справа № 462/3578/14-ц
УХВАЛА

19 серпня 2014 року
м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у
складі:

Головуючого судді Галайко Н.М.

при секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення боргу,

встановив:

Позивач подав до суду заяву, про
забезпечення позову, в якій просить суд
накласти арешт на земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0620 га, яка
належить відповідачам згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯД № 501060.

Представник позивача, як підставу для
задоволення клопотання про
забезпечення позову вказує те, що
позивач перебуває у цивільно-правових
відносинах позики із відповідачами, у
відповідності до яких згідно розписки
відповідачі взяли у позивача в борг
значну суму коштів і вчасно не
повернули. Таким чином у позивача є
причини вважати, що відповідачі можуть
вчинити будь які перешкоди щодо
можливого виконання рішення суду, яким
має бути стягнута сума заборгованості
на його користь у примусовому порядку.
При цьому підставою для вжиття
вказаних заходів є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно
відповідачів може зникнути, зменшитися
тощо, у зв'язку з чим невжиття заходів
до забезпечення позову може утруднити
або зробити неможливим виконання
рішення суду.

У зв'язку з неявкою сторін в судове
засідання згідно ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з засад диспозитивності
цивільного судочинства, відповідно до
частини 1 статті 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь в справі.

Пленум ВСУ України у п. 4 Постанови "Про
практику застосування судами
цивільно-процесуального законодавства
при розгляді заяв про забезпечення
позову" №9 від 22 грудня 2006 року з метою
правильного застосування норм закону
роз'яснив, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір і існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи
забезпечення позову застосовуються
для того, щоб гарантувати виконання
можливого рішення суду і повинні
застосовуватися у разі необхідності,
оскільки безпідставне звернення до
таких дій може привести до порушення
прав і законних інтересів інших осіб,
учасників процесу.

Проаналізувавши матеріали позовної
заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення боргу, суд приходить до
переконання про те, що заява про
забезпечення позову , яка подана
позивачем ОСОБА_1 задоволенню не
підлягає, оскільки, суд вважає, що вид
забезпечення позову, який заявник
просить вжити не являється співмірними
із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, ч. 2 ст. 197,
ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала може бути оскарженою в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Львівської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

Суддя
(підпис)

З оригіналом згідно

Суддя
Галайко Н.М.