АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9981/2014
Головуючий у 1-й інстанції - Плахотнюк
Доповідач Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого
судді Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі
Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 21 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И
Л А :

Рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 21 лютого 2014
року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
третя особа ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
відшкодування матеріальної шкоди 5 924, 00
грн., на відшкодування моральної шкоди 3
000, 00 грн., судові витрати за оплату
послуг експерта у розмірі 5002 грн. 08 коп.,
судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп., 8
грн. 50 коп., 146 грн. 75 коп.,
інформаційно-технічне забезпечення у
розмірі 120 грн. 00 коп.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 21 лютого 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову у повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні позивач
заперечила проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явились, про час і місце
розгляду справи повідомлені належно,
тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1
були співвласниками будинку АДРЕСА_1,
кожній із них належало по Ѕ частині
зазначеного будинку.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 08.11.2006 року будинок
АДРЕСА_1 поділено між співвласниками в
натурі. Голосіївською районною у м.
Києві державною адміністрацією надано
дозвіл на проведення робіт для
розподілу будинку за варіантом,
відповідно до якого проведено розподіл
будинку в натурі зазначеним рішенням
суду. Визначений судовим рішенням
варіант розподілу будинку не містить
переобладнань та перебудови існуючого
будинку за винятком переносу
перегородки на веранді першого поверху
будинку між приміщенням кухні та
частиною коридору веранди на 4,41 м. для
зрівняння ідеальних часток
співвласників по загальній площі.

Відповідно до ст. 152 ЖК України,
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів. Відповідно до
Правил забудови м. Києва, затверджених
рішенням Київської міської державної
адміністрації від 27.01.2005 року №1 1/2587,
виконання робіт, пов'язаних з
перебудовою та переплануванням
будинку можливо при наявності
проектної документації, узгодженої та
затвердженої в установленому чинним
законодавством порядку. Правилами ч.2
ст. 383 ЦК України визначено, що власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації будинку.

Судом першої інстанції встановлено, що
Ѕ частини будинку, а саме квартира
НОМЕР_1, що в будинку АДРЕСА_1
переобладнана відповідачем та над нею
зведено третій поверх.

За повідомленням заступника голови
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації №6-С-276 від
27.02.2009 року, Голосіївською районною в м.
Києві державною адміністрацією не
опрацьовувалося жодного питання щодо
надання дозволу на реконструкцію чи
переобладнання будинку по АДРЕСА_1
(а.с.18).

Тобто, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що ОСОБА_1, яка є
власником Ѕ частини будинку АДРЕСА_1, а
саме квартири НОМЕР_1, не отримувала в
установленому законом порядку дозвіл
на перепланування належної їй на праві
приватної власності частини будинку -
квартири НОМЕР_1.

Звертаючись до суду з позовом, позивач
посилається на те, що за наслідками
проведених відповідачами будівельних
робіт, належна їй на праві власності
частина будинку зазнала пошкоджень,
внаслідок чого мала такий технічний
стан, що була непридатною для
подальшого використання без усунення
пошкоджень. Крім того, ця ж частина
будинку, внаслідок наявних пошкоджень,
додатково зазнала пошкоджень під час
опадів.

На підтвердження заявлених позовних
вимог позивач надала суду звіт про
незалежну оцінку вартості
матеріального збитку, завданого майну,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кв.
НОМЕР_2, складений 06.12.2010 року ПП
«Національний центр незалежних
експертиз», за даними якого вартість
матеріального збитку становить 14 650, 75
грн., що складає вартість ремонтних
робіт, які необхідно виконати для
усунення пошкоджень, належної на праві
власності позивачу частини будинку
АДРЕСА_1 (а.с.25-36).

Оскільки зазначений висновок не
містить причин виникнення зазначених
пошкоджень, тому вірно не прийнятий до
уваги судом першої інстанції.

Висновком №8918/12-43 судової
будівельно-технічної експертизи,
складеним 25.12.2012 року, судовим
експертом за дорученням Київського
НДІСЕ на виконання ухвали суду,
пошкодження нанесені Ѕ частині
будинку, що належить на праві приватної
власності ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 з
врахуванням технічного стану цієї
частини будинку до проведення
перебудови відповідачем в результаті
перебудови Ѕ частини цього ж будинку,
що належить на праві власності ОСОБА_1
це: плями від залиття рідиною на
штукатурці стін і стелі у приміщенні
№4, що існують біля дерев'яної
перегородки, яка встановлена між
приміщеннями №4 і №5; не оштукатурена
знову влаштована стіна з піноблоків
між приміщеннями №6 і №7 відповідачами;
не закриті щілини, що утворилися при
влаштуванні нових стін з піноблоків
між приміщеннями №6 і №7, №1-5 і №1-4 у
перекритті першого та другого
поверхів. Вартість матеріальних
збитків, нанесених Ѕ частині будинку,
що належить на праві приватної
власності ОСОБА_2 за адресою - АДРЕСА_1
та вартість відновлювального ремонту (
вартість робіт, вартість будівельних
матеріалів), Ѕ частини будинку, що
належить на праві приватної власності
ОСОБА_2 в наслідок здійснення знесення
та здійсненої перебудови Ѕ частини
цього ж будинку, належної на праві
власності ОСОБА_1 становить - 5 924
грн. (а.с.206-221, т.1 ).

Допитаний в судовому засіданні суду
першої інстанції судовий експерт
ОСОБА_6, яким на виконання ухвали суду
було зроблено зазначений вище
висновок, пояснив суду, що на момент
обстеження ним будинку АДРЕСА_1
покриття даху не мало, наявність цих
пошкоджень він перевіряв, оглядаючи
покрівлю знизу. Щодо перекриття стелі у
коридорі (приміщення 1-4) пояснив про
відсутність пошкоджень, посилаючись на
те, що стеля укріплена перекриттям
уздовж, а таке перекриття залишилося не
ушкодженим в результаті перебудови, що
проведена власником другої частини
будинку. Крім того, експерт ОСОБА_6 у
судовому засіданні суду першої
інстанції підтвердив, що зазначені ним
у висновку пошкодження частини будинку
ОСОБА_2 утворилися за наслідками
перебудови, що була здійснена
власником другої частини цього ж
будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду про те, що наданими
доказами підтверджено, що власником
другої Ѕ частини будинку АДРЕСА_1
відповідачем ОСОБА_1 проведено
перебудову належної їй частини будинку
за відсутності дозволу на виконання
таких робіт, отриманого в
установленому законом порядку. За
результатами проведених робіт, які
були виконані, власнику другої частини
будинку позивачу ОСОБА_2 було завдано
шкоди у розмірі 5 924, 00 грн., що складає
вартість відновлювального ремонту для
усунення пошкоджень, які були завдані
за наслідками проведеної перебудови та
встановлені експертом за результатами
проведеної судової
будівельно-технічної експертизи, а
тому матеріальна шкода в розмірі 5 924, 00
грн. підлягає стягненню з відповідача
на користь позивача.

Щодо моральної шкоди, колегія суддів
зазначає.

Заявивши вимоги про відшкодування
моральної шкоди в розмірі 5 000, 00 грн.
позивач обґрунтувала їх тим, що
відповідачі без отримання в
установленому законом порядку дозволу
провели перебудову Ѕ частини будинку
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1. Під час
проведення будівельних робіт, з її
дозволу будівельники використовували
належну їй другу Ѕ частину цього ж
будинку. Скориставшись її дозволом,
відповідачі зробили руйнування
будинку, внаслідок чого вона
залишилася у зруйнованому будинку без
коштів на відновлення та необхідністю
за власний рахунок нарощувати димохід
газового котла та колонки. Відповідачі
відмовилися усунути недоліки, а тому
вона, будучи пенсіонеркою, змушена
докладати значних зусиль для усунення
пошкоджень, звертатися до суду для
зобов'язання останніх у примусовому
порядку відшкодовувати завдані їй
збитки, це порушило її звичний спосіб
життя та призвело до нервування та
стресу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Роз'ясненнями у п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» встановлено, що при визначенні
розміру відшкодування моральної шкоди
суд приймає до уваги стан здоров»я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його житті, ступінь зниження престижу,
ділової репутації, час та зусилля
необхідні для відновлення
попереднього стану. При цьому суд має
виходити з засад розумності,
виваженості та справедливості.

З огляду на те, що за наслідками
проведеної перебудови частини будинку
іншого власника, було пошкоджено
частину будинку позивача, для усунення
пошкоджень позивач змушена докладати
зусиль у зв'язку з необхідністю
вирішення у судовому порядку питання
про відшкодування вартості
відновлювального ремонту, для чого
остання подавала позов, збирала докази
на підтвердження заявлених вимог,
тривалість вирішення питання щодо
відновлення порушених її прав та
законних інтересів, що призвели до
тривалої зміни способу її життя, суд
першої інстанції дійшов висновку про
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 3000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачу внаслідок винних дій
відповідача при здійсненні перебудови
своєї частини будинку спричинена крім
матеріальної і моральна шкода.

Однак, виходячи з засад розумності та
справедливості, колегія суддів вважає,
що завдана позивачу моральна шкода має
бути відшкодована в розмірі 1000 гривень.

З цих підстав рішення суду в частині
розміру стягнення моральної шкоди
належить змінити.

Інші доводи апеляційної скарги були
предметом розгляду суду першої
інстанції, висновків суду не
спростовують та не впливають на
правильність ухваленого у справі
рішення в частині відшкодування
матеріальної шкоди.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,309,313-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 21 лютого 2014 року змінити в
частині розміру стягнення моральної
шкоди та стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 на відшкодування моральної
шкоди 1000 грн. (одну тисячу гривень).

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: