Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/1278/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
Адамович Олександр Йосипович
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Якухно О.М.

суддів
Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря

судового засідання
Вітомської С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Житомирської обласної ради,
Комунальної установи по експлуатації
адмінбудинків Житомирської обласної
ради, Департаменту промисловості,
розвитку інфраструктури та туризму
Житомирської обласної державної
адміністрації про стягнення
середнього заробітку та моральної
шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 28 березня 2014 року,-

встановила:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, вона
перебувала у трудових відносинах з
Державним комунальним
автогосподарством Житомирської
обласної державної адміністрації (далі
- автогосподарство). Було прийнято
рішення Житомирською обласною радою у
2009 році про ліквідацію підприємства,
яке в 2011 році скасовано. Тривалий час їй
не виплачують заборгованість по
середньому заробітку, стягнутому
рішенням суду, оскільки підприємство
постійно перебуває у процесі
ліквідації, а тому просить стягнути з
відповідачів, як власників майна
підприємства, середній заробіток в
сумі 87164,19 грн., який раніше стягнутий
рішенням Корольовського районного
суду м.Житомира від 06 вересня 2013 року з
автогосподарства, додатково середній
заробіток в сумі 9602,25 грн. за несплату
попередніх коштів та моральну шкоду в
сумі 10000 грн..

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 28 березня 2014 року
в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на незаконність рішення,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Вважає, що судом дану
неправильну оцінку фактичним
обставинам справи та не враховано, що
Житомирська обласна рада є власником
майна підприємства, а тому повинна
нести відповідальність за його борги.

Апелянт підтримала апеляційну скаргу і
пояснила, що при звільненні 31 грудня 2009
року у неї була заборгованість по
заробітній платі в сумі біля 10000 грн.,
яка виплачена 01 квітня 2010 року.
Рішенням суду на її користь стягнуто
середній заробіток за час затримки у
розрахунку з 31.12.2009 року по 01.04.2010 року,
який не виплачений до даного часу, а
тому на нього нараховано іншим
рішенням суду знову середній заробіток
в сумі 87164,19 грн., який стягнуто по
рішенню суду з автогосподарства. На
даний час невідомо чи останні працюють,
чи є там керівник або ліквідаційна
комісія, а тому вважає, що кошти
підлягають стягненню з відповідачів.

Представник відповідача (Житомирської
міської ради) заперечує у задоволенні
скарги з підстав, що автогосподарство
існує і не ліквідовано, а тому вимоги до
Житомирської міської ради є
безпідставними.

Розглянувши справу в межах визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі
несплати власником або уповноваженим
ним органом належних звільненому
працівникові сум у встановлені строки,
підприємство, установа, організація
повинні сплатити працівнику його
середній заробіток за час весь
затримки по день фактичного
розрахунку.

Судом встановлено, що рішенням
Корольовського районного суду
М.Житомира від 06 вересня 2013 року, яке
набрало законної сили, стягнуто з
Державного комунального
автогосподарства Житомирської
обласної державної адміністрації на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час затримки розрахунку в сумі 87164,19
грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн.
(а.с.4-5).

Зазначеним рішенням суду встановлено,
що позивач перебувала у трудових
відносинах з Державним комунальним
автогосподарством Житомирської
обласної державної адміністрації і
була звільнена 31 грудня 2009 року. На час
звільнення з нею не був проведений
остаточний розрахунок і іншими
судовими рішеннями з даного
підприємства стягувався неодноразово
середній заробіток за час затримки у
розрахунку.

Розпорядженням голови Житомирської
обласної державної адміністрації від
24.11.2009 року № 370 «Про припинення
юридичної особи", вирішено припинити
юридичну особу - Державне комунальне
автогосподарство Житомирської
обласної державної адміністрації
шляхом її приєднання до Комунального
підприємства по експлуатації
адмінбудинків Житомирської обласної
ради.

Проте, розпорядженням голови
Житомирської обласної державної
адміністрації від 17.02.2011 року № 62
попереднє розпорядження від 24.11.2009
року № 370 було скасовано (а.с.19).

На час розгляду справи запис про
Державне комунальне автогосподарство
Житомирської обласної державної
адміністрації існує в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців і дані про
його припинення або перебування у
процесі припинення відсутні (а.с.36-38).

Згідно із ст.33 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» юридична
особа припиняється в результаті
передання всього свого майна, прав
та обов'язків іншим юридичним
особам - правонаступникам у результаті
злиття, приєднання, поділу,
перетворення (реорганізації) або в
результаті ліквідації за рішенням,
прийнятим засновниками (учасниками)
юридичної особи або уповноваженим ними
органом, за судовим рішенням або за
рішенням державних органів, прийнятим
у випадках, передбачених законом.

Юридична особа є такою, що припинилася,
з дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення юридичної особи.

З урахуванням викладеного, суд вважав,
що Державне комунальне
автогосподарство Житомирської
обласної державної адміністрації не
припинило свою діяльність і є належним
відповідачем, у залученні якого
позивач заперечила.

Відповідно до ч.1 ст.176 ЦК України
територіальні громади не відповідають
за зобов'язаннями створених ними
юридичних осіб, крім випадків,
встановлених законом.

Доказів того, що Державне комунальне
автогосподарство Житомирської
обласної державної адміністрації
припинило свою діяльність, а
відповідачі є його правонаступниками,
не надано, а тому вимоги до вказаних у
позові відповідачів є безпідставними.

Прийнявши до уваги наведене, суд першої
інстанції дійшов правильного
висновку, що вимоги до відповідачів є
безпідставними.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків, викладених у
рішенні.

Суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального
права, підстав для його скасування
немає.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307, 313-315, 319, 324, 325
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду
м.Житомира від 28 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий Судді