Провадження №2/761/486/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 серпня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Сіромашенко Н.В.,

при секретарі
Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Порше
Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2013 року судом була прийнята
заява в порядку ст. 31 ЦПК України,
відповідно до якої позивач збільшив
позовні вимоги та просив стягнути з
відповідача заборгованість за
Кредитним договором № 50000923 від 29.11.2010
року станом на 26.11.2013 р. у розмірі 227 843,49
грн., яка складається з основної суми
заборгованості в розмірі 128 209,78 гри.,
збитків у розмірі 49 213,86 грн., штрафу у
розмірі 45 214,18 грн., пені у розмірі 2 105,09
грн., 3% у розмірі 3 100,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, 29.11.2010 року між ТОВ
«Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 було
укладено Кредитний договір № 50000923 від
29.11.2010 року, відповідно до якого ТОВ
«Порше Мобіліті» зобов'язався надати
відповідачу кредит у сумі 173 108,40 грн., що
еквівалентно на дату укладання
Договору 21 720,00 доларів США, строком на 48
місяців, зі змінною процентної ставки,
з цільовим призначенням для придбання
автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, кузов
НОМЕР_2, рік випуску 2010, а відповідач
зобов'язався прийняти, належним чином
використовувати і повернути Кредит у
повному обсязі.

Для забезпечення виконання зобов'язань
за Договором між ТОВ «Порше Мобіліті»
та відповідачем було укладено Договір
застави транспортного засобу № 50000923
від 30.11.2010 року, за яким відповідачем
було передано у заставу автомобіль
марки VOLKSWAGEN PASSAT, кузов НОМЕР_2, рік
випуску 2010, заставною вартістю 288 514,00
грн.

У листопаді 2012 року відповідач
звернувся до ТОВ «Порше Мобіліті» з
проханням надати додаткову суму
кредиту для здійснення платежів за
Договором добровільного страхування
Предмету застави.

23 листопада 2012 року між ними було
погоджено положення Додаткової угоди
№1 до Договору, відповідно до якої
позивачем було надано додаткову суму
кредиту у сумі еквіваленту 4 032,68
доларів США в українських гривнях для
сплати страхових платежів відповідно
до Договору добровільного страхування.

Після погодження положень Додаткової
угоди №1 позивачем було направлено
відповідачеві два її примірники для
підпису.

Виходячи з положень Додаткової угоди
№1, Позивачем було надано додаткову
суму Кредиту з метою страхування
Предмету застави, а в подальшому
надсилалися рахунки для сплати суми
Кредиту та процентів за користування
Кредитом з урахуванням положень
Додаткової угоди №1. Проте, всупереч
домовленості між ними Додаткова угода
№1 відповідачем підписана не була.

Починаючи з жовтня 2011 року, відповідач
систематично порушував терміни сплати
чергових платежів, а починаючи з жовтня
2012 року, перестав виконувати свої
зобов'язання за Договором.

У зв'язку з чим, ТОВ «Порше Мобіліті»
звернулось до суду за захистом своїх
прав.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував,
посилаючись на те, що сума
заборгованості, зазначена
представником позивача, не відповідає
дійсності та не підтверджується
доказами. Крім того, ВДВС Дніпровського
РУЮ в м. Києві виконується виконавчий
напис Київського міського
нотаріального округу, яким звернуто
стягнення на спірний автомобіль.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 29 листопада 2010
року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1
було укладено Кредитний договір №
50000923, відповідно до якого ТОВ «Порше
Мобіліті» надав відповідачу у
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості. платності та цільового
характеру використання грошові кошти в
сумі 173 108, 40 (сто сімдесят три тисячі сто
вісім) гривень 40 копійок, з погашенням
Кредиту відповідно до графіку та
кінцевим терміном погашення
заборгованості до 15 грудня 2014 року на
умовах, визначених Кредитним
договором. Процентна ставка за
Кредитним договором становить 12, 5 %
річних.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за Кредитним договором №
50000923 між сторонами було укладено
договір Застави від 30 листопада 2010 року
№ 50000923, відповідно до якого відповідач
передав в заставу позивачу рухоме
майно, а саме: транспортний засіб VOLKSWAGEN
PASSAT, 2010 року випуску, шасі (кузов, рама,
коляска) № НОМЕР_2, державний номер
НОМЕР_1.

Відповідно до 1.3.1. додатку до
Кредитного договору розмір платежів,
що підлягають сплаті Позичальником у
повернення Кредиту, визначено в гривні
на день укладання Кредитного договору
у Графіку погашення кредиту, який є
невід'ємною частиною Договору. В
подальшому Позичальник сплачує
платежі у повернення Кредиту
відповідно до виставлених Компанією
рахунків в гривні; при цьому розмір
платежів розраховується шляхом
застосування еквівалентів платежів у
іноземній валюті, вказаних у Графіку
погашення, чинного на момент
виставлення рахунку обмінного курсу
банку, зазначеного в Кредитному
договорі.

Відповідно до п. 2.1.додатку до
Кредитного договору вказано, що за
використання Кредиту у межах
встановленого терміну кредитування
Позичальник сплачує Компанії проценти
за процентною ставкою визначеною в
Договорі.

Згідно пункту 2.4. додатку до Кредитного
договору нарахування процентів
здійснюється щомісячно: 15 числа
поточного місяця. Період нарахування
процентів починається з першого
календарного дня місяця і закінчується
останнім календарним днем поточного
місяця. Проценти нараховуються за
методом « 30/360» (для цілей розрахунку
один календарний місяць складається з
30 днів, при цьому умовно в році 360 днів).
Проценти нараховуються на еквівалент
суми Кредиту в іноземній валюті, яка
залишається неповернутою, відповідно
до Графіку погашення.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору. Особливості
регулювання відносин за договором про
надання споживчого кредиту
встановлені законом.

За приписами ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, що зобов'язання підлягає
виконанню у встановлений строк.

Статтею 612 ЦК України визначено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

17 грудня 2012 року ТОВ «Порше Мобіліті»
направило ОСОБА_1 вимогу № 50000923 щодо
дострокового повернення кредиту та
сплати заборгованості за кредитним
договором в розмірі 98 994, 71 грн., у
зв'язку з неналежним виконанням умов
договору.

На підтвердження позовних вимог
представником позивача надано акт
звіряння взаєморозрахунків по
кредитному договору № 50000923 станом на
10.06.2013 р. між ТОВ «Порше Мобіліті» та
ОСОБА_1, з якого вбачається, що станом на
10.06.2013 року заборгованість на користь
ТОВ «Порше Мобіліті» становить 170 807, 57
грн., з якої 95 642, 84 грн. - поточна
заборгованість; 75 164, 73 грн. -
заборгованість по сумі кредиту.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Проте, вказаний Акт звіряння
взаєморозрахунків не підписаний
відповідачем, та належним чином не
завірений, що у відповідності до ст.. 58
ЦПК України не є належним доказом, а
тому не може слугувати на
підтвердження наявності у відповідача
заборгованості за кредитним договором.

Посилання представника позивача на
листи щодо сплати заборгованості,
адресовані позивачем відповідачу від
04.10.2012 р., 16.10.2012 р., 06.11.2012 р., 16.11.2012 р.,
04.12.2012 р., 17.12.2012 р., 01.01.2013 р., 16.01.2013 р.,
05.02.2013 р., 18.02.2013 р., 01.03.2013 р., 18.03.2013 р.,
03.04.2013 р., 16.04.2013 р., 03.05.2013 р., 16.05.2013 р.,
04.06.2013 р, 18.06.2013 р., 03.07.2013 р., 05.08.2013 р.,
16.08.2013 р., 04.09.2013 р., 17.09.2014 р. та на рахунки
- фактури № № 00058959 від 04.10.2012 р.; 00059783 від
16.10.2012 р.; 00064057 від 06.11.2013 р.; 00064882 від
16.11.2012 р.; 00069129 від 04.12.2012 р.; 00070002 від
17.12.2012 р, 00074332 від 03.01.2013 р.; 00075352 від
17.01.2013 р., 00079758 від 05.02.2013 р.; 00080621 від
18.02.2013 р; 00084931 від 01.03.2013 р.; 00085814 від
18.03.2013 р., 00090545 від 03.04.2013 р.; 00091663 від
17.04.2013 р.; 00096651 від 03.05.2013 р.; 00097554 від
16.05.2013 р.; 00102774 від 04.06.2013 р.; 00103647 від
18.06.2013 р.; 0018698 від 03.07.2013 р.; 00115071 від
05.08.2013 р.; 00116199 від 16.08.2013 р.; 00122073 від
04.09.2013 р.; 00123133 від 17.09.2013 р.; 00128947 від
04.10.2013 р., суд не приймає до уваги,
оскільки відповідно до ст.ст. 57-59 ЦПК
України, листи не можуть бути доказами
на підтвердження наявності
заборгованості; рахунки-фактури також
не вказують на наявність у відповідача
заборгованості за кредитним договором,
оскільки містять відомості щодо штрафу
та пені; крім цього останній рахунок
-фактура датований 04.10.2013 р. в той час, як
заборгованість розрахована позивачем
станом на 26.11.2013 р.

Крім цього, ст. 1 ЗУ «Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг» визначено, що
фінансова установа це - юридична особа,
яка відповідно до закону надає одну чи
декілька фінансових послуг, а також
інші послуги (операції), пов'язані з
наданням фінансових послуг, у випадках,
прямо визначених законом, та внесена до
відповідного реєстру в установленому
законом порядку. До фінансових установ
належать банки, кредитні спілки,
ломбарди, лізингові компанії, довірчі
товариства, страхові компанії,
установи накопичувального пенсійного
забезпечення, інвестиційні фонди і
компанії та інші юридичні особи,
виключним видом діяльності яких є
надання фінансових послуг, а у
випадках, прямо визначених законом, -
інші послуги (операції), пов'язані з
наданням фінансових послуг. Не є
фінансовими установами (не мають
статусу фінансової установи) незалежні
фінансові посередники, що надають
послуги з видачі фінансових гарантій в
порядку та на умовах, визначених Митним
кодексом України.

Згідно з ч. ч. 1 і 2 ст. 5, ч. 1 ст. 11 Декрету
Кабінету Міністрів України від 19
лютого 1993 року N 15-93 "Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю" Національний банк України
видає індивідуальні та генеральні
ліцензії на здійснення валютних
операцій, які підпадають під режим
ліцензування згідно з цим Декретом.

З Кредитного договору вбачається, що
ТОВ «Порше Мобіліті», юридична особа,
що належним чином уповноважена
надавати фінансові послуги, проте
доказів на підтвердження суду не
надано.

Отже, представником ТОВ «Порше
Мобіліті» всупереч вимог ч.3 ст. 10, ст. 60
ЦПК України не були доведені ті
обставини, на які він посилається як на
підставу своїх вимог.

У той же час у відповідності до ст.
27 ЦПК України особи, які беруть участь у
справі мають право подавати докази,
брати участь у дослідженні доказів,
заявляти клопотання. Згідно з ч.4 ст. 10
ЦПК України суд сприяє здійсненню
процесуальних прав сторін,
встановлених цим Кодексом.

Тобто процесуальними нормами
передбачено як право на участь у
дослідженні доказів, так і обов'язок із
доказування обставин при невизнанні їх
сторонами (ст. 60 ЦПК України).

При цьому суд безпосередньо не
повинен брати участь у зборі
доказового матеріалу.

За викладених обставин суд приходить
до висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Порше
Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ: