справа № 2-2059/05
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року

Залізничний районний суд м. Львова у
складі:

головуючого – судді Іванюк І.Д.

при секретарі сз ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові заяву державного
виконавця Залізничного ВДВС
Львівського МУЮ про скасування ухвали
Залізничного районного суду м.Львова
від 04.04.2014 року №2-2059/02 про тимчасове
обмеження у праві на виїзд за кордон
ОСОБА_2,

встановив:

Головний державний виконавець
Залізничного ВДВС Львівського МУЮ
ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою
скасування ухвали Залізничного
районного суду м.Львова від 04.04.2014 року
№2-2059/02 про тимчасове обмеження у праві
на виїзд за кордон ОСОБА_2, покликаючись
на те, що в них на виконанні перебувало
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа № 2-2059/2005 від 08.12.2005 р.,
виданого Залізничним районним судом м.
Львова про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 на утримання дітей у
розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення
повноліття починаючи з 01.12.2004 року.
Ухвалою Залізничного районного суду
м.Львова від 04.04.2014 року ОСОБА_2
тимчасово обмежено виїзд за кордон.
Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 30.04.2014
року заборгованість по аліментах
відсутня, а тому вона просить повернути
виконавчий документ без виконання.
30.04.2014 року державним виконавцем
Залізничного ВДВС Львівського МУЮ
ОСОБА_3 винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження.

Сторони в судове засідання не
з’явились, про причини неявки суд не
повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 378 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглянути подання на підставі наявних
документів.

Розглянувши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що заява є
підставною і підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
підставами для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян за кордон є
невиконані зобов'язання.

Як встановлено судом, 30.01.2006 року
державний виконавець Залізничного
ВДВС Львівського МУЮ відкрив виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-2059/2005, виданого 25.04.2005 р.,
виданий Залізничним районним судом м.
Львова про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 на утримання дітей у
розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення
повноліття починаючи з 01.12.2004 року.
Ухвалою Залізничного районного суду
м.Львова від 04.04.2014 року ОСОБА_2
тимчасово обмежено виїзд за кордон.
30.04.2014 року державним виконавцем
Залізничного ВДВС Львівського МУЮ
ОСОБА_3 винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження,
оскільки ОСОБА_4 звернулась з заявою
від 30.040.2014 року в якій зазначила, що
заборгованість по аліментах відсутня
та просить повернути виконавчий
документ без виконання.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
заяву слід задовольнити, скасувавши
ухвалу Залізничного районного суду
м.Львова від 04.04.2014 року №2-2059/02 про
тимчасове обмеження у праві на виїзд за
кордон ОСОБА_2, оскільки він повністю
погасив заборгованість.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, Законом
України „Про порядок виїзду з України
і в’їзду в України громадян України”,
суд –

ухвалив:

Заяву задоволити.

Скасувати ухвалу Залізничного
районного суду м.Львова від 04.04.2014 року
№2-2059/02 про тимчасове обмеження у праві
на виїзд за кордон ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду подається протягом п’яти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: