КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МАКІЇВКИ
Провадження № 2/268/161/14
Справа № 2/526/829/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2014 року

м. Макіївка

Кіровський районний суд міста
Макіївки Донецької області у складі:

головуючого судді Ситенко
А.І.

при секретарі
Поляковій О.І.

за участю:

представника позивача
Потапова В.Е.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в м. Макіївка цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2011 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"ПриватБанк" (далі - ПАТ «ПриватБанк»)
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором і судових витрат,
мотивуючи заявлені вимоги
невиконанням відповідачем умов
кредитного договору.

Представник позивача - юрисконсульт
філії Донецького регіонального
управління ПАТ «ПриватБанк» Потапов
В.Е., підтримав заявлені позовні вимоги
пославшись на факти і обставини
викладені у позовній заяві зазначивши,
що 03 липня 2008 року між ПАТ «ПриватБанк»
та ОСОБА_2 був укладений договір про
отримання кредиту в розмірі 9000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою 30
відсотків на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Зазначений договір
складено на підставі заяви
позичальника, умов надання банківських
послуг та правил користування
платіжною карткою. Банк виконав умови
вказаного договору надавши
відповідачу кредитну картку, однак
ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання щодо
погашення кредиту у добровільному
порядку не виконав, унаслідок чого
станом на 31 липня 2013 року утворилась
значна заборгованість.

Посилаючись на викладені обставини,
позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
у загальному розмірі 32203,70 грн., яка
складається з заборгованості: за
кредитом у розмірі 8461,31 грн.;
заборгованості по процентах за
користування кредитом - 14532,97 грн.; по
комісії за користування кредитом - 7199,72
грн.; штрафу (фіксованої частини) - 500
грн.; штрафу (за процентною складовою) -
1509,70, а також стягнути судові витрати,
пов'язані із зверненням з позовом до
суду.

Відповідач ОСОБА_2 позовні
вимоги ПАТ «ПриватБанк» не визнав,
зазначивши, що липні 2008 року він
звернувся до відділення ПАТ
«ПриватБанк» з метою отримання на
особисті потреби кредитної картки з
кредитним лімітом у розмірі 9000 грн.,
власноручно заповнив заяву на
отримання картки, зазначивши у ній
особисті відомості, та надав
працівнику банку копію свого паспорту
та ідентифікаційного коду. Потім його
було повідомлено, що кредит буде
оформлено у найближчий час і він буде
мати можливість отримати картку. Однак
до теперішнього часу про можливість
отримання карти представники банку
йому не повідомляли, кредитної картки
він ніколи не отримував і тому вважав,
що будь - якого зобов'язання перед
банком не має. За яких обставин на його
ім'я було оформлено кредит та ким
використовувалися банківські кошти,
йому невідомо.

Посилаючись на викладені
обставини, відповідач просив суд
відмовити ПАТ «ПриватБанк» у
задоволенні заявлених вимог у повному
обсязі.

Вислухавши пояснення відповідача,
вивчивши матеріали справи і дослідивши
надані докази, суд у межах заявлених
позовних вимог (стаття 11 ЦПК України)
установив наступне.

Ухвалою суду від 14 лютого 2014 року за
клопотання представника відповідача у
ПАТ «ПриватБанк» були витребувані
оригінали кредитної справи клієнта
ОСОБА_2 для їх огляду в судовому
засіданні, яка на день розгляду справи
позивачем не виконана. Відповідність
наданих позивачем завірених
уповноваженим представником банку та
печаткою юридичної особи копій
документів до їх оригіналів
підтверджена представником позивача в
судовому засіданні, тому суд вважає
можливим розглянути справу по суті на
підставі наданих позивачем копій
документів кредитної справи на ім'я
відповідача ОСОБА_2

З наданої позивачем до матеріалів
справи завіреної копії заяви
(заповнюється клієнтом банку)
убачається, що відповідачем ОСОБА_2 03
липня 2008 року було власноручно
заповнено бланк заяви на отримання
платіжної карти з кредитним лімітом у
розмірі 9000 грн., в якій він зазначив
свої особисті відомості.

Наведені обставини визнані
відповідачем в судовому засіданні,
тому відповідно до вимог статті ст. 61
ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до положень частин першої,
другої та шостої статті 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають з
дій осіб, встановлених актами
цивільного законодавства, а також з дій
осіб, не встановлених цими актами, але
за аналогією породжують цивільні права
та обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків зокрема є
договори та інші правочини. У випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства або договором, підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків може бути настання або
ненастання певної події.

Приписами частини 1 статті 1054
Цивільного кодексу України
встановлено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

За змістом частини 1 статті 202 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на придбання, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Як зазначено в частині 2 статті 207 ЦК
України, правочин вважається
здійсненим у письмовій формі, якщо він
підписаний її стороною (сторонами).

За умовами договору між ПАТ
комерційний банк «ПриватБанк» та
ОСОБА_2 кредитор повинен вручити
фізичній особі кредитну картку,
отримання якої підтверджується
особистим підписом боржника.

В судовому засіданні представник
позивача зазначив, що єдиним
підтвердженням отримання кредитної
картки є особистий підпис клієнта
банку в особисто заповненій заяві на
отримання такої картки. Інші окремі
документи на підтвердження даного
факту банком не складаються.

Між тим із наданого позивачем
документу - заяви від 03 липня 2008 року
убачається, що у спеціально
передбаченій у бланку заяви графі: «
Дата выдачи карты и ПИН-конверта.
Подпись клиенка» будь - які відомості
про отримання картки або підпис ОСОБА_2
відсутні.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
категорично стверджував, що він ніколи
не отримував платіжну карту за
складеною ним у відділенні банку
заявою, і за яких обставин зазначена
карта була активована та використана,
йому не відомо.

Згідно положень частини 1 статті 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідносини, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. (ст. 526 ЦК).

За правилами передбаченими в статтях 10
та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на обґрунтування своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Докази
надаються сторонами та іншими особами,
які приймають участь у справі.
Доказуванню підлягають ті обставини,
які мають значення для постановлення
рішення по справі і у відношенні яких у
сторін та інших осіб, які приймають
участь у справ, виник спір. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

При розгляді справи позивачем не
надано суду будь-яких об'єктивних,
беззаперечних доказів на
підтвердження отримання ОСОБА_2
платіжної картки на відкриття
кредитної лінії, отримання та
використання якої створює відповідні
зобов'язання, або фактичного надання і
використання саме відповідачем
грошових коштів з кредитного ліміту на
ній.

Проаналізувавши встановлені судом
фактичні обставини по справі,
дослідивши надані докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
відсутність між сторонами належно
укладеного договору на відкриття
кредитної лінії шляхом отримання
платіжної карти за наведених обставин,
у зв'язку з чим він не створює правових
наслідків, передбачених положеннями
статті 527 ЦК України, тому позовні
вимоги ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_2
задоволенню не підлягають.

Позивачем при зверненні до суду із
позовом був сплачений судовий збір у
розмірі 322,04 грн. Відповідно до положень
ст. 88 Цивільного процесуального
кодексу України, у разі відмови у
задоволені позову, понесені судові
витрати стягненню не підлягають та
покладаються на рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 11, 60, 61, 81, 88, 212-215, Цивільного
процесуального кодексу України,
статтями 11, 202, 207, 509, 526, 527, 1054 Цивільного
кодексу України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором у загальному розмірі 32203,70
грн. та понесених судових витрат,
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд
м. Макіївки протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: А.І. Ситенко