Провадження №2/485/153/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року Снігурівський районний
суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Лисенко М.Є.,

при секретарі - Бондаренко С.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

з участю представника позивача -
ОСОБА_2,

за участю відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участю представника відповідачів -
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №1 м.Сінгурівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення
матеріальної шкоди в результаті
недостачі,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2014 року ОСОБА_1,
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3.
та ОСОБА_4, з даними позовом. В заяві
послався на таке, що вона є приватним
підприємцем. 29 квітня 2011 року уклала з
відповідачкою ОСОБА_3, трудовий
договір, а 03 липня 2012 року з
відповідачем ОСОБА_4, які зареєстровані
за №3 та бн в Снігурівському районному
центрі зайнятості населення (далі РЦЗ)
продавцями консультантами магазина
«ІНФОРМАЦІЯ_3» в АДРЕСА_1 з покладенням
на них повної матеріальної
відповідальності відповідно до ст. 135-1
КЗпП України. Після проведення
інвентаризація товарно - матеріальних
цінностей, які перебували у віддані
відповідачів товарів, 08.07.2013 року та
08.09.2013 року виявлена їх недостача на
загальну суму 32889 гривень 15 копійок.
Відповідачі добровільно не бажають
відшкодовувати заподіяну шкоду.
Просить стягнути з відповідачів в
рівних частках заподіяну шкоду та
судові витрати.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі.

Відповідачі та представник
відповідачів позов не визнали. Суду
пояснили, що договір про повну
матеріальну відповідальність не
укладали та не підписували. Крім того
позивач не забезпечив належне
зберігання матеріальних цінностей.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
показання свідків, перевіривши
матеріали справи та дослідивши надані
сторонами докази, вважає, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановленні такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1,
є приватним підприємцем, що
стверджується Свідоцтвом про держану
реєстрацію фізичної особи-підприємця
серії НОМЕР_3 видане 01 вересня 2010 року
державним реєстратором. (а.с.5).

Як свідчать, трудові договори № 3 від 29
квітня 2011 року та бн від 29 квітня 2012
року ОСОБА_1, уклала з відповідачами
ОСОБА_3, та ОСОБА_4, які зареєстровані в
Снігурівському районному центрі
зайнятості населення (далі РЦЗ)
продавцями консультантами магазина
«ІНФОРМАЦІЯ_3» в АДРЕСА_1. (а.с.8-9)

29 квітня 2011 року та 03 липня 2012 року
сторони по справі уклали письмовий
договір, згідно з яким відповідачі
взяли на себе повну матеріальну
відповідальність за незабезпечення
цілості майна та інших цінностей
переданих їм для реалізації, що
підтверджується договором (а.с.15-18)

При проведенні інвентаризації товарів,
грошових коштів від 08.07.2013р, та 08.09.2013
року в магазині, де працювали
відповідачі було виявлено недостачу
матеріально - товарних цінностей на
загальну суму 32889 грн,15 коп., що
підтверджується актом інвентаризації
(а.с.6-7).

Оспорюючи факт відсутності вини в
заподіянні матеріальної шкоди
позивачеві, відповідачі послалися на
те, що вони не підписували договір про
повну індивідуальну матеріальну
відповідальність та недостача товару
виникла внаслідок неналежних умов
зберігання товари - матеріальних
цінностей.

Згідно висновку експерта № 525 від 20
червня 201 року підписи у графах
"Працівник" в трудовому договорі №3 від
29 квітня 2011 року та в договорі про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність ОСОБА_3, від 29.04.2011
року виконанні ОСОБА_3 Підписи у графах
"Працівник" в трудовому договорі бн від
03 липня 2012 року та в договорі про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність ОСОБА_4, від 03.07.2012
року виконанні ОСОБА_4

Допитані в судовому засіданні свідками
ОСОБА_6, суду пояснила, що здійснювала
інвентаризацію ТМЦ у матеріально
відповідальних осіб з їх участю, заяв,
щодо неналежного зберігання, доступу
до ТМЦ інших осіб не надходило. З
результатами перевірки, сумою
недостачі були ознайомленні під розпис
та визнали.

ОСОБА_7, що ОСОБА_1, у нього орендувала
приміщення під магазин, з нею також
було укладено договір про охорону ТМЦ.
Скарг від матеріально відповідальних
осіб ОСОБА_3, та ОСОБА_4, не надходило.

У суду не має підстав ставити під
сумнів показання свідків і таких
доказів суд не надано.

У зв'язку за наведеним вище, Суд вважає,
що позовна заява ОСОБА_1, є
обґрунтованою і підлягає задоволенню
на підставі ст. 130, п.1 ст.134, ст.135-1 КЗпП
України у зв'язку з тим, що сума
недостачі заподіяна відповідачам при
виконанні ними трудових обов'язків і з
їх вини, так як вони не забезпечили
цілості майна інших цінностей
переданих їм для реалізації.

Суд стягує з відповідачів на користь
позивача 32889,15 грн, матеріальної шкоди
в результаті недостачі в рівних
частках.

Суд не бере до уваги заперечення
відповідачів щодо не підписання ними
договорів про повну індивідуальну
матеріальну відповідальність та що
позивач не забезпечив належне
зберігання ТМЦ. Оскільки вони
спростовуються дослідженими в
судовому засіданні доказами та
матеріалами справи, а також показами
свідків.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
покладає на відповідачів обов'язок по
відшкодування позивачу судових витрат
за розгляд справи в суді в сумі 321 грн,
та 300 грн, за надання правової допомоги,
в рівних частках з кожного.

Керуючись ст.ст.10,11, 57, 60, 208, 209, 213 - 215, 218
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про стягнення матеріальної
шкоди в результаті недостачі -
задовольнити повністю.

Стугнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (іден.№
НОМЕР_1) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (іден.№
НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1
32889,15грн(тридцять дві тисячі вісімсот
вісімдесят дев'ять) гривень 15 копійок
розмір нестачі в рівних частках по 16444,58
з кожного.

Стугнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на користь
ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в
сумі 621грн, із них 321 грн судового збору
та 300 грн, за надання правової допомоги
в рівних частка по 160,5 та 150грн, з
кожного.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до
Миколаївського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі протягом 10-ти днів з дня його
проголошення. Особи які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ