Номер провадження: 22-ц/785/2151/14
Номер справи місцевого суду: 505/2194/13-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: Головуючої
судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Доценко Л.І.,

при секретарі Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Управління Одеської
залізниці та ОСОБА_3 про визнання
недійсними рішення приватизаційної
комісії, свідоцтва про право власності
та договору дарування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 27 серпня 2013
року, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до Управління Одеської
залізниці та ОСОБА_3 про визнання
рішення приватизаційної комісії №53
від 04.06.1993 року недійсним та анулювання
його, визнання свідоцтва про право
власності на житло, видане
приватизаційною комісією Одеського
відділення залізниці 22.06.1993 року
недійсним та анулювання його, про
визнання договору дарування ? частини
квартири АДРЕСА_1 (посвідченого
Котовською державною нотаріальною
конторою 06.06.1997року) недійсним та
анулювання його. Позивач посилався на
те, що він з 1974 року був зареєстрований
в спірній квартирі, в наступному,
одружившись тимчасово переїхав
проживати в с. Вестерничани, залишивши
частину своїх особистих речей в
спірній квартирі. До цього часу
залишається в ній зареєстрованим,
подавав заяву на приватизацію
квартири, проте спірна квартира в 1993
році в порушення його прав була
приватизована тільки його матір'ю
ОСОБА_4 ( яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1) та
братом ОСОБА_3 Як наслідок його мати
неправомірно 12 частину квартири
подарувала відповідачу ОСОБА_3

Відповідачі позов не визнали з тих
підстав, що приватизація була
проведена законно, що позивач в спірній
квартирі з часу укладення шлюбу не
проживав, вибув на постійне місце
проживання до дружини в с. Вестерничани
Котовського району Одеської області,
куди вивіз усі свої речі, що з 1974 року по
2013 року ніколи не намагався вселитися у
спірну квартиру та ніяких обов'язків за
договором найму житла, у тому числі по
оплаті житлово-комунальних послуг, за 38
років не здійснював.

Рішенням Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 27 серпня 2013
року у задоволенні позову ОСОБА_2 до
Управління Одеської залізниці та
ОСОБА_3 про визнання рішення
приватизаційної комісії недійсним
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду від 27 серпня 2013
року скасувати і ухвалити нове рішення
про повне задоволення позову,
посилаючись на невідповідність
оскаржуваного рішення дійсним
обставинам справи та на порушення
судом норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної

скарги в межах оскарження, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду зміні з наступних підстав.

За правилами ст. 309 ч.1 п.1,4 ЦПК України
підставами для зміни рішення суду
першої інстанції є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у
позові, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач не був зареєстрованим
в спірній квартирі на момент
приватизації, не мав права на
проживання, мешкав разом з дружиною та
дітьми в іншій місцевості, а тому
приватизація спірної квартири
здійснена відповідно до закону, та з
того, що ОСОБА_4 як власник правомірно
подарувала свою ? частину спірної
квартири відповідачу.

З висновками суду колегія суддів
погоджується частково, і вважає за
необхідне мотивувальну та резолютивну
частину рішення суду викласти в новій
редакції.

За змістом ст.ст.1-3, 5 ч.2, 8 ч.2 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» від 19.06.1992р. ( в
редакції за станом на 1993р.)
приватизація державного житлового
фонду (далі - приватизація) - це
відчуження квартир (будинків) та
належних до них господарських
споруд і приміщень державного
житлового фонду на користь громадян
України, у тому числі шляхом
безоплатної передачі.. Державний
житловий фонд - це житловий фонд
місцевих Рад народних депутатів та
житловий фонд, який знаходиться у
повному господарському віданні чи
оперативному управлінні державних
підприємств, організацій, установ. До
об'єктів приватизації належать
квартири багатоквартирних будинків
та одноквартирні будинки (надалі -
квартири (будинки), які
використовуються громадянами на
умовах найму. До членів сім'ї наймача
включаються лише громадяни, які
постійно проживають в квартирі
(будинку) разом з наймачем або за якими
зберігається право на житло.. Передача
займаних квартир (будинків)
здійснюється в спільну сумісну або
часткову власність за письмовою
згодою всіх повнолітніх членів сім'ї,
які постійно мешкають в даній
квартирі (будинку), в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку).

За Положенням про порядок
передачі квартир (будинків) у власність
громадян затв. Наказом Державного
комітету України по
житлово-комунальному господарству № 56
від 15 вересня 1992 року ( п.5ч.2,21) до членів
сім'ї наймача включаються лише
громадяни, які постійно мешкають у
квартирі (будинку) разом з наймачем або
за якими зберігається право на житло. У
довідці вказуються члени сім'ї наймача,
які прописані та мешкають з ним, а також
тимчасово відсутні особи, за якими
зберігається право на житло.

Із матеріалів справи вбачається,
що 04 червня 1993 року приватизаційною
комісією Одеського відділення
Одеської залізниці на прохання наймача
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, було
видано розпорядження № 53 від 04 червня
1993 року про передачу квартири АДРЕСА_1 у
власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3. (а.с.61,75) На
виконання розпорядження 22 червня 1993
року видано свідоцтво про право
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 під № 57, яке
зареєстровано в Котовському МБТІ.
(а.с.65) Свідоцтво про право власності
видано на їх ім'я ( на склад сім'ї дві
особи) на підставі довідки
домоуправління № 5 Одеського
відділення залізниці, згідно з якою в
спірній квартирі постійно мешкали
тільки дві особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_3(а.с.62)

За оглянутими апеляційним судом
паспортами сторін позивач значиться
зареєстрованим в спірній квартирі з 1974
року по теперішній час, а відповідач
ОСОБА_3 - з 1986 року і по теперішній час.

За повідомленням Котовського
районного відділу ГУ ДМС України в
Одеській області ОСОБА_2
зареєстрований в спірній квартирі з
16.02.2005 року у зв'язку з обміном паспорту,
а ОСОБА_3 з 19.11.1998р. також у зв'язку з
обміном паспорту, інших відомостей у
райвідділі немає.(а.с.118-119) Разом з тим,
за довідкою ПП «Курінь-2» за даними
квартирних карток і карток прописки,
переданих підприємству в 2009 році, за
адресою спірної квартири значаться
зареєстрованими ОСОБА_3 з 1986 року, а
ОСОБА_2 з 1974 року по теперішній час, що
відповідає відомостям, зазначеним в їх
паспортах.(а.с.114) А тому колегія суддів
виходить з того, що на момент
приватизації сторони були
зареєстрованими в спірній квартирі.
Протилежний висновок суду з цього
приводу ґрунтується на неповно
з'ясованих обставинах справи.

Разом з тим, за свідченням
допитаних судом першої інстанції
свідків з обох сторін встановлено, що
позивач ОСОБА_2 з часу укладення шлюбу
зі ОСОБА_5, тобто з листопада 1974р., в
спірній квартирі не проживав, умови
договору найму не виконував. У вказаний
час вселився в якості члена сім'ї
власника до будинку ОСОБА_6 в АДРЕСА_2
(а.с.38), де разом зі своєю дружиною і
двома дітьми однією родиною постійно
мешкав з моменту укладення шлюбу.
Зазначене підтвердили допитані судом
першої інстанції свідки ОСОБА_7 (донька
позивача), ОСОБА_8, ОСОБА_9 (дружина
позивача), ОСОБА_10 і ОСОБА_11 За
свідченням свідка ОСОБА_9 ( дружини
позивача) оплату житлово-комунальних
послуг, у тому числі пов'язаних з
утриманням спірної квартири,
здійснювала ОСОБА_4 зі своєї пенсії, а
позивач оплату житлово-комунальних
послуг не здійснював за відсутністю
потреби. Під час допиту свідків позивач
визнав, що його померла матір ОСОБА_4
увесь час вимагала від нього, щоб він
виписався зі спірної квартири, тобто
наймач не визнавала можливість
збереження за непроживаючим позивачем
права користування спірною квартирою.
Допитаний судом свідок ОСОБА_12 ( сусід
ОСОБА_4 та відповідача), засвідчив, що
позивач після одруження ( в 1974р.)
залишив спірну квартиру, і до матері не
повертався та навідувався дуже рідко; у
померлої ОСОБА_4 почергово були
відрізані обидві ноги, вона
потребувала стороннього догляду і
догляд за нею здійснював тільки
відповідач ОСОБА_3, якого він як сусід
зустрічав у будинку щоденно або дуже
часто. Такі ж свідчення надала сусідка
померлої ОСОБА_4 свідок ОСОБА_13, яка
також пояснила, що ОСОБА_4 при житті
скаржилась, що їй тяжко оплачувати
житлово-комунальні послуги за
непроживаючого позивача, та що вона
хоче його виписати. Свідки ОСОБА_14,
ОСОБА_15 також підтвердили факт
тривалого непроживання позивача в
спірній квартирі. Про докази
поважності причин непроживання в
спірній квартирі позивач суду не
повідомляв, і суду їх не надавав, та
тривалість його відсутності на спірній
житловій площі ( з 1974р.) тимчасовою
вважати неможливо. Відтак, оскільки
позивач постійно у спірній квартирі не
мешкав, місцем його постійного
проживання з листопада 1974р. був будинок
у АДРЕСА_2, то неможливо стверджувати,
що житлові права позивача під час
приватизації спірної квартири були
порушеними, а його право підлягає
захисту.

Такої правової позиції
дотримується і Верховний суд України
при розгляді аналогічної справи. Так
при розгляді справи № 6-125 цс 12
Верховний суд України зазначив:
«Виходячи з аналізу змісту Закону («Про
приватизацію державного житлового
фонду») у поєднанні з нормами ст.ст.1,6,9,61
ЖК України, ст.29 ЦК України місцем
постійного проживання особи є жиле
приміщення, в якому особа постійно
проживає, має передбачені ст.64 ЖК
України права користування цим
приміщенням, і на яке за особою
зберігається це право і при тимчасовій
відсутності, а відтак і право на
приватизацію разом з іншими членами
сім'ї.»

По матеріалам справи 06 червня 1997
року ОСОБА_4 за нотаріально посвідченим
договором дарування, у повній
відповідності з правилами ст.ст.717-719 ЦК
України, подарувала належну їй 12 частку
спірної квартири відповідачу. (а.с.63-64)
Згідно зі ст.319 ЦК України власник
вправі розпорядитися своїм майном на
власний розсуд. З огляду на
встановлене, законних підстав для
визнання договору дарування недійсним
колегія суддів не вбачає.

Доводи позивача в апеляційній
скарзі про те, що він в спірній квартирі
був тимчасово відсутнім, що він майже
щоденно був у хворої матері, що оплату
за житлово-комунальні послуги він
передавав особисто матері.. є
неспроможними, оскільки
спростовуються вищевказаними
свідченнями свідків, у тому числі
свідків зі сторони позивача. Докази про
те, що позивач разом з матір'ю та
відповідачем в 1993 році передавав
документи для приватизації в
приватизаційну комісію не надані, а
тому його доводи з цього приводу є
неспроможними. Факт проживання в
спірній квартирі відповідача
визнавала наймач і підтвердили
допитані судом свідки, а крім того цей
факт не є предметом дослідження у цій
справі, а тому доводи позивача в цій
частині на увагу не заслуговують.

За таких обставин, апеляційну
скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити
частково, рішення суду першої
інстанції слід змінити, та у позові
ОСОБА_2 - повністю відмовити.

Керуючись ст. ст.
303,307ч.1п.3,309,313-316,317,319 ЦПК України,
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 серпня 2013 року змінити.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Управління Одеської залізниці та
ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення
приватизаційної комісії, свідоцтва про
право власності та договору дарування
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:
М.В. Процик

Судді:
Дрішлюк А.І. Доценко
Л.І.

.