Справа № 203/3955/13-ц
Провадження № 6/0203/3/2014
У Х В А Л А

31 січня 2014 р.

Кіровський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого - судді
Підберезного Г.А.

при секретарі -
Макаренко Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську заяву
Першого заступника прокурора м.
Дніпропетровська в інтересах КП
«Дніпропетровське МБТІ» ,
Дніпропетровської міської ради, про
скасування рішення третейського суду у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
визнання права власності , -

В С Т А Н О В И В:

Кіровському районному суду м.
Дніпропетровська надійшла заява
Першого заступника прокурора м.
Дніпропетровська в інтересах КП
«Дніпропетровське МБТІ» ,
Дніпропетровської міської ради, про
скасування рішення третейського суду у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
визнання права власності.

В ході судового засідання прокурор
посилався на те, що відповідно до п. 2 ст.
121 Конституції України на органи
прокуратури України покладається
представництво інтересів громадянина
чи держави в суді у випадку визначених
законом. Згідно ст. 361 Закону
України «Про прокуратуру»
представництво прокуратурою
інтересів громадянина або держави в
суді полягає у здійсненнім
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до статті 45 ЦПК України, з
метою представництва інтересів
громадянина або держави в суді
прокурор з межах повноважень,
визначених законом звертається до суду
з позовною заявою (заявою), бере участь
у розгляді справ за його позовами, а
також може вступити за своєю
ініціативою у справу, провадження у
якій відкрито за позовом інших осіб, на
будь-якій стадії її розгляду, подає
апеляційну, касаційну скаргу, заяву про
перегляд судового рішення Верховним
Судом України, про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами.

28.01.13 року на адресу прокуратури м.
Дніпропетровська від прокуратури
Дніпропетровської області надійшла
інформація за зверненням гр. ОСОБА_3
приводу визнання за ОСОБА_2 права
власності на нерухоме майно приміщення
кафе за адресою: АДРЕСА_1 підставі
рішення третейського суду при
Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 14.08.2007 року без
додаткових актів вводу в експлуатацію.

Отже, рішенням постійно діючого
третейського суду при Асоціації
«ЛЕВЛЕКС» від 14.08.2007 року у справі №
10-72/07 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні
позову, а ОСОБА_2 задоволений
зустрічний позов та визнано право
власності на нерухоме майн саме: літ. А-1
- приміщення кафе, загальною площею 65,6
кв. м., літ. Б-1 - склад загальною площею
14,9 кв. м., літ. В-1 - склад, загальною
площею 2,1 кв. м., в1-кладова, загальною
площею 0,6 кв. м., літ. Е - кухня, літ. И -
кухня, загальною площею 35,3 кв. м., літ.
К-навіс, літ. Л-вбиральня, №1-8, І -
споруди, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 без акту введення в
експлуатацію; зареєстровано за ОСОБА_2
в Комунальному підприємстві
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської міської ради право
власності на нерухоме майно, а саме:
літ.А-1 - приміщення кафе загальною
площею 65,6 кв. м., літ.В-1 - склад,
загальною площею 14,9 кв. м., літ. - склад,
загальною площею 2,1 кв. м., в-1 - кладова,
загальною площею 0,6 кв.м., Е - кухня, літ.
И-кухня, загальною площею 35,3 кв. м., літ.
К-навіс, літ. вбиральня, №1-8, І - споруди,
що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 без
акту введення в експлуатацію.

Також за вказаним рішенням передбачена
реєстрація за ОСОБА_2 в «ДМБТІ» право
власності на зазначене нерухоме майно,
розташованого по АДРЕСА_1 без акту
введення в експлуатацію.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
третейські суди», ст. 3891 ЦПК

України, сторони, треті особи, а також
особи, які не брали участь у справі, у
разі

якщо третейський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право

звернутися до суду з заявою про
скасування рішення третейського суду.
Заява про скасування рішення
третейського суду подається до суду за
місцем розгляду справи третейським
судом сторонами, третіми особами
протягом трьох місяців з дня прийняття
рішення третейським судом, а особами,
які не брали участь у справі, у разі
якщо третейський суд вирішив питання
про їх права і обов'язки протягом трьох
місяців з дня, коли вони дізнались або
повинні були дізнатися про прийняте
третейським судом рішення. Заява
подана після закінчення строку,
встановленого частиною другою цієї
статті, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка її подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановлюється ухвала.

Вважає, що вказане рішення суду
прийнято у справі, яка не підвідомча
третейському суду відповідно до закону
та третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участі у справі.

Крім того, спірне рішення прийнято з
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і не відповідає
вимогам Конституції України,
Цивільного процесуального кодексу
України, Закону України «Про
третейські суди» у зв'язку
невідповідністю висновків, викладених
у рішенні третейського суду,
обставинам справи та підлягає
скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України, суди
розглядають справи про оскарження
рішень третейських судів, про видачу
виконавчих листів на примусове
виконання рішень третейських судів,
про оспорювання рішень міжнародного
комерційного арбітражу, а також про
визнання та надання дозволу на
виконання рішень міжнародного
комерційного арбітражу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про третейські суди»,
третейський суд утворюється та діє на
принципах законності тощо.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
третейські суди», третейські суди
вирішують спори на підставі
Конституції та законів України, інших
нормативно-правових актів та
міжнародних договорів України.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно з п. 11 ст. 6 Закону України «Про
третейські суди», третейські суди не
можуть розглядати справи, які
відповідно до закону підлягають
вирішенню виключно судами загальної
юрисдикції або Конституційним судом
України.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. З ст. 51
Закону України «Про третейські суди»,
компетентний суд скасовує рішення
третейського суду, якщо, зокрема:
справа, по якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону, рішенням третейського суду
вирішені питання, які виходять за межі
третейської угоди.

Зі змісту ст. 51 Закону України «Про
третейські суди» (в системному аналіз
зі статтями 2, 3 цього Закону і
визначенням терміну «сторони
третейського розгляду) питаннями, що
виходять як за межі третейської угоди,
так і за межі самого рішення
третейського суду, слід вважати,
зокрема, питання прав та обов'язків
інших осіб, які не є сторонами, що
передали спір на вирішення
третейського суду, оскільки у межах
рішення третейського суду можливо
вирішувати лише питання, що стосуються
виключно сторін третейського розгляду.
Залучення до справи зацікавленої особи
третьої особи не надає такій особі прав
сторони третейського розгляду.

Таким чином, рішенням третейського
суду вирішені питання за вищевказана
межами, що є порушенням Закону України
«Про третейські суди» і безумовно
підставою для скасування рішення
третейського суду.

Відповідно до п. 1 ст. 6 та 13 Конвенції
про захист прав людини основоположних
свобод кожен при вирішенні питання
щодо й цивільних прав та обов'язків має
право на справедливий і відкритий
розгляд упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в
цій Конвенції, порушуються, має право
на ефективний засіб правого захисту у
відповідному національному органі,
навіть якщо таке порушення було
вчинене особами, які здійснювали
свої офіційні повноваження.

Право на судовий захист передбачається
ст. 55 Конституції України, ст. З ЦПК
України.

Крім того, згідно з п. 5 Прикінцевих
положень Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень», до створення
єдиної системи органів реєстрації
прав, а також до формування Державного
реєстру прав у складі державного
земельного кадастру реєстрація
об'єктів нерухомості проводиться»
комунальними підприємствами бюро
технічної інвентаризації.

Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» відповідно
до вимог Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно здійснює реєстрацію
прав власності на нерухоме майно.

Згідно з п. 1.6. Тимчасового положення
реєстрації підлягають права власності

тільки на об'єкти нерухомого майна,
будівництво яких закінчено та які
прийняті в

експлуатацію у встановленому порядку.

Зазначене оскаржуване рішення
передбачає реєстрацію в КП «ДМБТІ»
прав власності на об'єкти нерухомого
майна, розташовані АДРЕСА_1, тобто
зобов'язує вказаний орган вчинити
певні дії без його, залучення до участі
у розгляді третейської справи № 10-72/07,
що є порушенням, ст. 50 Закону України
«Про третейські суди», згідно з яким
рішення, ухвал третейським судом є
обов'язковим лише для сторін, які
передали спір на його вирішення.

В ході розгляду третейської справи №
10-72/07 встановлено, що 15.03.07 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір
підряду на виконання будівельних робіт
з будівництва та переобладнання
нерухомого майна по АДРЕСА_1.
Підрядником виконані будівельні
роботи по вказаному договору за
власний рахунок, проте замовник з
підрядником згідно укладеного
договору не розрахувався, що є
невиконанням вимоги зазначеного
договору. Відповідно до висновку ТОВ
«Промтехстальпроект» щодо проведення
обслідування і оцінки технічного стану
будівельних конструкцій, розташованих
по АДРЕСА_1, основні (фундаменти, стіни,
перегородки, перекриття) знаходяться
задовільному стані і придатні для
подальшої експлуатації за
функціональним призначенням, в зв'язку
з чим суд дійшов висновку про наявність
підстав для задоволення зустрічного
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1. про визнання
права власності на нерухоме майно,
розташованого по АДРЕСА_1, без акту
введення в експлуатацію.

Також, судом не враховано, що згідно до
ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» станом на
14.08.2007 року до делегованих повноважень
виконкому Дніпропетровської міської
ради належало прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів у
порядку та у випадках, встановлених
законом. Натомість виконком
Дніпропетровської міської ради не було
залучено до участі у справі.

Згідно до ст. 301 Закону України «Про
планування і забудову територій»,
експлуатація не прийнятих у
встановленому законом порядку об'єктів
будівництва забороняється.

Згідно п.1.6. Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації права
власності особистих речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року,
державній реєстрації підлягає право
власності на закінчене будівництвом
нерухоме майно, яке прийняте в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку.

Відповідно до п.1 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію, затвердженого постановою
КМУ №1434 від 1 8.10.2006 року, Інспекція є
центральним органом державного
управління, що діє у складі
Мінрегіонбуду.

Згідно п. З вказаного Положення,
основними завданнями Державної
архітектурно-будівельної інспекції є
участь у формування та реалізації
державної політики у сфері архітектури
та будівництва; виконання дозвільних,
реєстраційних функцій та здійснення
контролю і нагляду у сфері будівництва,
містобудування та архітектури.

Відповідно до п. п. З, 5, 6 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постановою КМУ №1243 від 22.09.2004 року,
об'єкти виробничого призначення
попередньо приймаються робочими
комісіями, до складу яких включаються
представники інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю та
інших державних органів, що здійснюють
нагляд відповідно до призначення
об'єкта.

Відповідно до п. 9 вказаного Порядку, на
підставі проведеної перевірки робоча
група визначає готовність закінченого
будівництвом об'єкта до пред'явлення
державній приймальній комісії.

Датою введення в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата затвердження акта робочої
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію цього об'єкта органом
виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування, що утворив
комісію - п. 29 Порядку. З матеріалів
справи вбачається, що за рішенням
третейського суду визнано право
власності на нерухоме майно, що не було
у встановленому порядку прийнято в
експлуатацію.

Таким чином, ухвалення рішення від 14.08.07
року у третейській справі № 1

72/07 про визнання права власності на
нерухоме майно без додаткових актів
вводу

експлуатацію ставить під загрозу
надійність і безпечність експлуатації
спірного

нежитлового приміщення та свідчить про
ігнорування постійно діючим
Третейським судом при Асоціації
«ЛЕВЛЕКС» принципів законності.

Крім того, судом взято на себе функції
органів виконавчої влади в частині
вирішення питання про наявність
підстав для введення в експлуатацію
спірного нежитлового приміщення.
Судом безпідставно не залучено до
розгляду справи відповідний орган
виконавчої влади, до компетенції
якого віднесено виконання
дозвільних реєстраційних функцій та
здійснення контролю і нагляду у сфері
будівництва містобудування та
архітектури, як наслідок позбавлено
його можливості оскаржити рішення
третейського суду. При цьому, суд
усвідомлював, що залучаючи зазначений
орган до розгляду справи він
повинен постановити ухвалу про
припинення третейського розгляду па
підставі п. 6 ч. 1 ст. 6 та п. 1 ч. 1 ст. 53
Закону України «Про третейські суди».

Як зазначалося, Дніпропетровська
міська рада і Інспекція ДАБК
Дніпропетровській області не брала
участь у третейському розгляді як його
сторін тому була фактично позбавлена
права на судовий захист, оскільки
третейський суд здійснює правосуддя.

Також, судом не враховано, що згідно до
ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» (станом на
14.08.2007 року) до делегованих повноважень
виконкому Дніпропетровської міської
ради належало прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у порядку та у випадках,
встановлених законом.

Натомість виконком Дніпропетровської
міської ради не було залучено до участі
розгляді справи.

Про існування спірного рішення
постійно діючого третейського суду
при асоціації «ЛЕВЛЕКС» по справі № 10
-72/07 від 14.08.2007 року прокуратурі міста
Дніпропетровська стало відомо 18.02.2013
року при ознайомлені з матеріалами
цивільної справи № 6-249/07 Кіровського
районного суду міста Дніпропетровська
про видачу виконавчого документа. У
зв'язку з чим є підстави для поновлення
строку на оскарження рішення
третейського суду в порядку ст. 3891 ЦПК
України.

На підставі викладеного, просили суд:

· поновити строк для подання заяви
про скасування рішення постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 14.08.07 року у
третейській справі І № 10-72/07 за позовом
ОСОБА_1. до ОСОБА_2 про визнання права
власності на нерухоме майно,
розташованого по АДРЕСА_1 та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1. про визнання
права власності на зазначене спірне
майно;

· скасувати повністю рішення
постійно діючого Третейського суду
при Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 14.08.07 року у
третейській справі № 10-72/07 за позовом
ОСОБА_1. до ОСОБА_2 про визнання права
власності на нерухоме майно,
розташованого по АДРЕСА_1 та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1.
про визнання права власності на
зазначене спірне майно.

ОСОБА_2 та його представник - в судове
засідання з'явилися, проти задоволення
заяви заперечували, посилаючись на її
необґрунтованість.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явилися, що відповідно
до ч.2 ст. 3894 ЦПК України не є перешкодою
у розгляді справи.

Суд, вислухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
вважає можливим залишити заяву без
розгляду з наступних міркувань.

Судом встановлено, що рішенням
постійно діючого третейського суду при
Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 14.08.2007 року у
справі № 10-72/07 відмовлено ОСОБА_1 в
задоволенні позову, а ОСОБА_2
задоволений зустрічний позов та
визнано право власності на нерухоме
майн саме: літ. А-1 - приміщення кафе,
загальною площею 65,6 кв. м., літ. Б-1 -
склад загальною площею 14,9 кв. м., літ. В-1
- склад, загальною площею 2,1 кв. м.,
в1-кладова, загальною площею 0,6 кв. м.,
літ. Е - кухня, літ. И - кухня, загальною
площею 35,3 кв. м., літ. К-навіс, літ.
Л-вбиральня, №1-8, І - споруди, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 без
акту введення в експлуатацію;
зареєстровано за ОСОБА_2 в Комунальному
підприємстві «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» Дніпропетровської
міської ради право власності на
нерухоме майно, а саме: літ.А-1 -
приміщення кафе загальною площею 65,6 кв.
м., літ.В-1 - склад, загальною площею 14,9
кв. м., літ. - склад, загальною площею 2,1
кв. м., в-1 - кладова, загальною площею 0,6
кв.м., Е - кухня, літ. И-кухня, загальною
площею 35,3 кв. м., літ. К-навіс, літ.
вбиральня, №1-8, І - споруди, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 без
акту введення в експлуатацію.

Також за вказаним рішенням передбачена
реєстрація за ОСОБА_2 в «ДМБТІ» право
власності на зазначене нерухоме майно,
розташованого по АДРЕСА_1 без акту
введення в експлуатацію.

Відповідно до ст.. 3891 ЦПК України
заява про скасування рішення
третейського суду подається до суду за
місцем розгляду справи третейським
судом сторонами, третіми особами
протягом трьох місяців з дня прийняття
рішення третейським судом, а особами,
які не брали участі у справі, у разі
якщо третейський суд вирішив питання
про їх права і обов'язки, - протягом
трьох місяців з дня, коли вони
дізналися або повинні були дізнатися
про прийняття рішення третейським
судом. Заява, подана після закінчення
строку, встановленого частиною другою
цієї статті, залишається без розгляду,
якщо суд за заявою особи, яка її подала,
не знайде підстав для поновлення
строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів заяви,
пояснення сторін - в обґрунтування
поновлення пропущеного строку, заявник
посилається на те, що про існування
спірного рішення постійно діючого
третейського суду при асоціації
«ЛЕВЛЕКС» по справі № 10 -72/07 від 14.08.2007
року прокуратурі міста
Дніпропетровська стало відомо 18.02.2013
року при ознайомлені з матеріалами
цивільної справи № 6-249/07 Кіровського
районного суду міста Дніпропетровська.

Як вбачається з матеріалів заяви,
у червні 2011 року інспекцією з контролю
за охороною та використанням земель
управління Держкомзему у місті
Дніпропетровську за заявою ОСОБА_3
проводилась перевірка додержання
вимог земельного законодавства при
використанні земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1.

В ході перевірки також були надані
правовстановлюючі документи на
земельну ділянку та приміщення кафе за
вказаною адресою, у т.ч. державний акт
на право власності на землю серія ЯЕ №
159662, від 07 серпня 2007 р., який
зареєстровано в книзі записів
реєстрації державних актів за № 55
від 07.08.2007року, витяг з реєстру права
власності на вказане нерухоме майно
від 13.09.07 № 15917570, яке виникло на
підставі рішення Третєйського суду при
Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 14.08.2007 року, та
зазначене рішення суду.

Згідно акту перевірки земельна ділянка
площею 0,0837 га за адресою: АДРЕСА_1
використовується по фактичному
розміщенню нежитлових приміщень кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1», які належать ОСОБА_2 на
праві власності на нерухоме майно
згідно витягу з реєстру права
власності на вказане нерухоме майно
від 13.09.2007 року № 15917570, яке виникло на
підставі рішення Третєйського суду при
Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 14.08.2007 року.

Крім того, встановлено, що частина
вищевказаної земельної ділянки-площею
0,0616 га використовується ОСОБА_2
відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку за
вказаною адресою серія ЯЕ № 159662, від 07
серпня 2007 р., який зареєстровано в книзі
записів реєстрації державних актів за
№ 55 від 07.08.2007року.

Решта земельної ділянки за вказаною
адресою площею 0,0221 га самовільно
зайнята та використовується, без
правовстановлюючих документів, що
суперечить вимогам ст.ст.125,126
Земельного кодексу України.

За цими матеріалами перевірки
прокуратурою м. Дніпропетровська
04.08.2011 року до Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська в
інтересах держави в особі
Дніпропетровської міської ради
заявлено позов про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки
та відшкодування шкоди у зв'язку з
самовільним зайняттям земельної
ділянки та нецільовим використанням
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 08 квітня
2013 року у справі № 2-1192/11 частково
задоволено позов прокуратури міста
Дніпропетровська та стягнуто з ОСОБА_2
на користь Дніпропетровської міської
ради 9 859 гривень 92 коп. відшкодування
шкоди, заподіяної самовільним
зайняттям земельної ділянки.

Аналізуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про відсутність
поважності причин для поновлення
строку, оскільки заявнику було відомо
про існування третейського рішення у
серпні 2011 року, на час звернення
прокурора м. Дніпропетровська до
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська з вимогою про
припинення діяльності, відновлення
попереднього стану земельної ділянки і
відшкодування моральної шкоди .

Крім того, слід відокремити той
факт, що , що відповідно до декларації
від 31 травня 2012 року про готовність
об'єкту «Реконструкція домоволодіння
під кафе та будівництво банкетної зали
за адресою: АДРЕСА_1 до експлуатації»
зазначений об'єкт вважається готовим
до експлуатації, вказану декларацію
зареєстровано в Інспекції ДАБК У
Дніпропетровській області.

Згідно витягу з Державного реєстру
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності № 898757 від 01.03.2013 року
зареєстровано право власності на
нежитлове приміщення кафе на підставі
рішення Третєйського суду при
Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 14.08.07 та
декларації про готовність об'єкту до
експлуатації.

Інспекцією державного архітектурно -
будівельного контролю у
Дніпропетровської області до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду подано позовну
заяву про скасування декларації та
зобов'язання вчинити певні дії, в якій
Інспекція просить суд визнати
декларацію про готовність об'єкту
«Реконструкція домоволодіння під кафе
та будівництво банкетної зали за
адресою: АДРЕСА_1 до експлуатації»,
зареєстрованої Інспекцією 31.05.2012 року
за № ДП 8, нечинною та зобов'язати
виконати вимоги припису від 27.12.2011 року,
а саме: зупинити експлуатацію
завершеного будівництвом об'єкту.
Постановою суду від 18.03.2013 року у позові
Інспекції ДАБК відмовлено у повному
обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 3891 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву Першого заступника прокурора м.
Дніпропетровська в інтересах КП
«Дніпропетровське МБТІ» ,
Дніпропетровської міської ради, про
скасування рішення третейського суду у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
визнання права власності - залишити без
розгляду у зв'язку з пропуском строку.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом п'яти
днів з дня її проголошення.

Суддя
Г.А. Підберезний