Справа № 148/5663/13-ц Провадження №
22-ц/772/1420/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Ковганич С.В.Категорія:
19Доповідач: Чорний В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого:
Чорного В.І.,

суддів:
Чуприни В.О, Оніщука В.В..

при
секретарі: Богацькій О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Тульчинського
районного суду Вінницької області від
20 березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні позивача
ОСОБА_5, про визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна
удаваним та визнання договору
купівлі-продажу договором іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року ОСОБА_3
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4
про визнання договору купівлі-продажу,
укладеного 23.10.2010 року між нею, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 удаваним правочином,
оскільки він був вчинений для
приховання іншого правочину, що
насправді є договором іпотеки в
забезпечення повернення позики та
просила визнати цей договір недійсним.

Рішенням Тульчинського районного
суду Вінницької області від 20.03.2014 року
в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначене рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким її позовні вимоги
задовольнити.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає, що
вона не підлягає задоволенню з таких
міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

За змістом ст. 308 ЩІК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції правомірно виходив з
того, що в матеріалах справи відсутні
докази того, що сторони договору
купівлі- продажу від 23.10.2010 року при
його укладенні мали на меті приховати
іншій укладений між ними договір,
оскільки на момент укладання договору
купівлі-продажу спірна квартира
належала позивачці на праві приватної
власності відповідно до витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно, при нотаріальному посвідченні
спірного договору нотаріусом отримано
згоду подружжя, ОСОБА_6 на укладення
договору про відчуження майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності, а також те, що договір
купівлі-продажу квартири укладено в
письмові формі, цей договір
нотаріально посвідчений, зміст
правочину не суперечить нормам ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. З тексту спірного
договору вбачається, що сторони
досягли всіх істотних умов договору,
нотаріусом перевірено дієздатність
сторін, сторонам роз'яснено зміст та
правові наслідки правочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4
ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести допустимими доказами ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених законом;
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За змістом ст. 235 ЦК України, яка
регламентує правові наслідки
удаваного правочину та відповідно до
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» за
удаваним правочином сторони умисно
оформляють один правочин, але між ними
насправді встановлюються інші
правовідносини. Встановивши під час
розгляду справи, що правочини вчинено з
метою приховати інший правочин, суд на
підставі ст. 235 ЦК України має визнати,
що сторонами вчинено саме цей правочин,
та вирішити спір із застосуванням норм,
що регулюють цей правочин.

Позивач обґрунтовував свої позовні
вимоги тим, що договір купівлі-продажу,
укладений 23.10.2010 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 є удаваним з метою приховати
договір позики та фактично мав
забезпечити боргове зобов'язання перед
відповідачем. Однак, письмових доказів
на підтвердження договору позики суду
позивачка не представила.

Ураховуючи, що договір позики має бути
укладений у письмовій формі, як
передбачено ст. 1047 ЦК України рішення
суду не може ґрунтуватися на
свідченнях свідків для підтвердження
того, що гроші або речі насправді не
були одержані позичальником від
позикодавця або були одержані у меншій
кількості, ніж встановлено договором.
(ч. 1 ст. 218; ст. 1051 ЦК України).

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апелянт не надала доказу, який
би вплинув на вірність висновку суду,
тому зазначені вище обставини не
можуть свідчити про те, що сторони
договору купівлі-продажу мали на меті
приховати інший договір, та що
волевиявлення учасників договору не
відповідало їх дійсній волі.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом матеріального чи
процесуального права, яке призвело, або
могло призвести до неправильного
вирішення справи. Тому, ухвалене у
справі судове рішення є законним та
обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Тульчинського районного
суду Вінницької області від 20 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному провадженні
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
В.І.Чорний

Судді:
В.В.Оніщук

В.О.Чуприна

З оригіналом вірно: