Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року Справа №607/23037/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого - судді
Вийванко О.М.

при секретарі с/з
Жара М.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «ПриватБанк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «ПриватБанк» звернулося в
суд із позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, обґрунтовуючи це
тим, що 16.07.2008 р. між позивачем та
відповідачем був укладений договір №
б/н, який складається із заяви
позичальника, умови надання
банківських послуг та Правил
користування платіжною картою.
Відповідно до умов даного договору
відповідач отримав строковий кредит у
розмірі 3 000,00 грн., зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24,00 %
річних. Згідно умов договору,
відповідач зобов'язався повернути
позивачу кредит та відсотки, в порядку
і в терміни, встановлені договором.
Однак, відповідач не виконує взятих на
себе зобов'язань щодо вчасного
повернення кредиту та відсотків, у
результаті чого, виникла
заборгованість у розмірі 22 268,72 грн., яку
позивач просить стягнути з відповідача
та судові витрати.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, однак подав заяву
про розгляд справи без його участі,
позовні вимоги підтримує повністю з
мотивів викладених у позовній заяві та
не заперечує проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився із невідомої суду причини,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, причин неявки у судове засідання
відповідач суду не повідомив та не
подав клопотання про розгляд справи у
його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язанні
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суд про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися
в судове засідання без поважних причин.

Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК
України, суд вважає, що відповідач
повідомлений належним чином і повторно
не з'явився у судове засідання без
поважних причин, а тому, суд може
вирішувати справу на підставі наявних
у ній даних та доказів. Зі згоди
позивача, який не заперечує проти
заочного розгляду справи, суд ухвалює
заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК
України.

Перевіривши та оцінивши наявні у
справі докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
16.07.2008 р. між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_2
укладено договір, який складається із
заяви позичальника, умови надання
банківських послуг та Правил
користування платіжною картою, надалі -
договір.

Згідно умов договору, позивач надав
відповідачу кредит у розмірі 3 000,00 грн.,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24,00 % річних, а
відповідач зобов'язався повернути
кредит і сплатити відсотки та виконати
інші зобов'язання за договором у
повному обсязі.

Частина 1 статті 1054 ЦК України визначає,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредити) позичальникові у розмірі та
умовах, встановленні договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав, надавши відповідачу кредит у
розмірі 3 000,00 грн., на терміни і на
умовах, передбачених у кредитному
договорі.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що
договір є обов'язковий до виконання
сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, при чому зобов'язання має
виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
договору.

Пунктом 6.5 договору зазначено, що
позичальник зобов'язався здійснювати
погашення кредиту та відсотків за його
використання, при завищенні платіжного
ліміту, а також сплачувати комісії на
умовах передбачених договором.

Із статей 610, 611, 612 ЦК України
вбачається, що порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушення умов, визначених змістом
зобов'язання. У разі порушення
зобов'язань настають правові наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема зміна умов зобов'язання та
сплата неустойки. Боржник вважається
таким, що прострочив виконання, якщо
він не виконав його у строк,
передбачений умовами договору або
встановлений законом.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона передає іншій у
власність грошові кошти, а інша -
зобов'язується повернути позикодавцю
таку ж суму грошових коштів.

Як вбачається із статей 1048, 1049 ЦК
України, позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором. Позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України, передбачено
право позикодавця вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
належних процентів у випадку
прострочення повернення чергової
частини позики.

Як вбачається із пункту 8.6 договору, при
порушенні позичальником строків
платежів за будь-яким із грошових
обов'язків, передбачених кредитним
договором, більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від
суми позову.

Відповідно до статей 549, 550, 551 ЦК
України, штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.
Розмір неустойки, встановлений
законом, може бути збільшений у
договорі. Сторони можуть домовитися
про зменшення розміру неустойки,
встановленого актом цивільного
законодавства, крім випадків,
передбачених законом.

Як вбачається із наданого позивачем
розрахунку заборгованості за
договором, відповідач має загальну
заборгованість у розмірі 22 268,72 грн., яка
складається з: 2 685,00 грн. -
заборгованості за кредитом; 11 327,11 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 6 720,00 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500,00 грн. - штраф
(фіксована частина); 1 036,61 грн. -
(процентна складова).

Таким чином, відповідач неналежно
виконує взяті на себе зобов'язання за
договором, у результаті чого, виникла
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 22 268,72 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Позивачем були понесені судові витрати
зі сплати судового збору, який підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223, 224, 226, 228, 233, 294,
296 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 549, 550, 551, 610,
611, 612, 614, 629, 1046, 1048-1049, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного
товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства «ПриватБанк» (, МФО № 305299 на розрахунковий
рахунок № 3111) заборгованість за
договором № б/н від 16.07.2008 р. у розмірі 22
268,72 грн. (двадцять дві тисячі двісті
шістдесят вісім гривень 72 копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства «ПриватБанк» (, МФО № 305299 на розрахунковий
рахунок № 0001) сплачений судовий
збір у розмірі 229,40 грн. (двісті двадцять
дев'ять гривень 40 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто
Тернопільським міськрайонним судом
Тернопільської області за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.

Заочне рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційної
скарги не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.

Головуючий суддяО. М. Вийванко