Справа № 182/3160/14-ц
Провадження № 2/0182/2389/2014
Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
судді Шестакової З.С.
за участю: позивача -
представника третьої особи -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах
дітей Нікопольської міської ради про
усунення перешкод щодо участі у
вихованні та вільному спілкуванні з
дитиною, суд
Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 який згодом уточнив про
усунення перешкод щодо участі у
вихованні та вільному спілкуванні з
Свої вимоги мотивує тим, що, 20 вересня
2008 року позивач уклав шлюб з
відповідачкою, який був зареєстрований
у відділі реєстрації актів цивільного
стану по місту Нікопольського
міськрайонного управління юстиції.
Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4,
13 лютого 2014 року рішенням
Нікопольського міськрайонного суду
шлюб між сторонами було розірвано.
Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 07 квітня
2014 року, рішення Нікопольського
міськрайонного суду залишено без змін.
Після розірвання шлюбу дитина
залишилася проживати з матір'ю яка не
надає позивачу можливості приймати
участь у вихованні та спілкуванні з
З цього приводу позивач звернувся до
служби у справах дітей Нікопольського
міської ради для визначення способу
участі у вихованні та спілкуванні з
Рішенням виконавчого комітету
Нікопольської міської ради № 237 від 09
квітня 2014 року було визначено спосіб
участі батька ОСОБА_1 у вихованні та
спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4
через зустрічі: один раз на тиждень за
попередньою домовленістю з матір'ю.

Однак, відповідач ОСОБА_3 на засідання
комісії з питань захисту прав дитини не
з'явилася, хоча неодноразова була
попереджена та запрошена на комісію та
відмовляється давати позивачу дитину
відповідно до рішення Виконавчого
комітету Нікопольської міської ради.

Під час судового засідання позивач на
позові наполягав та просив суд
визначити спосіб його участі у
вихованні та спілкуванні з малолітнім
сином ОСОБА_4 через зустрічі 2 рази на
тиждень у вихідні дні (субота, неділя) з
10:00 год. до 18:00 год. за попередньою
згодою матері.

Відповідач ОСОБА_3 про день розгляду
справи неодноразово повідомлялася та
повідомлення були направлені
відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК
України за адресою місця проживання та
місця перебування відповідача,
зареєстрованого у встановленому
законом порядку, але повістка була
повернута суду за спливом строку
зберігання (а.с.16).

Представник третьої особи проти
задоволення позову в частині
визначення способу участі позивача у
вихованні та спілкуванні з сином
ОСОБА_4 через зустрічі 2 рази на тиждень
у вихідні дні з 10:00 год. до 18:00 год. не
заперечував.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від тинини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 159 СК України суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення.

Як було встановлено судом, сторони
перебували у законному шлюбі з 20
вересня 2008 року.

Від цього шлюбу подружжя мають сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду від 13 лютого 2014
року шлюб між сторонами розірвано. 07
квітня 2014 року ухвалою Апеляційного
суду Дніпропетровської області
рішення Нікопольського міськрайонного
суду залишено без змін.

Після розірвання шлюбу дитина
залишилася проживати з матір'ю ОСОБА_3

Батько дитини ОСОБА_1 бажає приймати
участь у вихованні та утриманні сина
ОСОБА_4, але відповідач ОСОБА_3 всіляко
перешкоджає його у цьому та не дозволяє
сину зустрічатися з батьком.

Для вирішення питання спілкування з
сином ОСОБА_1 звернувся до Служби у
справах дітей Нікопольської міської
ради для визначення способу участі у
вихованні та спілкуванні з сином.

Рішенням виконавчого комітету
Нікопольської міської ради № 237 від 09
квітня 2014 року було визначено спосіб
участі батька ОСОБА_1 у вихованні та
спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4
через зустрічі: один раз на тиждень за
попередньою домовленістю з матір'ю
(а.с.6).

Однак відповідач ОСОБА_3 не виконує
вказане рішення та продовжує
перешкоджати батьку у спілкуванні з
сином та прийнятті участі у його
виховані.

Відповідно до ст. 141 СК України позивач
ОСОБА_1 має рівні права та обов'язки
щодо дітей, а тому мати дитини ОСОБА_3
безпідставно перешкоджає йому
приймати участь у вихованні сина.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 від виховання
та утримання сина не усувався, проявляє
турботу стосовно нього, а також з
урахуванням віку дитини та інших
обставин, що мають істотне значення,
суд вважає доцільним визначити спосіб
участі ОСОБА_1 у вихованні та
спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, через зустрічі: 2 рази на
тиждень у вихідні дні (субота, неділя) з
10:00 год. до 18:00 год., зобов'язавши ОСОБА_3
надавати позивачу дитину для зустрічей
у визначені дні.

В той же час вимоги позивача щодо
необмеження його у спілкуванні з
малолітнім сином ОСОБА_4 засобами
телефонного, поштового, електронного
засобу зв'язку та зобов'язання ОСОБА_3
надавати йому інформацію щодо
фактичного місяця перебування дитини в
майбутньому у разі зміни місця їх
мешкання, задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачений
вичерпний перелік способу захисту
цивільних прав та інтересів.

В той же час такого способу захисту як
не обмеження відповідача у спілкуванні
з малолітнім сином засобами
телефонного, поштового, електронного
засобу зв'язку та зобов'язання
відповідача надавати інформацію щодо
фактичного місяця перебування дитини в
майбутньому у разі зміни місця їх
мешкання, цивільним законодавством не
передбачено.

З урахуванням викладених обставин суд
знаходить позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтованим та підлягаючими
частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.10,11,14,15,57,60,212,213-215,218 ЦПК
України, 141,159, СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у
вихованні та спілкуванні з сином
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, через зустрічі 2
рази на тиждень у вихідні дні (субота,
неділя) з 10:00 год. до 18:00 год.

Зобов'язати ОСОБА_3 надавати ОСОБА_1
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, для зустрічі 2
рази на тиждень у вихідні дні (субота,
неділя) з 10:00 год. до 18:00 год.

В іншому в позові ОСОБА_1 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за заявою відповідача, яка може
бути подана протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Нікопольський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: З. С. Шестакова