Справа № 368/1388/14-ц
Провадження 236842914
Рішення

іменем України

"15" серпня 2014 р.
м.
Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд
Київської області в складі:

Головуючого: судді
Закаблук О.В.

При секретарі:
Лєвшин Н.О.

За участю сторін:

Позивача:
ОСОБА_1

Представника позивача:
ОСОБА_2

Відповідача:
ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа, - виконавчий
комітет Кадомської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області, про визнання заповіту
недійсним, суд, -

В С Т А
Н О В И В :

10.07.2014 року на адресу Кагарлицького
районного суду Київської області
надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа, - виконавчий
комітет Кадомської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області, про визнання заповіту
недійсним, в якій позивачка просить суд
винести рішення, яким:

- визнати недійсним заповіт від 20.04.2012
року, складений від імені ОСОБА_4,
посвідчений секретарем виконавчого
комітету Кадомської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області Логвиненко Валентиною
Володимирівною та зареєстрований в
реєстрі за № 04.

11 липня 2014 року Кагарлицьким районним
судом винесено ухвалу про відкриття
провадження у справі та призначено
справу до розгляду на 21.07.2014 року.

22 липня 2014 року Кагарлицьким районним
судом винесено ухвалу про призначення
по справі судово - почеркознавчої
експертизи.

01.08.2014 року на адресу Кагарлицького
районного суду Київської області
надійшла письмова заява ОСОБА_3, в якій
вона позов визнає, підтверджує той
факт, що підпис на заповіті від 20.04.2012
року не належить ОСОБА_4.

07 серпня 2014 року по даній справі
винесено ухвалу про відновлення
провадження та призначення справи до
слухання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, посилаючись на обставини, які
вказані в мотивувальній частині
позовної заяви.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі,
посилаючись на обставини, які вказані в
мотивувальній частині позовної заяви.

В судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_3 вирішення позову поклала на
погляду суду.

На запитання суду відповідачка ОСОБА_3
повідомила суд про те, що, дійсно,
підпис у заповіті від 20.04.2012 року не
належить покійній ОСОБА_4, так як підпис
особисто поставила вона, - ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник
третьої особи виконавчого комітету
Кадомської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області Логвиненко В.В. проти позову не
заперечувала, зазначивши при цьому, що
підпис підпис у заповіті від 20.04.2012 року
не належить покійній ОСОБА_4.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, які підтримали
позов, вислухавши відповідачку ОСОБА_3,
яка вирішення питання поклала на
розгляд суду, вислухавши представнирка
третьої особи Логвиненко В.В., яка проти
позову не заперечувала, приходить до
висновку щодо задоволення позову,
обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені
в судовому засіданні, та застосування
до них норм матеріального права.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4.

За життя ОСОБА_4 належав житловий
будинок за адресою АДРЕСА_1.

Також, згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серія ЯБ
№147676 ОСОБА_4 належала земельна ділянка
площею 4.2749 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території Кадомської
сільської ради Кагарлицького району.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу
України у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також: у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_4 із спадкоємців
першої черги залишилась її дочка
ОСОБА_1 (далі-Позивач).

У зв'язку зі смертю матері ОСОБА_4
Позивач у встановлений ст. 1270
Цивільного кодексу України
шестимісячний строк звернулась до
приватного нотаріуса Бородянського
районного нотаріального округу ОСОБА_8
із заявою про прийняття спадщини своєї
матері ОСОБА_4

Вказану заяву Позивачем було
направлено до приватного нотаріуса
Кагарлицького районного нотаріального
округу ОСОБА_9, оскільки ним було
заведено спадкову справу після смерті
ОСОБА_4

Однак, ще до звернення із заявою про
прийняття спадщини Позивач дізналась,
що матір'ю ОСОБА_4 20.04.2012 р. було складено
заповіт, який посвідчений секретарем
виконавчого комітету Кадомської
сільської ради Логвиненко Валентиною
Володимирівною та зареєстровано в
реєстрі за №04.

Відповідно до вищезазначеного
заповіту, ОСОБА_4 на випадок своєї
смерті зробила таке заповітне
розпорядження: належний їй житловий
будинок з відповідними надвірними
будівлями, що знаходиться в с.
Калинівка під номером двадцять
Кагарлицького району Київської
області та земельну ділянку розміром
4,2749 га посвідчену державним актом на
право власності на земельну ділянку
серія ЯБ №147676 кадастровий номер
земельної ділянки 050120002, заповіла
ОСОБА_3 (далі-Відповідач).

З підстав наведених нижче заповіт
ОСОБА_4 є незаконним та порушує права
Позивача, а тому повинен бути визнаний
недійсним, оскільки не був підписаний
особисто ОСОБА_4

Так, ознайомившись зі змістом заповіту,
Позивач дізналась, що підпис виконаний
на заповіті від 20.04.2012 р. насправді
виконаний не її матір'ю, - ОСОБА_4, а
кимось іншим.

Підпис виконаний на заповіті від імені
ОСОБА_4 значно відрізняється від
підпису матері.

За життя, ОСОБА_4 нічого не повідомляла
Позивачу про те, що склала на когось
заповіт та постійно наголошувала, що
вся спадщина, в тому числі і житловий
будинок та земельна ділянка буде
розподілена між дітьми, а не онукою,
тобто Відповідачем.

Як встановлено судов в судовому
засіданні з пояснень відповідачки
ОСОБА_3 та представником третьої особи,
- Логвиненко В.В., яка посвідчувала
оспорюваний заповіт, підпис на
заповіті від 20.04.2012 року не належить
ОСОБА_4, даний підпис поставлено самою
відповідачкою, - ОСОБА_3

Отже, на момент посвідчення заповіту
від 20.04.2012 р. волевиявлення ОСОБА_4 на
складання та підписання заповіту не
було, що є підставою для визнання його
недійсним.

Вказані обставини щодо
невідповідності підпису ОСОБА_4 на
заповіті від 20.04.2012 р. можуть бути
підтвердження шляхом проведення
судової почеркознавчої експертизи,
проте необхідність призначення
експертизи відпала, так як
відповідачка, та особа, яка
посвідчувала заповіт, в судовому
засіданні зазначили, що підпис дійсно
не належить спадкодавцю, а поставлений
самою відповідачкою.

Згідно ч. 2 ст. 1257 Цивільного кодексу
України за позовом заінтересованої
особи суд визнає заповіт недійсним,
якщо буде встановлено, що
волевиявлення заповідача не було
вільним і не відповідало його волі.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1234 Цивільного кодексу
України право на заповіт має фізична
особа з повною цивільною дієздатністю.
Право на заповіт здійснюється
особисто.

Відповідно до вимог ст. 1247 Цивільного
кодексу України заповіт складається у
письмовій формі, із зазначенням місця
та часу його складення. Заповіт має
бути підписаний особисто заповідачем.
Якщо особа не може особисто підписати
заповіт, він підписується відповідно
до ч. 4 ст.207 цього Кодексу. Заповіт має
бути посвідчений нотаріусом або іншими
посадовими, службовими особами,
визначеними у статтях 1251-1252 цього
Кодексу. Заповіти, посвідчені особами,
зазначеними у частині третій цієї
статті, підлягають державній
реєстрації у Спадковому реєстрі у
порядку, затвердженому Кабінетом
Міністрів України.

Положеннями ст. 1248 Цивільного кодексу
України передбачено, що нотаріус
посвідчує заповіт, який написаний
заповідачем власноручно. Згідно з ч. 2
цієї статті нотаріус на прохання особи
може записати заповіт з її слів
власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів. У
цьому разі заповіт має бути вголос
прочитаний заповідачем і підписаний
ним. Якщо заповідач через фізичні вади
не може сам прочитати заповіт,
посвідчення заповіту має відбуватися
при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Згідно ч. 2, 3 ст. 203 Цивільного кодексу
України особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним та
відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу
України недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що пов
'язані з його недійсністю.

Згідно ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу
України нікчемний правочин або
правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином, враховуючи те, що заповіт
складений 20.04.2012 р. від імені ОСОБА_4 не
був підписаний заповідачем, а
підписаний іншою особою, -
відповідачкою по справі, то, відповідно
до ст. ст. 216, 1257 Цивільного кодексу
України такий заповіт повинен бути
визнаний судом недійсним.

Порушення прав Позивача полягає у тому,
що незаконним заповітом вона
позбавлена права отримати спадщину
своєї матері, оскільки у разі
відсутності заповіту Позивач
відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу
України успадкувала би спадщину як
спадкоємець першої черги.

Згідно із ст. ст. З, 4 Цивільного кодексу
України колена особа має право
звернутися до суду за захистом своїх
порушених прав, а суд, здійснюючи
правосуддя, захищає порушені права цих
осіб у спосіб, визначений законами
України.

Перелік можливих способів захисту
міститься в ст. 16 Цивільного кодексу
України, а саме способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути визнання правочину недійсним.

Враховуючи вищевикладене, ст. ст. 3, 4, 203,
216, 231, 236, 1223, 1234, 1247, 1248, 1257, 1261, 1266
Цивільного кодексу України, ст.ст. 215, 218
ЦПК України, суд, -

В И
Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, -
виконавчий комітет Кадомської
сільської ради Кагарлицького району
Київської області, про визнання
заповіту недійсним, - задовольнити.

Визнати недійсним заповіт від 20.04.2012
року, складений від імені ОСОБА_4,
посвідчений секретарем виконавчого
комітету Кадомської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області Логвиненко Валентиною
Володимирівною та зареєстрований в
реєстрі за № 04.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України

Суддя: О. В. Закаблук