Справа № 161/8827/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Кихтюк Р.М. Провадження №
22-ц/773/1246/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.,

суддів - Русинчука М.М., Матвійчук Л.В.,

при секретарі - Губарик К.А.,

з участю:

представника позивача Мірчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку апеляційну
скаргу позивача публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України" на
ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 04 червня 2014 року
про відмову в забезпеченні позову в
цивільній справі за позовом публічного
акціонерного товариства Державний
експортно-імпортний банк України" до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач публічне акціонерне
товариство "Державний
експортно-імпортний банк України" (далі
- ПАТ "Укрексімбанк") 03.06.2014 року
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення 3 290 413,06 грн.
заборгованості за кредитними
договорами. (а.с. 22-25)

03.06.2014 року позивач ПАТ "Укрексімбанк"
подав до суду заяву про забезпечення
позову в якій просив накласти арешт на
все рухоме та нерухоме майно, грошові
кошти, що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
межах суми заборгованості. (а.с. 1-2)

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 04 червня 2014 року
у задоволенні заяви позивача про
забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач
ПАТ "Укрексімбанк" подав апеляційну
скаргу в якій просить ухвалу Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 04 червня 2014 року скасувати
та накласти арешт на все рухоме та
нерухоме майно, грошові кошти, що
належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в межах суми
заборгованості.

В обґрунтування доводів зазначив, що у
позивача відсутня інформація про
наявне у відповідачів майно, банк не
уповноважений на отримання такої
інформації, а суд має право здійснювати
такі запити.

В судовому засіданні представник
позивача ПАТ "Укрексімбанк" Мірчук В.В.
підтримав апеляційну скаргу, просив її
задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, в судове
засідання не з'явилися, хоч були
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, про що свідчать
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
особи, яка бере участь у справі,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 28.04.2010 року у справі №
1-30/2010 в аспекті конституційного
звернення положення пункту 2 частини
першої статті 293 Цивільного
процесуального кодексу України
стосовно можливості апеляційного
оскарження ухвал суду щодо
забезпечення позову, а також щодо
скасування забезпечення позову у
взаємозв'язку з положеннями пунктів 2, 8
частини третьої статті 129 Конституції
України необхідно розуміти як такі, що
передбачають право оскаржувати окремо
від рішення суду в апеляційному
порядку ухвали суду першої інстанції
як про забезпечення позову і щодо
скасування забезпечення позову, так і
ухвали про відмову в забезпеченні
позову і скасуванні забезпечення
позову.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити, передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду. У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: - причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; - вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; - інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Стаття 152 ЦПК України визначає види
забезпечення позову, яким, зокрема,
може бути накладення арешту на майно
або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Відмовляючи в задоволенні заяви
позивача, суд першої інстанції виходив
з вимог ст. ст. 151, 152 ЦПК України та з
того, що позивач не зазначив доказів
належності майна відповідачам, не
вказав конкретного майна та рахунків,
на які слід накласти заборону, що не
відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України,
оскільки заходи забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
року "Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається з заяви позивача про
забезпечення позову, позивач взагалі
не зазначає на яке саме майно в
забезпечення його позову суд має
накласти арешт, не надає жодних доказів
на підтвердження того, чи майно дійсно
перебуває у власності відповідачів та
не надає доказів щодо його вартості.
Позивач в своїй заяві не навів мотивів
обрання саме цього, а не іншого виду
забезпечення позову.

За таких обставин суд першої інстанції
правильно, у відповідності до ст. ст.
151-153 ЦПК України відмовив у задоволенні
заяви позивача про забезпечення
позову, а тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України"
відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 04 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: