Справа № 131/2089/13-ц Провадження №
22-ц/772/1716/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Дєдов М. С.Категорія: 52
Доповідач: Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014р.м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі :
головуючого - судді Іванюка М.В,
суддів КамзаловаВ.В. та Панасюка О.С,
при секретарі Руденко О.М, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань апеляційного суду
Вінницької області апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на рішення Іллінецького
районного суду від 28 квітня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до Державного
підприємства «Сільськогосподарське
підприємство «Іллінецьке» та ОСОБА_3
про визнання незаконним та скасування
наказу про звільнення, відшкодування
моральної шкоди, --

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2013р. ОСОБА_4. звернулася в суд з
позовом до Державного підприємства
«Сільськогосподарське підприємство
«Іллінецьке»» та ОСОБА_3 про визнання
незаконним та скасування наказу про
звільнення, відшкодування моральної
шкоди. Просила визнати незаконним та
скасувати підписаний керівником
даного підприємства ОСОБА_3. наказ № 6
від 06 вересня 2013р, яким її звільнено з
роботи з посади зоотехніка з таких
підстав : «відсутність на роботі більше
трьох годин протягом робочого дня без
поважних причин п.4 абз. 1 ст. 40 КЗпП,
передання матеріальних цінностей
підприємства - свиней (на суму близько
68000) третім особам без будь-якого
доручення підприємства та
привласнення виручених коштів П.2 абз.1
ст.41 КЗпП». Також просила стягнути з
керівника підприємства ОСОБА_3. 10000грн.
у відшкодування моральної шкоди,
заподіяної їй незаконним звільненням.

Рішенням Іллінецького районного суду
від 28 квітня 2014р. позов було задоволено.
При цьому з Державного підприємства
«Сільськогосподарське підприємство
«Іллінецьке»» стягнуто на користь
ОСОБА_4. 600грн. у відшкодування витрат на
надання правової допомоги.

ОСОБА_3. у своїй апеляційній скарзі
просить дане рішення скасувати і
ухвалити нове рішення, яким відмовти
позивачці у задоволенні заявлених
вимог. Вважає, що задовольняючи позов,
суд першої інстанції не з'ясував
обставини, які мають значення для
справи, порушив норми процесуального
права і невірно застосував норми
матеріального права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3.
підтримав апеляційну скаргу з
наведених у ній підстав. Пояснив, що на
даний час він вже не є керівником
зазначеного підприємства.

ОСОБА_4, а також представник Державного
підприємства «Сільськогосподарське
підприємство «Іллінецьке»»
ГаврилюкО.С. вважають апеляційну
скаргу безпідставною і просять її
відхилити. При цьому представник
ГаврилюкО.С. пояснила, що підприємство
погоджується з рішенням у частині
стягнення з нього на користь позивачки
600грн. у відшкодування витрат на
надання правової допомоги.

Вислухавши зазначених осіб, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах
заявлених вимог, заперечень і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона підлягає частковому
задоволенню з таких підстав :

Задовольняючи вимоги позивачки в
частині скасування зазначеного наказу,
суд першої інстанції правильно виходив
з недотримання відповідачем
встановленої чинним законодавством
процедури звільнення. Дійсно, жодні
пояснення у ОСОБА_4. не відбиралися,
відповідні акти не складалися, тобто
належних доказів скоєння нею прогулу
не надано. При звільненні позивачки не
дотримано вимогу чинного
законодавства щодо наявності згоди на
це профспілкового комітету, яка була
обов'язковою. Доводи апелянта ОСОБА_3.
про те, що дотримання вказаних положень
чинного законодавства було неможливим
через те, що на територію підприємства
його не пропускали, колегія суддів до
уваги не приймає. Адже вказана
обставина не виправдовує нехтування
законом при звільненні працівників.

Разом з тим колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги про безпідставність стягнення з
ОСОБА_3. на користь ОСОБА_4. 10000грн. у
відшкодування моральної шкоди. Адже за
змістом ст.ст.237-1 КЗпП України
відшкодування моральної шкоди
працівнику здійснюється не службовою
особою, винною в незаконному
звільненні, а безпосередньо власником
або уповноваженим ним органом. Тобто,
позивачка невірно визначила ОСОБА_3.
відповідачем (його можливий
процесуальний статус - третя особа, що
відповідало б положенням ст.237 КЗпП
України). Згідно ст.309 ЦПК України це дає
апеляційному суду підстави для
скасування оскаржуваногот рішення у
цій частині та ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні
заявлених до ОСОБА_3. вимог про
відшкодування моральної шкоди.

На підставі наведеного і керуючись
ст.ст. 303, 304, 307ч.1 п.п.1,2, 308, 309, 313, 314, 315, 316,
317, 209, 218 ЦПК України, колегія суддів, --

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Іллінецького районного суду
від 28 квітня 2014р. у даній справі
скасувати в частині, якою з ОСОБА_3
стягнуто на користь ОСОБА_4 10000грн. у
відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_4 відмовити у задоволенні
позовної вимоги до ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення Іллінецького
районного суду від 28 квітня 2014р. у даній
справі залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :