АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/7368/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1789/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Талалай О.І.

суддів: П'єнти І.В., Корніюк А.П.

з участю: секретаря Сацюк Г.О.,

апелянта ОСОБА_1 і його
представника ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3 і його
представника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 08 липня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3, звертаючись до суду з вказаним
позовом, зазначив, що відповідач 31
березня 2013 року вчинив йому як
працівникові правоохоронного органу
опір під час виконання ним службових
обов'язків та умисно заподіяв легкі
тілесні ушкодження. За вчинення
злочину вироком Хмельницького
міськрайонного суду від 01 листопада 2014
року ОСОБА_1 засуджений за ст. ст. 342 ч. 2,
345 ч. 2 КК України. Внаслідок
протиправних дій з боку відповідача
він переніс фізичний біль, душевні
страждання, погіршився стан здоров'я,
чим завдано моральну шкоду, на
відшкодування якої просив стягнути 50000
грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 08 липня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у
розмірі 10000 грн. Вирішено питання про
судовий збір.

ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, в апеляційній скарзі
просить його скасувати у частині
стягнення моральної шкоди та ухвалити
нове рішення про відмову у позові.
Посилається на неповне з'ясування
обставин справи, неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права. Суд без
достатніх доказів заподіяння
моральної шкоди задовольнив вимоги
позивача. При визначенні розміру
морального відшкодування суд мав би
виходити із засад розумності,
виваженості і справедливості.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 і
його представник апеляційну скаргу
підтримали у повному обсязі. ОСОБА_3 і
його представник визнали апеляційну
скаргу не обґрунтованою у повному
обсязі.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не
відповідає.

Відповідно до п. 1 і п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування або
зміни рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що вироком Хмельницького
міськрайонного суду від 01 листопада 2013
року ОСОБА_1 засуджений за ст. ст. 342 ч. 2,
345 ч. 2 КК України за те, що він 31 березня
2013 року вчинив працівникові
правоохоронного органу ОСОБА_3 опір під
час виконання ним службових обов'язків
та умисно заподіяв останньому легкі
тілесні ушкодження. Внаслідок
протиправних дій відповідача позивачу
завдана моральна шкода, оскільки він
переніс фізичний біль, душевні
страждання.

Наведене підтверджується матеріалами
справи.

Задовольняючи частково позов, суд
виходив з того, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода відшкодовується особою,
яка її завдала.

Дійшовши такого висновку, суд
обґрунтовано керувався ч. 1, ч. 2 і ч. 3 ст.
23; ч. 1 ст. 1167 ЦК України, згідно яких
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої. Моральна
шкода відшкодовується грішми. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Разом з тим, при визначенні розміру
морального відшкодування суд не у
повній мірі врахував характер
заподіяння моральної шкоди, а саме, що
злочин вчинено ОСОБА_1 проти
авторитету органів державної влади,
характер та обсяг страждань, яких
зазнав ОСОБА_3, і не врахував
матеріальний стан сторін.

Протиправні дії відповідача не
призвели до тяжких вимушених змін у
життєвих і виробничих стосунках
позивача, що потребували би значного
часу і зусилля для відновлення
попереднього стану.

Як вбачається з матеріалів справи
сторони не працюють. ОСОБА_1 є інвалідом
ІІІ групи загального захворювання.
Перебування на утриманні ОСОБА_3
трьох неповнолітніх дітей не є
підставою збільшення розміру
морального відшкодування.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходи із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів вважає, що, виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості, з врахуванням
характеру заподіяння моральної шкоди,
характеру і обсягу моральних страждань
позивача, матеріального стану сторін,
розмір відшкодування моральної шкоди
необхідно визначити у розмірі 5000 грн.

За таких обставин, рішення суду
першої інстанції слід змінити,
зменшивши розмір морального
відшкодування до 5000 грн., а в решті -
залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги про
наявність підстав для відмови у позові
не ґрунтуються на законі.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 08 липня 2014 року змінити,
зменшивши суму стягнутого з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 морального
відшкодування до 5000 грн. (п'яти тисяч
грн.)

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)

Вірно:

Головуючий:

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції: Карплюк
О.І. Провадження: №
22-ц/792/1789/14

Доповідач: Талалай О.І.
Категорія: 57