УХВАЛА

іменем україни

28 травня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
Малютянської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, управління Держземагенства у
Києво-Святошинському районі Київської
області, реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними
та скасування рішень сільської ради,
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Київської області
від 27 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що на підставі договору
купівлі-продажу від 13 жовтня
1993 року, укладеного між ним та ОСОБА_6,
він є власником житлового будинку
АДРЕСА_1. Вказаний будинок розташований
на земельній ділянці площею 0,12 га, яка
перейшла до нього відповідно до вимог
ст. 30 ЗК України 1990 року. Вказані
обставини встановлені рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 18 жовтня 2011 року.
Зазначав, що рішенням Малютянської
сільської ради від 12 липня 2003 року йому
надано безкоштовно у приватну
власність земельну ділянку площею 0,12
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у
розмірі 0,12 га, а рішенням сільської
ради від 19 лютого 2011 року йому надано
дозвіл на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання державного акту на право
власності на вказану земельну ділянку.
Однак ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як суміжні
землекористувачі намагаються за
рахунок належної йому земельної
ділянки незаконно збільшити свої
ділянки безоплатною приватизацією.
Так, рішенням Малютянської сільської
ради від 13 грудня 2010 року
ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання державного акту на
право власності на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, розташованого у
АДРЕСА_2, орієнтовною площею 0,19 га,
незважаючи на відсутність у ОСОБА_4
правовстановлюючих документів щодо
користування нею чи попереднім
власником жилого будинку цією
земельною ділянкою. Площа земельної
ділянки, яка перебуває у користуванні
ОСОБА_5, у 2002 році була збільшена з 0,02 га
до 0,0277 га за рахунок належної йому
земельної ділянки за відсутності
будь-яких підстав. Тому рішення
Малютянської сільської ради від
9 березня 2002 року про передачу їй у
власність земельної ділянки площею 0,277
га порушувало чинні на той час чч. 1, 2 ст.
118 ЗК України, що встановлено рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 18 жовтня 2011 року.

За таких обставин, оскільки вказаними
рішення сільської ради порушені його
законні права землекористувача та
права на набуття земельної ділянки у
приватну власність, позивач просив
визнати вищевказані рішення
Малютянської сільської ради від 13
грудня 2010 року та від 9 березня 2002 року
недійсними; скасувати реєстрацію
земельної ділянки площею 0,1641 га на ім'я
ОСОБА_4 та земельної ділянки площею 0,0277
га на ім'я ОСОБА_5; визнати витяг з
державного земельного кадастру,
виданий ОСОБА_5 щодо вказаної
земельної ділянки та свідоцтво про
право власності на нерухоме майно,
видане 14 вересня 2013 року про право
власності на земельну ділянку ОСОБА_5
та рішення про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень недійсними.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від

11 грудня 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено частково. Визнано недійсним
рішення II сесії VI скликання
Малютянської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області від 13 грудня 2010 року № 21/25 «Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання державного акта на
право власності на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, розташованого в АДРЕСА_2, гр.
ОСОБА_4.». Визнано недійсним рішення
ХVІІІ сесії Малютянської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області XXIII скликання від 9
березня 2002 року «Про надання земельних
ділянок у приватну власність» в
частині надання безкоштовно в приватну
власність

ОСОБА_5 земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2
площею 0,0277 га. Скасовано реєстрацію в
базі даних Державного земельного
кадастру на ім'я ОСОБА_4 земельної
ділянки площею 0,1641 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд за
адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер
:01:001:0094. Скасовано реєстрацію в
базі даних Державного земельного
кадастру на ім'я ОСОБА_5 земельної
ділянки площею 0,0277 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд за
адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер
:00:000:0201. Визнано недійсним
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно № 9424669, видане 14 вересня
2013 року державним реєстратором Білоус
Н.В. реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
про право власності ОСОБА_5 на земельну
ділянку площею 0,0277 га за адресою:

АДРЕСА_2, кадастровий номер
:01:001:5005, для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна 24 та рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (з
відкриттям розділу), індексний номер
5885209 від 14 вересня

2013 року. У задоволенні решті позовних
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 27 лютого 2014 року рішення
районного суду скасовано та ухвалено
нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права й порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
оспорюваними рішеннями сільської ради
і документами щодо присвоєння
земельній ділянці кадастрового номера
та внесення його в Державний земельний
кадастр та видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно
відповідачами порушені законні права
позивача як землекористувача та права
набуття ним земельної ділянки.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у позові,
апеляційний суд виходив із того, що
позивач не надав суду належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що у нього виникло право
користування спірною земельною
ділянкою, тобто позивач є неналежним.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитись не можна з наступних
підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є
власником житлового будинку
АДРЕСА_1 з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований на земельній ділянці
площею 0,1 2га. Вказаний будинок перейшов
у власність ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу від 13 жовтня
1993 року, укладеного з ОСОБА_6,
яка набула право власності на вказаний
будинок у порядку спадкування після
померлої ОСОБА_8 відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 5 жовтня 1993 року.

У погосподарській книзі та
земельно-кадастровій книзі
Малютянської сільської ради містяться
записи про те, що за належним
попередньому власнику ОСОБА_8 будинком
рахувалась земельна ділянка площею 0,14
га, а після 1990 року - 0,12 га.

У земельно-шнуровій книзі Малютянської
сільської ради міститься запис про те,
що за будинком АДРЕСА_2 рахувалась
земельна ділянка площею 0,10 га.

Згідно записів в земельно-кадастровій
книзі за ОСОБА_3 рахується земельна
ділянка площею 0,12 га.

Крім того, рішенням VII сесії ХХІV
скликання Малютянської сільської ради
від 12 липня 2003 року ОСОБА_3 було надано
безкоштовно в приватну власність
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування жилого будинку за
адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 0,12 га.
Рішенням ІV сесії VІ
скликання Малютянської сільської ради
від 19 лютого 2011 року № 41/79 йому було
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання державного акта на
право власності на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, розташованого за
вищевказаною адресою орієнтовною
площею 0,12 га.

Згідно з наказом по ВО «Кристал» від 8
лютого 1988 року № 8, ОСОБА_9
виділено земельну ділянку площею 0,02 га
з присадибної ділянки ОСОБА_8,
розташованого по АДРЕСА_1, а також даним
земельно-шнурової книги та
погосподарської книги Малютянської
сільської ради, згідно яких за будинком
ОСОБА_9 рахувалась земельна ділянка
площею 0,02 га.

Вказані обставини встановлені
рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 18
жовтня 2011 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду київської
області від 2 грудня 2011 року. Отже, такі
обставини є преюдиційними і в силу ч. 3
ст. 61 ЦПК України доказуванню не
підлягають.

Рішенням ІІ сесії VІ скликання
Малютянської сільської ради від 13
грудня 2010 року № 21/25 ОСОБА_4 надано
дозвіл на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання державного акта на право
власності на земельну ділянку для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, розташованого в АДРЕСА_2
орієнтовною площею 0,19 га. Тобто, у
вказаному рішенні йдеться про
орієнтовні розміри, які значно
перевищують земельні ділянки у
попереднього власника.

Крім того, згідно технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
ОСОБА_4 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
розташовану по АДРЕСА_2, розробленої
Києво-Святошинським районним відділом
Київської обласної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру» при
Держкомземі України згідно договору
від 25 січня 2011 року і прийнятої
замовником 26 січня 2011 року, загальна
площа земельної ділянки становить
0,1641 га.

Апеляційний суд на вказане уваги не
звернув та виходив із того, що згідно
акту на зберігання межових знаків та
встановлення і погодження меж
землекористування від 7 грудня 2002 року,
який знаходиться в технічній
документації із землеустрою щодо
встановлення зовнішніх меж даної
земельної ділянки, ОСОБА_3 підписав
даний акт і ніяких претензій при
встановленні зовнішньої межі не
виявлено.

При цьому апеляційний суд не звернув
увагу на акт встановлення та
погодження на місцевості зовнішньої
межі земельної ділянки та передачу на
зберігання межових знаків
землевласнику від 26 січня 2011 року, який
не підписаний ні ОСОБА_3, ні сільським
головою с. Малютянка, ні
спеціалістом-землевпорядником
сільської ради, що свідчить про те, що в
установленому порядку земельна
ділянка в натурі (на місцевості) не
відводилась.

Крім того, ОСОБА_4 набула право
власності на жилий будинок АДРЕСА_2 на
підставі рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 13
вересня 2010 року, яке набрало законної
сили 24 вересня 2010 року, в
порядку спадкування після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка - ОСОБА_10, якому
належав цей будинок. Тобто, ОСОБА_4
набула право власності на будинок
зазначено пізніше, ніж ОСОБА_3

Відповідно до ч. 5 ст. 20 ЗК УРСР 1970 року
право землекористування громадян, які
проживають в сільській місцевості,
засвідчувалось записами в
земельно-шнурових книгах
сільськогосподарських підприємств і
організацій та погосподарських книгах
сільських рад.

У абз. 3 п. 5 постанови Верховної Ради
УРСР від 18 грудня 1990 року «Про порядок
введення в дію Земельного кодексу
Української РСР» (із змінами, внесеними
згідно із законом України від 5 травня
1993 року № 3180-ХІІ) зазначено, що
громадяни, підприємства, установи,
організації, які мають у користуванні
земельні ділянки, надані їм до введення
в дію кодексу, зберігають свої права на
користування до оформлення ними у
встановленому порядку прав власності
на землю або землекористування.

У п/п «ґ» п. 18 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року № 7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства під
час розгляду цивільних справ» (в
редакції від 10 березня 2002 року № 2),
роз'яснено, що при переході права
власності на будівлі та споруди за
цивільно-правовими угодами, укладеними
до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями
чинної до цієї дати ст. 30 ЗК України до
набувача від відчужувача переходить
належне йому право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані будівлі та споруди,
якщо інше не передбачалось у договорі
відчуження.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_3
набув право власності на жилий будинок
відповідно до договору
купівлі-продажу від 13 жовтня 1993 року,
тобто на час дії вказаних правових
норм, до нього перейшло і право
користування земельною ділянкою, на
якій розташований будинок.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_3 є
належним позивачем і має право,
передбачене ст. 3 ЦПК України, на
пред'явлення позову.

Таким чином, апеляційний суд всупереч
вимогам ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України
наявні в матеріалах справи докази
належним чином не дослідив, не надав їм
належної правової оцінки, не перевірив
законність та обґрунтованість рішення
суду, а обмежився доводами щодо
неналежного позивача.

За таких обставин, коли не встановлені
фактичні обставини, судові рішення не
відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
скасування ухваленого судового
рішення із передачею справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 27 лютого 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко