Номер провадження 2/754/1778/14
Справа №754/434/14-ц
30.05.2014 року Деснянський районний суд м.
головуючого - судді Колегаєвої
при секретарях - Буцко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка
також діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про розірвання договору та стягнення
ОСОБА_1, яка діє також в інтересах
свого неповнолітнього сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду з
позовом про розірвання договору про
надання юридичної допомоги № 1735 від
18.09.2012 року та стягнення з відповідача
ОСОБА_3 24 000 грн., посилаючись на те, що
відповідач не виконує умови договору
про надання правової допомоги,
укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 18.09.2012
року, а саме, не представляє інтереси
сина включно до отримання ним
Свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_5 Також
позивач зазначила, що неправомірними
діями відповідача їй разом з сином
ОСОБА_2 було завдано і моральну шкоду,
Позивач ОСОБА_1, яка діє також в
інтересах свого неповнолітнього сина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її представник в
судовому засіданні позов підтримали та
пояснили, що між позивачем та
відповідачем 18.09.2012 року було укладено
договір про надання юридичної
допомоги, за умовами якого відповідач
ОСОБА_3 зобов'язалась надати юридичну
допомогу з підготовки відповідних заяв
до суду, нотаріальної контори та до
інших державних органів для захисту
прав і представництва інтересів в
справі про спадщину за законом після
смерті чоловіка позивачки - ОСОБА_5, в
інтересах їх сина - ОСОБА_2 В цей же день,
тобто 18.09.2012 року позивач передала
грн. в якості передоплати вартості
робіт за договором. Позивач зазначила,
що за п. 5.2 Договору відповідач
зобов'язалась представляти інтереси
сина включно до отримання ним
Свідоцтва про право на спадщину. Проте,
більше року зобов'язання за договором
відповідачем не виконувались, а на
даний час вона взагалі відмовилась
вести справу сина із-за зайнятості в
кримінальних справах і обіцяла
повернути передані їй кошти частинами.
Однак, до цього часу нею не повернуто
жодної суми, у зв'язку з чим позивач та
її представник просили про задоволення
позову в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3, будучи
присутньою в судовому засіданні під
час дачі особистих пояснень, для
виступу з промовою у судових дебатах до
суду не з»явилась, про день та час
розгляду справи судом повідомлялась,
про причини неявки суд не повідомила.
Так, під час розгляду справи відповідач
ОСОБА_3 позов хоча і не визнала, однак
при цьому пояснила, що вона дійсно
уклала з позивачем 18.09.2012 року договір
про надання юридичної допомоги, однак
виконати його умови вона не змогла з
незалежних від неї причин. Також
відповідач ОСОБА_3 не заперечувала, що в
якості передоплати отримала від
Зазначила, що має намір повернути
позивачу грошові кошти, у зв'язку з чим
просила позивача про укладення з нею
мирової угоди. На підставі викладеного
в задоволенні позову позивачу просила
Оскільки відповідач ОСОБА_3 в
судове засідання для виступу в судових
дебатах не з»явилась, суд, керуючись ст.
224 ЦПК України, визнавши матеріали
справи достатніми для вирішення
позову, розглядає справу заочно, проти
чого не заперечували позивач та її
Заслухавши пояснення позивача, її
представника, відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає вимоги
позивача обгрунтованими і такими, що
підлягають частковому задоволенню,
виходячи зі слідуючого.
В судовому засіданні встановлено,
що 18 вересня 2012 року позивач ОСОБА_1, в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, з
однієї сторони та відповідач ОСОБА_3 з
другої сторони, уклали договір № 1735 про
надання юридичної допомоги.
Згідно п. 10.2 строк договору
починає свій перебіг у момент його
підписання та діє протягом строку
достатнього для належного та реального
його виконання сторонами (до повного
Відповідно до п. 6.1. договору
вартість робіт за цим договором
Договору сплачується до початку
виконання послуг. На виконання даного
пункту Договору позивачем ОСОБА_1 було
підтверджується копією квитанції № 1735
від 18.09.2012 року. Дане підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами
та сторонами по справі не оспорюється.
Згідно умов договору, відповідач
зобов"язується надати позивачу
юридичну допомогу з підготовки
відповідних заяв до суду, нотаріальної
контори та до інших державних органів
для захисту прав і представництва
інтересів в справі про спадщину за
законом після смерті ОСОБА_5.
Відповідно до п. 5.2 Договору,
відповідач зобов'язалась представляти
інтереси сина позивача ОСОБА_1 -
неповнолітнього ОСОБА_2 в суді та вести
інші справи в нотаріальній конторі, аж
до отримання Свідоцтва про право на
спадщину за законом.
Проте, як було встановлено в
судовому засіданні, за період часу з 18
вересня 2012 року до моменту подачі
позову до суду, тобто майже півтора
року, свої зобов'язання за укладеним
договором відповідач не виконала,
оскільки до теперішнього часу позивач
Свідоцтво про право на спадщину за
законом не отримала, що
підтверджується поясненнями самих
сторін у справі.
Так, позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні пояснила, що відповідач
ОСОБА_3 на виконання зобов'язань за
договором не зверталась а ні до
нотаріальної контори, а ні до будь -
яких інших органів. Також зазначила, що
надала відповідачу усі необхідні
документи для оформлення права на
спадщину - довіреність на
представництво інтересів сина,
свідоцтво про право на спадщину його
батька, витяги з реєстру спадкових
справ, копії запиту нотаріуса до БТІ на
спадкове майно, довідку Форми №3 та ряд
інших документів, необхідних для
оформлення права на спадщину.
Як пояснила в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_3, через незалежні від
неї обставини та за станом здоров»я,
вона не змогла виконати взяті на себе
зобов'язання за укладеним з позивачем
договором про надання юридичної
допомоги, але відповідач пообіцяла, що
у найближчий термін дану грошову суму у
розмірі 24 000 грн. поверне позивачу
Ст.. 14 ЦК України зазначає, що
цивільні обов"язки виконуються у межах
встановлених договором.
Ст. 526 ЦК України вказує, що
зобов"язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору. Поряд із принципом належного
виконання зобов"язань діють принципи
реальності і своєчасності виконання
Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона зобов"язується за завданням
другої сторони надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов"язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Згідно ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, то замовник зобов"язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлений
Відповідно до ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов"язанні встановлений строк
його виконання воно підлягає виконанню
у цей строк, якщо строк виконання
боржником обов"язку не встановлений
або визначений моментом пред"явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов"язок у
семиденний строк від дня пред"явлення
вимоги, якщо обов"язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
одностороннім, якщо одна сторона бере
на себе обов'язок перед другою стороною
вчинити певні дії або утриматися від
них, а друга сторона наділяється лише
правом вимоги, без виникнення
зустрічного обов'язку щодо першої
сторони. Договір є двохстороннім, якщо
правами та обов'язками наділені обидві
сторони договору. Договір є відплатним,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає із суті
Відповідно до ст.. 628 ЦК України,
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Сторони
мають право укласти договір, в якому
містяться елементи різних договорів
(змішаний договір). До відносин сторін у
змішаному договорі застосовуються у
відповідних частинах положення актів
цивільного законодавства про договори,
елементи яких містяться у змішаному
договорі, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
Згідно зі ст.. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
Відповідно до ст.. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.2 ст. 638 ЦК України
договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти)
і прийняття пропозиції (акцепту) другою
Відповідно до ст.. 639 ЦК України
договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася. Якщо сторони
домовились укласти у письмовій формі
договір, щодо якого законом не
встановлена письмова форма, такий
договір є укладеним з моменту його
підписання сторонами.
В договорі, укладеному 18 вересня
2012 року між сторонами, викладені всі
істотні умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними,
зазначено який обсяг роботи повинна
виконати ОСОБА_3 по наданню правової
допомоги ОСОБА_1 та її неповнолітньому
сину ОСОБА_2, як його представник для
отримання Свідоцтва про право на
спадщину за законом, та також викладені
умови розрахунку за надані послуги,
отже сторонами при його укладанні були
додержані усі вимоги, як того вимагає
чинне законодавство щодо укладення
договорів у письмовій формі.
Разом з тим, суд встановив, що
відповідач ОСОБА_3 не виконала взяті на
себе зобов'язання за укладеним між
сторонами договором про надання
правової допомоги, та не здійснила всі
необхідні для захисту особистих
майнових прав позивача та її сина дії, в
результаті чого позивач ОСОБА_1, яка діє
також в інтересах свого
неповнолітнього сина ОСОБА_2, не
отримала Свідоцтво про право на
спадщину за законом, що також сторонами
по справі не оспорювалося.
Проте, позивачем було доведено
факт оплати юридичних послуг, які
повинні були бути надані їй
відповідачем ОСОБА_3, оскільки було
надано копію квитанції №1735 від 18.09.2012
Відповідно ст. 651 ЦК України
договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї з сторін
у разі істотного порушення договору
другою стороною.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 обсяг
робіт, які повинна була виконати по
наданню правової допомоги позивачу
ОСОБА_1 та її неповнолітньому сину
ОСОБА_2 для отримання Свідоцтва про
право на спадщину не виконала, що є
істотним порушенням умов договору, суд
вважає правильним договір №1735 про
надання юридичної допомоги від 18
вересня 2012 року розірвати.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Відповідно до ч. 4 цієї ж статті
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За таких обставин та враховуючи,
що позивач при укладанні договору
розрахувалася з відповідачем за
правову допомогу у розмірі 24000 грн., яку
остання повинна була позивачу надати
за укладеним між ними договором про
надання правової допомоги, але умови
договору не виконала, а тому на думку
суду заявлені позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача на її
користь матеріальних збитків у розмірі
24 000 грн. знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні і підлягають
задоволенню.

З приводу вимоги позивача про
стягнення з відповідача моральної
шкоди, що полягає у моральних
переживаннях позивача у зв'язку із
порушенням її прав та прав її сина, у
спричиненні душевних страждань
пов'язаних із не отриманням Свідоцтва
про право на спадщину за законом, яку
позивач оцінює в 10000 грн., слід
зазначити наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону
України «Про захист прав споживачів» і
пункту 23 Постанови пленуму Верховного
Суду України № 5 від 12.04.1996р. «Про
практику розгляду цивільних справ за
позовами про захист прав споживачів»
при задоволенні вимог споживача суд
одночасно вирішує питання щодо
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 23 ЦК
України, моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Судом встановлено, що саме
відповідачем ОСОБА_3, як виконавцем за
договором про надання юридичних
послуг, яка була зобов'язана
представляти інтереси позивача та її
сина включно до отримання Свідоцтва
про право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_5, було порушено права
позивача, як споживача послуг, оскільки
позивачем дане Свідоцтво отримано не
було. У зв'язку з чим відповідальність
за порушені майнові та немайнові права
позивача та її сина несе саме
відповідач ОСОБА_3

З огляду на наведене, з
урахуванням принципів розумності та
справедливості, суд вважає за доцільне
стягнути з відповідача ОСОБА_3 на
користь позивача 3000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Оскільки позов частково
задовольняється, то відповідно до
вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на
користь позивача підлягають стягненню
понесені нею по справі судові витрати у
вигляді судового збору у розмірі 243 грн.
60 коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 22 Закону України «Про
захист прав споживачів» і пункту 23
Постанови пленуму Верховного Суду
України № 5 від 12.04.1996р. «Про практику
розгляду цивільних справ за позовами
про захист прав споживачів», ст.ст.
23,526,530,626,627,628,629,638,639,901,903 ЦК України, ст.
ст. 10, 30,57, 60, 88, 208, 209, 212-218,22-226 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, яка також діє в
інтересах ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1, яка також діє в інтересах
ОСОБА_2 грошові кошти за договором про
надання юридичної допомоги в розмірі 24
000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1, яка також діє в інтересах
ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
яка також діє в інтересах ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позову ОСОБА_1,
яка також діє в інтересах ОСОБА_2
відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Деснянський районний суд
м. Києва протягом 10 днів, з дня
проголошення, апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Суддя