У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді
Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М.,
Максимчук З.М.,

секретар судового засідання Ковальчук
Л.В., за участю представника
відповідача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Сарненського районного суду
від 29 травня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
в користуванні житлом та зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Сарненської
міської ради, комунального
підприємства „Житлосервіс"
Сарненської міської ради про визнання
договорів найму та надання послуг
недійсними,

В С Т А Н О В
И Л А :

26 грудня 2013 року ОСОБА_3
звернулася в Сарненський районний суд
з позовом до ОСОБА_1, в якому вказувала,
що 25 грудня 2012 року рішенням виконкому
Сарненської міської ради її сім'ю, яка
складається із 11-ти чоловік, визнано
наймачами кімнат № 4, 5 жилого
приміщення №2 (квартири №2 згідно
технічного паспорта) у гуртожитку по
АДРЕСА_1, які раніше нумерувалися
кімнатами № 21-А та № 22-А.

Зазначала, що на підставі вказаного
рішення 27.12.2012 року між нею та КП
„Житлосервіс" був укладений договір
найму № 3720, а 19.09.2013 року укладено
договір № 3720 про участь у витратах з
утримання будинків і споруд та
прибудинкової території та надання
послуг.

Вказувала, що усі члени її сім'ї
зареєстровані у наданих їм кімнатах, що
підтверджується відповідними
документами. ЇЇ син ОСОБА_4 та дочка
ОСОБА_5 є інвалідами з дитинства.
Відповідач ОСОБА_1, яка проживає у
кімнаті № 6 , створює перешкоди у
користуванні житловою площею та не
допускає її сім'ю

_______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1545/2014
Головуючий у 1 інстанції :
Товстика І.В.

Доповідач :
Григоренко М.П.

проживати у квартирі №2, а намагається
у незаконний спосіб заволодіти усією
площею квартири №2 у вказаному
гуртожитку.

Крім того, відповідач проживає у
гуртожитку без законних на те підстав,
жодного документа, який надає їй право
на проживання у гуртожитку не існує.
ОСОБА_1 самовільно проникла у надані
кімнати ОСОБА_3 та не допускає останню
та членів її сім'ї до наданого їм житла.
У мирний спосіб вирішити вказане
питання з відповідачем не вдається.

Із цих підстав просила усунути
перешкоди у користуванні житлом,
шляхом зобов'язання ОСОБА_1 не чинити
перешкоди у користуванні житловими
кімнатами № 4, 5 жилого приміщення №2
(квартири №2 згідно технічного
паспорта) у гуртожитку по АДРЕСА_1 та
звільнити зазначені кімнати від усього
майна відповідача, а також стягнути з
останньої на її користь сплачений
судовий збір.

29 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася в
Сарненський районний суд із зустрічною
позовною заявою, в якій вказувала, що на
законних підставах отримала для
проживання житлові кімнати № 21-А, №22-А,
№24-А в гуртожитку № 2-А по АДРЕСА_1, куди
вселилася із сім'єю на підставі ордера
виданого СП комбінат СП
„Будіндустрія", уклавши 20.02.2002 року
угоду найму вказаного житла із
власником гуртожитку СП комбінат СП
„Будіндустрія". Після передачі
гуртожитка у комунальну власність між
нею та КП „Житлосевіс" 08.11.2011 року було
укладено договір про участь у витратах
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, за умовами
якого займає квартиру №2 житловою
площею 65 м.кв. в гуртожитку № 2-А по вул.
Бєлгородській в м. Сарни, що також стало
підставою для перереєстрації її та
членів сім'ї у вказаному житлі.

Зазначала, що ОСОБА_3 не видавався ордер
на вселення у спірні житлові
приміщення, а тому договір найму № 3720
від 25.12.2012 року, укладений між КП
„Житлосервіс" та ОСОБА_3 є незаконним.

Вважає, що укладення договору найму з
ОСОБА_3 на частину не ізольованої
квартири, якою користується її сім'я
(ОСОБА_1), суперечить житловому
законодавству та порушує її права та
інтереси.

Також вказувала, що більше 10 років
сім'я ОСОБА_3 виїхала із гуртожитку в
Одеську область.

Просила визнати недійсними угоду
найму житлового приміщення в сімейному
гуртожитку СП комбінат СП
„Будіндустрія" від 22.10.1998 року, договір
найму житла № 3720 від 27.12.2012 року та
договір про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій за № 3720 від 19.09.2013 року,
укладених між КП „Житлосервіс"
Сарненської міської ради та ОСОБА_3

Ухвалою Сарненського районного
суду від 21 лютого 2014 року до участі в
розгляді справи в якості
співвідповідачів залучено Сарненську
міську раду, КП „Житлосервіс"
Сарненської міської ради.

Рішенням Сарненського районного суду
від 29 травня 2014 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
усунення перешкод в користуванні
житловими кімнатами №4 та №5 житлового
приміщення - квартири АДРЕСА_1 -
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
Сарненської міської ради, КП
„Житлосервіс" Сарненської міської
ради про визнання договорів найму та
надання послуг недійсними - задоволено
частково.

Визнано недійсним договір № 3720 найму
житла в будинках державного і
комунального житлового фонду від 27.12.2012
року укладеного між комунальним
підприємством „Житлосервіс"
Сарненської міської ради та ОСОБА_3 як
наймачем, членами її сім'ї, в частині
надання у безстрокове користування:
кімнат у гуртожитку №4 та №5 по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним договір № 3720 про
участь у витратах з утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій та
надання послуг від 19.09.2013 року
укладеного між комунальним
підприємством „Житлосервіс"
Сарненської міської ради та ОСОБА_3.

В решті зустрічних позовних вимог
відмовлено.

В поданій на рішення суду
апеляційній скарзі ОСОБА_3
покликається на його незаконність,
через порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також невідповідність
висновків суду дійсним обставинам
справи.

Вказує, що ОСОБА_1 у незаконний спосіб,
самовільно проникла у надані їй
кімнати, й фізично не допускає її та
членів сім'ї до їхнього житла.

Зазначає, що рішенням виконавчого
комітету Сарненської міської ради № 466
від 25.12.2012 року сім'ю ОСОБА_3 визнано
наймачами кімнат № 4, 5 жилого
приміщення №2 у гуртожитку по АДРЕСА_1,
які на момент реєстрації в них сім'ї
нумерувалися, як кімнати № 21-А та № 22-А
та зобов'язано КП „Житлосервіс"
переоформити ОСОБА_3 договір найму
кімнат №4 та №5 жилого приміщення №2 у
гуртожитку по АДРЕСА_1.

Вона та її сім'я зареєстровані у
кімнатах № 21-А та № 22-А вказаного
гуртожитку. Їх не було визнано такими,
що втратили право на житло.

Вказує, що з сім'єю ОСОБА_1 було укладено
лише договір про надання послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території.

Крім того, рішенням Сарненського
районного суду від 20 квітня 2012 року, яке
залишено без зміни ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України від 31
жовтня 2012 року у задоволенні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням, шляхом визнання осіб
такими, що втратили право на житло та
зняття з реєстрації ОСОБА_3 та членів її
сім'ї - відмовлено.

Із цих підстав просить скасувати
оскаржуване рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
первісний позов та відмовити у
задоволенні зустрічного позову.

В ході апеляційного розгляду справи
представник ОСОБА_1 просив апеляційну
скаргу відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги та вивчивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3 та частково задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив із того, що в ході
судового розгляду були здобуті докази,
які свідчать про користування
останньою спірними житловими
приміщеннями із 2002 року, які їй були
надані із дотриманням встановленого
порядку і якими вона до цього часу
користується на підставі укладеного
договору найму, який є чинним і
недійсним не визнавався.

В зв'язку із чим, суд також зробив
висновок про те, що укладаючи із ОСОБА_3
договір найму спірних житлових
приміщень та договір про участь у
витратах з утриманням будинків і
споруду та прибудинкових територій
Сарненська міська рада в особі КП
„Житлосервіс", без попереднього
розірвання таких же договорів із
ОСОБА_1, є порушенням житлових прав
останньої і тому ці права підлягають
захисту судом.

Дані висновки суду першої інстанції
відповідають фактичним обставинам
справи, наявним у справі доказам та
ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не
спростовують правильності висновків
оскаржуваного рішення, оскільки по
справі встановлено і це не
заперечується первісним позивачем, що
сім'я ОСОБА_3 фактично не користується
спірними житловими приміщеннями
більше десяти років, з моменту виїзду
до іншого місця проживання.

Будь-яких дій щодо визнання недійсними
договору найму спірних житлових
приміщень, який був укладений із ОСОБА_1
і яка тривалий час користується
вказаними приміщеннями і несе витрати
по їх утриманню, позивач ОСОБА_3 до
цього часу не вчинила.

Сама по собі реєстрація за адресою
спірних житлових приміщень первісного
позивача та членів її сім'ї, на
переконання колегії суддів, ще не є
достатньою підставою вважати, що
ОСОБА_3 на теперішній час дійсно є
наймачем спірного житлового
приміщення і Сарненська міська рада не
вправі була укладати із останньою
договір найму житлового приміщення,
яке на той час не було вільне, так як
воно перебувало у користуванні ОСОБА_1
і у неї ці житлові приміщення у
встановленому порядку вилучені не
були.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення
Сарненського районного суду від 29
травня 2014 року підлягає залишенню без
змін, як ухвалене із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сарненського районного суду
від 29 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають право оскаржити
ухвалу апеляційного суду та рішення
суду першої інстанції до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий
Григоренко М.П.

Судді :
Ковальчук Н.М.

Максимчук З.М.