Єдиний унікальний номер 226/2063/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/5098/2014
Головуючий в I інстанції: Перекупка І.Г.
Доповідач: Тимченко О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді:
Тимченко О.О.,

суддів:
Дундар І.О., Смєлік С.Г.,

при секретарі:
Біляєві М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу відділу державної виконавчої
служби Димитровського міського
управління юстиції на ухвалу
Димитровського міського суду
Донецької області від 30 квітня 2014 року
по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1
на постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Димитровського міського управління
юстиції, про відмову у відкриті
виконавчого провадження ,-

В С Т А Н О В И В:

В квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду зі скаргою на постанову
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Димитровського міського управління
юстиції про відмову у відкритті
виконавчого провадження, в
обґрунтування якої послалась на те, що
рішенням Димитровського міського суду
Донецької області від 07 квітня 2014 року
було скасовано накази про застосування
до неї, дисциплінарних стягнень та
поновлено на роботі на посаді
начальника відділу нормування праці та
заробітної плати шахти «ім.
О.Г.Стаханова» ДП
«Красноармійськвугілля». При цьому
окремим абзацом було вказано, що
рішення суду в частині поновлення на
роботі на посаді начальника відділу
нормування праці та заробітної плати
шахти «ім. О.Г.Стаханова» ДП
«Красноармійськвугілля» підлягає
негайному виконанню.

08 квітня 2014 року Димитровським міським
судом Донецької області їй було видано
виконавчий лист № 2/226/11/2014 про
поновлення її на посаді начальника
відділу нормування праці та заробітної
плати шахти «ім. О.Г.Стаханова» ДП
«Красноармійськвугілля».

14 квітня 2014 року нею було отримано
постанову державного виконавця ВДВС
Димитровського міського управління
юстиції від 09 квітня 2014 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Просить суд визнати неправомірною та
скасувати постанову державного
виконавця ВДВС Димитровського
міського управління юстиції в
Донецькій області Стефанішиної Ю.О. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 09 квітня 2014 року по
виконавчому провадженню № 42909330
(виконавчий лист № 2/226/11/2014 виданий 08
квітня 2014 року). Зобов'язати державного
виконавця ВДВС Димитровського
міського управління юстиції в
Донецькій області прийняти виконавчий
лист № 2/226/11/2014 виданий 08 квітня 2014 року
на виконання та винести постанову про
відкриття виконавчого провадження, яке
підлягає негайному виконанню.

Ухвалою Димитровського міського суду
Донецької області від 30 квітня 2014 року
скаргу ОСОБА_1 задоволено: визнано
неправомірною та скасовано постанову
державного виконавця ВДВС
Димитровського міського управління
юстиції в Донецькій області
Стефанішиної Ю.О. про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
09 квітня 2014 року по виконавчому
провадженню № 42909330 (виконавчий лист №
2/226/11/2014 виданий 08 квітня 2014 року);
зобов'язано державного виконавця ВДВС
Димитровського міського управління
юстиції в Донецькій області прийняти
виконавчий лист № 2/226/11/2014 виданий 08
квітня 2014 року на виконання та винести
постанову про відкриття виконавчого
провадження, яке підлягає негайному
виконанню.

З зазначеною ухвалою не погодився ВДВС
Димитровського міського управління
юстиції та приніс апеляційну скаргу в
якій ставить питання про скасування
ухвали суду першої інстанції та
постановлення нової ухвали про відмову
у задоволенні скарги ОСОБА_1 у повному
обсязі, посилаючись на не доведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважає встановленими, не
відповідність висновків суду
фактичним обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції не врахував, що в ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження»
зазначені вимоги до виконавчого листа,
які не містять виключень для рішень
негайного виконання, а державний
виконавець повинний суворо
додержуватись зазначеної норми Закону.
Також невірним є посилання суду на ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки вимоги цієї
статі поширюються на дії державного
виконавця вже при відкритому
виконавчому провадженні.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник в
судовому засіданні заперечували проти
доводів апеляційної скарги, просили її
відхилити.

Представник заінтересованої особи
ВДВС Димитровського міського
управління юстиції в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином та
надав суду клопотання про розгляд
справи за їх відсутності (а.с. 62).

Апеляційний суд вважає за можливе
розглядати справу у відсутність
представника ВДВС Димитровського
міського управління юстиції, оскільки
відповідно до вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника
та її представника, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
апеляційного суд вважає, що апеляційна
скарга ВДВС Димитровського міського
управління юстиції підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Перевіряючи справу в межах доводів
апеляційних скарг та вимог, заявлених у
суді першої інстанції, апеляційний суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення у
повні мірі не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається із матеріалів справи, що
рішенням Димитровського міського суду
Донецької області від 07 квітня 2014 року
були скасовані накази про застосування
до ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень та
поновлення її на роботі. (а.с. 7-9).

08 квітня 2014 року Димитровським міським
судом Донецької області ОСОБА_1 було
видано виконавчий лист № 2/226/11/2014 про
поновлення її на попередньому місці
роботи на посаді начальника відділу
нормування праці та заробітної плати
шахти «ім. О.Г. Стаханова» ДП
«Красноармійськвугілля», яке підлягає
негайному виконанню (а.с. 10).

14 квітня 2014 року ОСОБА_1 отримала
постанову державного виконавця ВДВС
Димитровського міського управління
юстиції від 09 квітня 2014 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження за вищевказаним
виконавчим листом на підставі п.5 ч.1
ст.18 Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки у ньому не
зазначено дату набрання законної сили
та п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження» (а.с. 5, 10-12).

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 суд першої
інстанції виходив з того, що постановою
державного виконавця ВДВС
Димитровського міського управління
юстиції № 42909330 від 09 квітня 2014 року
неправомірно відмовлено у відкриті
виконавчого провадження та прийняті до
провадження виконавчого документі за
рішенням Димитровського міського суду
Донецької області від 31 березня 2014
року, оскільки виконавчий лист було
видано на підставі рішення суду, яке
підлягає негайному виконанню, та
повинно виконуватись негайно,
незалежно від набрання рішення суду
законної сили та може подаватися на
виконання з наступного для після
постановлення.

Такий висновок суду є вірним та
ґрунтується на вимоги матеріального та
процесуального права.

Так, відповідно до ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регламентуються Законом
України «Про виконавче провадження».
Вказаний нормативний акт є спеціальним
по відношенню до інших нормативних
актів при вирішенні питання щодо
оцінки дій державної виконавчої
служби. дії.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі

Частиною 1 ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Вимогами ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» у виконавчому
документі зазначаються: 1) назва і дата
видачі документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо; 4)
резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; 6) строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Статтею 26 цього закону визначений
вичерпний перелік підстав для відмови
у відкритті виконавчого провадження,
зокрема:

1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого
видано виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа
до органу державної виконавчої служби
не за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону;

61) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів;

8) наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Згідно до ч.1 ст.76 Закону України «Про
виконавче провадження», рішення про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного
працівника виконується негайно.

Згідно п. 3.8.1 «Інструкції про
проведення виконавчих дій»
затвердженої наказом Міністерства
юстиції від 15 грудня 1999 року № 74/5
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження в
разі: якщо рішення, на підставі якого
видано виконавчий документ, не набрало
законної сили, крім випадків, коли воно
в установленому законом порядку
допущено до негайного виконання.

Тому суд першої інстанції пришов
обґрунтованого висновку, що
відсутність дати набуття рішенням
законної сили у разі допущення рішення
до негайного виконання не є підставою
для відмови у відкриті виконавчого
провадження, доводи апеляційної скарги
в цій частині є необґрунтованими.

Проте колегія суддів апеляційного суду
не може погодитись з висновком суду
першої інстанції щодо зобов'язання
державного виконавця ВДВС
Димитровського міського управління
юстиції в Донецькій області прийняти
виконавчий лист № 2/226/11/2014 виданий
08.04.2014 р. на виконання та винести
постанову про відкриття виконавчого
провадження, яке підлягає негайному
виконанню з огляду на наступне.

У пункті 18 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» № 6 від 07
лютого 2014 року роз'яснено, що у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути допущені порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи. Наприклад,
суд може зобов'язати державного
виконавця або іншу посадову особу
державної виконавчої служби здійснити
певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав.

При цьому суд не має права
зобов'язувати зазначених осіб до
вчинення тих дій, які згідно із Законом
про виконавче провадження можуть
здійснюватися лише державним
виконавцем або відповідною посадовою
особою державної виконавчої служби,
наприклад, постановити ухвалу про
зупинення виконавчого провадження у
випадках, передбачених статтями 37 - 38
Закону про виконавче провадження,
проте може привести визначений
державним виконавцем строк зупинення
провадження у відповідність із законом
шляхом його скорочення (частина третя
статті 39 Закону про виконавче
провадження).

Такі, роз'яснення судом першої
інстанції при постановленні
оскаржуваної ухвали не були враховані,
доводи апеляційної скарги в цій
частині є обґрунтованими.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.387 ЦПК України,
за результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Пунктом 2 ч.1 ст.312 ЦПК України,
передбачено, що розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд скасовує ухвалу суду
першої інстанції і постановляє ухвалу
з цього питання, якщо воно було
вирішено судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права
або при правильному вирішенні було
помилково сформульовано суть
процесуальної дії чи підстави її
застосування.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 387 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відділу
державної виконавчої служби
Димитровського міського управління
юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Димитровського міського суду
Донецької області від 30 квітня 2014 року
в частині зобов'язання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Димитровського
міського управління юстиції прийняти
виконавчий лист № 2/226/11/2014 виданий 08
квітня 2014 року на виконання та винести
постанову про відкриття виконавчого
провадження, яке підлягає негайному
виконанню скасувати.

У задоволені скарги ОСОБА_1 в частині
зобов'язання державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Димитровського міського управління
юстиції прийняти виконавчий лист №
2/226/11/2014 виданий 08 квітня 2014 року на
виконання та винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження, яке
підлягає негайному виконанню
відмовити.

В іншій частині ухвалу залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: