№756/141172/13-ц
№4-с/756/8/14
УХВАЛА

19 травня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого - судді
Тітова М.Ю.

при секретарі
Івановій І.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії Відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м.
Києві, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із скаргою
на дії Відділу державної виконавчої
служби Оболонського районного
управління юстиції у м. Києві, а саме
просить визнати бездіяльність
державного виконавця Гриценка В.О.,
скасувати постанову про повернення
виконавчого документа, зобов'язати
Відділ державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві виконати дії по
примусовому виконанню виконавчого
листа.

У судовому засіданні скаржник заяву
підтримав, просив її задовольнити.

Відділ державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції в м. Києві про місце та час
судового розгляду повідомлявся
належним чином.

Суд, вислухавши пояснення скаржника,
дослідивши письмові матеріали справи,
прийшов до висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

10.07.12 державним виконавцем Поліщук В.В.
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа Оболонського районного суду м.
Києва від 10.06.2012 по справі №2-1935 про
стягнення з ТОВ «Українська соціальна
програма» на користь ОСОБА_1 суму боргу
334432 грн. 88 коп. 10.07.2012 винесено постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, копію якої
направлено для виконання до Київського
міського БТІ та УДАІГУ МВС України в м.
Києві, боржнику до відома.

Відділом держаної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві здійснювалося
примусове виконання виконавчого листа
Оболонського районного суду м. Києва, а
постановою державного виконавця
Грищенка В.О. від 14.05.13 було повернуто
стягувачу вищевказаний виконавчий
лист, оскільки в ході проведення
викових дій з примусового виконання
виконавчого документу майна належного
боржнику і на яке можливо звернути
стягнення не виявлено, заходи
здійсненні державним виконавцем щодо
розшуку майна боржника виявились
безрезультативними, а саме виходом
державного виконавця за адресою,
вказаною у виконавчому документі
встановлено, що за даною адресою
боржник не знаходиться, згідно
повідомлення банку грошові кошти на
рахунках боржника відсутні, згідно
повідомлення УДАІ м. Києва за боржником
автотранспортні засоби та майно на
праві власності не зареєстровано,
згідно інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно у відомості про
нерухоме майно відсутні.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки. Державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право: проводити
перевірку виконання боржниками рішень,
що підлягають виконанню відповідно до
цього Закону; здійснювати перевірку
виконання юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами,
фізичними особами - підприємцями
рішень стосовно працюючих у них
боржників; з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну; безперешкодно
входити до приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ними,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, у разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища; накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку,
тощо.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо зокрема у
боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Згідно ч. 1 ст. 51 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
стягувачу визнана судом незаконною чи
скасована начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

Таким чином, враховуючи, що державними
виконавцем не виконані обов'язки та не
вжиті всі можливі заходи передбачені
ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження» щодо примусового
виконання даного виконавчого листа, то
постанова про повернення виконавчого
документа стягувачу підлягає
скасуванню, а виконавче провадження
відновленню, а в іншій частині вимог
необхідно відмовити.

З викладеного, керуючись ст. 383-387 ЦПК
України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного
виконавця Грищенка В.О. від 14.05.13 про
повернення виконавчого листа №2-1935 від
10.06.12 про стягнення з ТОВ «Українська
соціальна програма» на користь ОСОБА_1,
борг у сумі 334432,88 грн.

Відновити виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-1935 від 10.06.12 про стягнення з ТОВ
«Українська соціальна програма» на
користь ОСОБА_1, борг у сумі 334432,88 грн.

У задоволенні іншої частини скарги -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.Ю.
Тітов