
свої батьківські обов'язки.

Відповідач добровільно надає допомогу
на утримання дитини. Проте, надання
такої допомоги позивач вважає
недостатньою для забезпечення потреб
дитини з огляду на матеріальне
становище відповідача.

Наведене свідчить про здійснення
відповідачем сприятливих умов для
фізичного, розумового та духовного
розвитку малолітньої дитини. Проте,
добровільне матеріальне забезпечення
не виключає права стягувачу у будь-який
час звернутися до суду з заявою про
стягнення аліментів.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. А частиною 3 цієї
статті встановлено, що за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Оскільки малолітній син проживає з
матір'ю, батько - відповідач по справі
зобов'язаний надавати матеріальну
допомогу на його утримання.

Статтею 182 СК України встановлено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено,
що частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватись з максимально можливим
врахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист
прав дитини, суд повинен докласти всіх
можливих зусиль для того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
несуть основну відповідальність за
виховання та розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини.

Враховуючи вищевикладене та стан
здоров'я дитини, її матері, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів та інші обставини,
що мають істотне значення при
вирішенні даного спору, суд приходить
до висновку, що вимоги про стягнення
аліментів підлягають задоволенню в
частинні стягнення з відповідача на
користь позивача аліментів на
утримання малолітньої дитини у розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку
(доходів), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 21.02.2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. А згідно з
ч. 3 цієї статті, якщо позивача, на
користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору,
він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної
частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись
стст. 7, 21, 24, 110, 112, 180, 182, 184 Сімейного
кодексу України, стст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209,
213 - 215, 218, 367 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 17.11.2006 року
Лівобережним відділом реєстрації
шлюбів з державним Центром розвитку
сім'ї, актовий запис №2171, укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) аліменти на утримання сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходів),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 21.02.2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення допустити до негайного
виконання у межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 243 грн. 60
коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ:
КАЛІУШКО Ф.А.