Провадження № 2/638/1108/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року
м.
Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі :

головуючого судді - Цвіри Д.М.,

секретаря судових засідань - Надьон
Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові в приміщенні
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
визначення місця проживання дітей та
стягнення аліментів , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу
який зареєстрований 30.07.1999 р. у
Московському відділі реєстрації актів
громадського стану міста Харкова,
визначення місця проживання дітей з
позивачем та стягнення аліментів з
відповідача на користь позивача на
утримання двох дітей у розмірі 1/6
частки на кожну дитину з усіх видів
заробітку (доходу), або за умови, якщо
відповідач не працює і не має інших
доходів - виходячи із середньої
заробітної плати працівника
відповідної кваліфікації або не
кваліфікованого працівника в м.
Харкові, але не менш ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дітей у віці
від 6 до 18 років щомісяця, починаючи від
дня пред'явлення позову і до досягнення
дітьми повноліття. Також позивач
просила стягнути з неї державне мито,
яке підлягає стягненню при реєстрації
розірвання шлюбу в органах реєстрації
актів цивільного стану, а з відповідача
стягнути на її користь судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що вона знаходиться з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі
з 30.07.1999 р. Від шлюбу мають малолітніх
дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 На протязі останніх трьох
років сімейне життя у подружжя
поступово погіршилось, що в кінцевому
результаті призвело до фактичного
припинення шлюбних відносин.
Відповідач постійно нехтує сімейними
цінностями, такими як повага до
дружини, піклування про створення в
сім*ї добробуту. Між сторонами виникали
сварки, свідками яких ставали діти, що
негативно впливає на їх психічний стан
та спричиняє їм душевні страждання.
Відповідач іноді перебуваючи в
нетверезому стані допускав образи, які
виражались в нецензурній лайці,
погрози фізичного насильства в адресу
позивача в присутності дітей.
Відповідач не розуміє та не хоче
розуміти сутність проблеми, які
виникають в родині, не здатен
підтримувати нормальну атмосферу в
сім*ї, піклуватись про сімейні
відносини. У подружжя почуття любові та
поваги втрачено, виникли неприязні
стосунки.

Позивач усвідомлює особисту
відповідальність за виховання та
піклування дітей, створення для них
соціально-побутових умов проживання,
збереження психічного та фізичного
здоров*я, забезпечення духовного та
розумового розвитку. Відповідач свого
житла не має, проте має схильність до
зловживання спритними напоями, що може
зашкодити розвитку дітей. Таким чином,
позивач просить визначити місце
проживання дітей разом з нею. Крім того,
позивач додатково зазначила, що не має
наміру чинити перешкоди у спілкуванні
дітей з батьком .

Відповідач останні три місці не надає
кошти на потреби сім*ї, в тому числі
дітям, а раніше надавав матеріальну
допомогу не регулярно, а тому у
позивача є підстави вважати, що
відповідач і в подальшому буде
ухилятись від матеріального утримання
дітей.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, надала суду заяву в якій
зазначила, що позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, просить їх
задовольнити, справу розглядати за її
відсутністю, а після розірвання шлюбу
залишити їй прізвище «ОСОБА_2».

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав суду заяву, в якій
зазначив, що позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та не заперечує проти їх
задоволення, справу просив розглядати
за його відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про необхідність
часткового задоволення позовних вимог,
виходячи з наступного:

Відповідно до свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_1, виданого 30.07.1999 р. ОСОБА_3
та ОСОБА_2 одружились 30 липня 1999 року,
місце реєстрації : Московський відділ
реєстрації актів громадського стану
міста Харкова, зроблено актовий запис
№ 739. Прізвище після реєстрації шлюбу :
чоловіка ОСОБА_3, дружини ОСОБА_2 (а.с. 15).

Сторони від шлюбу мають двох дітей:

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зроблено
відповідний запис № 965 - свідоцтво про
народження серії НОМЕР_2, видане 12.08.2000
р. м. Харків, відділом реєстрації актів
громадського стану Московського
району.

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зроблено
відповідний запис № 1252 - свідоцтво про
народження серії НОМЕР_3, видане 25.04.2003
р. міським відділом реєстрації актів
громадського стану Харківського
обласного управління юстиції.

(а.с. 6)

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Визнання ОСОБА_3 позову ОСОБА_2 не
суперечить закону та не порушує права
свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, коли буде встановлено, що
подальше сімейне життя подружжя і
зберігання шлюбу буде суперечити
одному з них, інтересам їх дітей, що має
істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Суд, з'ясувавши причини розірвання
шлюбу, фактичні взаємовідносини
подружжя, вважає подальше сімейне
життя подружжя і збереження сім'ї
неможливим, оскільки суперечить
інтересам позивача та дітей, а тому
вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Залишення позивачу прізвища «ОСОБА_2»
після розірвання шлюбу не суперечить
ст. 113 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватись органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров*я та ніші
обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не
можуть передати дитину для проживання
з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини.

Так, суд вважає, що вимоги про
визначення місце проживання дітей з
позивачем також підлягають
задоволенню.

Матеріали справи не містять відомостей
щодо надання відповідачем
матеріальної допомоги на утримання
дітей.

Згідно з положеннями ст.180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Сторони не дійшли згоди про порядок
добровільної участі батька в
матеріальному забезпеченні дітей.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її батька.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Якщо стягуються аліменти на двох і
більше дітей, відповідно до ч. 3 ст. 183 СК
України, суд визначає єдину частку від
заробітку (доходу) батька на їх
утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує: що відповідач працездатний
та може надавати матеріальну допомогу
на дітей, даних про те, що відповідач на
час вирішення справи має незадовільний
стан здоров'я або інші аліментні
зобов'язання не надано.

Із врахуванням ст.ст. 182, 183 СК України
суд відмовляє позивачу у стягненні
аліментів у розмірі 1/6 частки на кожну
дитину з усіх видів заробітку (доходу),
або за умови, якщо відповідач не працює
і не має інших доходів - виходячи із
середньої заробітної плати працівника
відповідної кваліфікації або не
кваліфікованого працівника в м.
Харкові, але не менш ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дітей у віці
від 6 до 18 років щомісяця, починаючи від
дня пред'явлення позову і до досягнення
дітьми повноліття, та стягує з
відповідача аліменти на дітей у
розмірі 1/6 частки з усіх видів
заробітку (доходу) але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, щомісяця починаючи
від дня пред'явлення позову та до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Вимоги позивач про стягнення з неї
державного мита, яке підлягає
стягненню при реєстрації розірвання
шлюбу в органах реєстрації актів
цивільного стану є безпідставними та
таким, що не підлягають задоволенню,
оскільки нормами ЦПК України не
передбачено пред'явлення вимог
позивачем до себе, а також Законом
України «Про державну реєстрацію актів
цивільного стану» від 01.07.2010 р. не
передбачена оплата державної
реєстрації розірвання шлюбу .

Суд вважає за необхідне, допустити
негайне виконання судового рішення в
частині стягнення аліментів за один
місяць - ст. 367 ЦПК України.

Судові витрати розподіляються
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 112, 113, 114, 161, 180, 182, 183 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 174, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу, визначення місця
проживання дітей та стягнення
аліментів - задовольнити частково .

Розірвати шлюб між ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрований 30 липня 1999 року, у
Московському відділі реєстрації актів
громадського стану міста Харкова,
запис № 739.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2
залишити прізвище «ОСОБА_2».

Визначити місце проживання
малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з позивачем ОСОБА_2,
за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини від
усіх видів його заробітку (доходу), але
не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, щомісяця
починаючи з 20.12.2013 року до досягнення
найстаршою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового
рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду у 10
денний строк з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Надруковано у нарадчій кімнаті.

СУДДЯ -
Д.М.ЦВІРА