Справа № 404/1157/14-ц
Номер провадження 2/404/1006/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Галагана
О.В.,

при секретарі - Кульчицькій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в
якому просила стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 10000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що рішенням Кіровоградської
міської ради від 22.07.2004 року № 1148 ОСОБА_1
відведено земельну ділянку по АДРЕСА_1
і передано у власність для
індивідуального будівництва без зміни
цільового призначення лісопаркової
зони. 18.05.2006 року позивач отримала
державний акт на право власності на
земельну ділянку. Ділянка мала вигляд
сміттєзвалища. Ніяких дерев на ній не
було, а були огороди людей, які мешкають
по АДРЕСА_1, а також їх загальне
сміттєзвалище. Також на даній ділянці
був самозахватом огород ОСОБА_3, зливна
яма та скидання сміття. З моменту
отримання земельної ділянки позивачем,
ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2 постійно писали
скарги в усі контролюючи органи про те,
що міськвиконком надав позивачу
ділянку в рекреаційній зоні, що вона
зрубала 100 сосен та 200 інших дерев, що
тепер відповідачу разом з громадою
немає де відпочивати, а тому їх права
порушені. Проте всі ці скарги не є
обґрунтованими та не відповідають
дійсності, про що свідчать висновки
неодноразових перевірок контролюючих
органів. Дана земельна ділянка навпаки
зусиллями ОСОБА_1 та її чоловіка була
приведена в належний вигляд та
перебуває в чудовому стані. Сміття з
неї вивезли, розчистили її та посадили
на ній 50 ялинок та більше 100 сосен. Проте
розпочати будівництво позивач не могла
через постійні скарги. Позивач разом з
чоловіком взяли валютний кредит на
одну суму, а віддавати прийшлося майже
вдвічі більше, оскільки за два роки, на
які затягнулося будівництво через
скарги, ціни на будівельні матеріали
подорожчали. Все це негативно вплинуло
на психіку позивача і вимагало
додаткових зусиль для організації її
життя.

Також, з квітня 2009 року по 10 жовтня 2013
року за позовами відповідача відбулося
35 судових засідань. За наслідками
розгляду справи у задоволенні позову
відмовлено. Проте, відвідування суду
негативно вплинуло на її психічний та
фізичних стан здоров'я, із-за
незаконних позовних вимог до неї.

У зв'язку з неправомірними та
протизаконними діями відповідача,
позивач втратила здоров'я. Всі ці роки
вона страждала безсонням, змушена була
приймати снодійні пігулки. А тому
просить стягнути з відповідача 10000 грн.
в рахунок відшкодування моральної
шкоди.

Позивач та її представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі та просили їх
задовольнити, проте зменшили обсяг
обґрунтування позовних вимог, просили
розглянути справи в межах доводів
завдання моральної шкоди пов'язаної із
зверненням відповідача до суду по
справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_2, ОСОБА_15, партії
«Зелених України» Кіровоградської
обласної організації, прокурора м.
Кіровограда до Кіровоградської
міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_16, ОСОБА_17
про визнання недійсними рішень
Кіровоградської міської ради про
відведення земельних ділянок, оскільки
по даній справі позивач змушена була
відвідувати судові засідання 35 раз, що
із-за безпідставності такого
звернення, кожне відвідування судових
засідань завдавало значних душевних
страждань, що також врешті вплинуло на
стан її здоров'я. Решту обґрунтування
завдання їй моральної шкоди
відображеної у позові, просила до уваги
не брати, за неможливості доведення.

Відповідач та його представник просили
відмовити у задоволенні позовних вимог
посилаючись на обставини викладені в
запереченнях (а.с.51-52). Додатково
представник відповідача просив взяти
суд до уваги, що згідно інформації
наданої позивачем, під час розгляду
цивільної справи у 2009 році, де
відповідачем була ОСОБА_1, вона вже не
користувалась будинком по АДРЕСА_1,
оскільки фактично передала його іншій
особі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін та їх
представників, оцінивши наявні в
матеріалах справи та досліджені в
судовому засіданні докази, судом
встановлено наступне.

Рішенням Апеляційного суду
Кіровоградської області від 12.06.2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_16, ОСОБА_1 та
ОСОБА_17 на рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 06.02.2013
року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_2, ОСОБА_15, партії
«Зелених України» Кіровоградської
обласної організації, прокурора м.
Кіровограда до Кіровоградської
міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_16, ОСОБА_17
про визнання недійсними рішень
Кіровоградської міської ради про
відведення земельних ділянок
задоволено.

Рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 06.02.2013 року та
додаткове рішення від 14.03.2013 року
скасовано.

В задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_2, ОСОБА_15, партії
«Зелених України» Кіровоградської
обласної організації, прокурора м.
Кіровограда до Кіровоградської
міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_16, ОСОБА_17
про визнання недійсними рішень
Кіровоградської міської ради про
відведення земельних ділянок,
відмовлено (а.с. 8-16).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17.10.2013 року
вищевказане рішення залишено без змін
(а.с. 17-19).

Позивач на спростування обставин
викладених у позовній заяві та
підтвердження безпідставності
звернення відповідача до суду по
вищенаведеному спору надала наступні
документи.

Так, згідно акту перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
від 04.04.2008 року, складеного Державною
екологічною інспекцією в
Кіровоградській області Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України, проведено
перевірку по АДРЕСА_1, біля кафе «Два
капітана», на момент перевірки фактів
виявлення знесених зелених насаджень
зафіксовано не було (а.с. 20).

На підтвердження вчинення дій по
озелененню території навколо будинку
по АДРЕСА_1 та її прибирання позивачем
надано фінансові документи
підтверджуючі купівлю двадцяти ялинок
та найняття транспорту для вивозу
сміття (а.с.25-27).

Також, жителі АДРЕСА_1 звертались до
Генеральної прокуратури України з
приводу вирубки лісових насаджень
(а.с.21, 22), з цього ж питання в засобах
масової інформації було дві статті
(а.с.23,24).

На підтвердження погіршення стану
здоров'я, що було пов'язано із діями
відповідача в зв'язку із зверненням з
позовом до суду, було надано виписку з
медичної карти стаціонарного хворого,
епікриз та діаграму в якій зазначено
про необхідність курсу психотерапії
(а.с.28, 29, 30).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із ст. 23 ЦПК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: 1) у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; 3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті. Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала:1) якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки;2) якщо шкоди завдано
фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування запобіжного заходу,
незаконного затримання, незаконного
накладення адміністративного
стягнення у вигляді арешту або
виправних робіт; в інших випадках,
встановлених законом.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31 .03.1995
року "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні справ про відшкодування
моральної шкоди підлягають: наявність
такої шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою та протиправними
діяннями її заподіювача та вина
останнього в її заподіянні.

Як аналогію виниклій ситуації
можна взяти до уваги рішення
Конституційного Суду України N 8-рп/2003
від 10 квітня 2003 року, в якому зазначено,
що звернення громадян до
правоохоронного органу, що містять
певні відомості про недодержання
законів посадовими або службовими
особами, передаються чи повідомляються
не з метою доведення таких відомостей
до громадськості чи окремих громадян, а
з метою їх перевірки уповноваженими на
це законом іншими посадовими особами і
не можуть вважатися поширенням
відомостей, які порочать честь,
гідність чи ділову репутацію або
завдають шкоду інтересам посадової чи
службової особи.

Вищевказане знайшло відображення у п. 16
постанови Пленуму Верховного суду
України «Про практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» від 27
лютого 2009 року № 1 суди повинні мати на
увазі, що у випадку, коли особа
звертається до зазначених органів із
заявою, в якій міститься та чи інша
інформація, і в разі, якщо цей орган
компетентний перевірити таку
інформацію та надати відповідь, проте в
ході перевірки інформація не знайшла
свого підтвердження, вказана обставина
не може сама по собі бути підставою для
задоволення позову, оскільки у такому
випадку мала місце реалізація особою
конституційного права, передбаченого
статтею 40 Конституції, а не поширення
недостовірної інформації, наявність у
такому зверненні завідомо неправдивих
відомостей, а також у разі
встановлення, що для звернення особи до
вказаних органів не було жодних
підстав і було викликано не наміром
виконати свій громадський обовязок або
захистити свої права, свободи чи
законні інтереси, тягне
відповідальність, передбачену
законодавством України.

Статтею 3 ЦПК України визначено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Відмова від права
на звернення до суду за захистом є
недійсною.

Цивільне судочинство побудоване на
змагальності та диспозитивності.

Право на звернення до суду закріплено
Конституцією України.

На підставі викладеного, суд вважає, що
позивачем не доведено умисність дій
відповідача пов'язаних із зверненням
до суду з позовом разом з іншими
громадянами, партією «Зелених України»
Кіровоградської обласної організації
та прокурора м. Кіровограда
направлених на свідоме завдання шкоди
ОСОБА_1 Натомість, вбачається, що
відповідачем при зверненні до суду
було реалізованого його право
звернення до суду за захистом, тих прав
які він вважав порушеними. За
наслідками розгляду цивільного
провадження, чинне законодавство
України не містить норм за яких настає
відповідальність учасника цивільного
процесу, який добросовісно
користувався своїми правами та
обов'язками, проте у задоволенні його
вимог було відмовлено. Від решти
обґрунтувань позову під час розгляду
справи позивач відмовилась,
посилаючись на неможливість довести
викладені обставини.

За вищенаведеного, суд не вбачає
законодавчо-визначених підстав до
задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування моральної шкоди -
відмовити.

Судові витрати залишити по фактично
понесеним.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Кіровського
О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда