Справа
№ 495/7117/14-ц
Ухвала

26 вересня 2014 року

м.
Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
Чебан Н.В., розглянувши заяву
представника ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
представника ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2014 року представник ОСОБА_1
який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики,
посилаючись на те, що 17.01.2012 року
відповідач отримав від ОСОБА_2 в борг
грошові кошти у сумі 10000 доларів США із
сплатою відсотків за користування
грошовими коштами у розмірі 4 % від суми
боргу щомісячно. Не виконання
боржником зобов’язань за договором
позики призвело до виникнення
заборгованості у розмірі 130800 грн., що
станом на 17.09.2014 р. еквівалентно 10000
доларів США.

Разом із позовною заявою надано до
суду заяву про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на частину
внеску ОСОБА_3 до статутного фонду ПП
“Салганський паливний склад” у
розмірі 130800 грн, а також просив
заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії,
які направлені на відчуження внеску,
або передачу корпоративних прав у
статутному фонді ПП “Салганський
паливний склад”.

Дослідивши матеріали справи та надані
суду докази, суд вважає, що вищевказана
заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1, 3 ст.151 ЦПК України, суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені ЦПК
України, заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно із ст.152 ЦПК України позов
забезпечується: накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії; встановленням обов’язку
вчинити певні дії; забороною іншим
особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов’язання; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту;
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України за № 9 від
22.12.2006 р. «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» роз’яснено , що
суд не повинен вживати таких заходів
забезпечення позову, які пов'язані із
втручанням у внутрішню діяльність
господарських товариств (наприклад,
забороняти скликати загальні збори
товариства, складати список
акціонерів, що мають право на участь у
них, надавати реєстр акціонерів та
приміщення для проведення зборів,
підбивати підсумки голосування з
питань порядку денного тощо).

Крім того, суд має брати до уваги
інтереси не тільки позивача, а й інших
осіб, права яких можуть бути порушені у
зв’язку із застосуванням відповідних
заходів. Тому клопотання позивача про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на частину внеску до статутного
фонду ПП “Салганський паливний склад”
та заборони вчиняти будь-які дії, які
направлені на відчуження внеску, або
передачу корпоративних прав у
статутному фонді ПП “Салганський
паливний склад” не підлягає
задоволенню з огляду на те, що вид
забезпечення позову, який обрав
позивач, є втручанням у внутрішню
діяльність ПП “Салганський паливний
склад, внаслідок чого можливе
порушення прав інших осіб, що є
неприпустимим .

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні клопотання про
забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника
ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом представника ОСОБА_1, який
діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики–
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-денний
строк з дня проголошення ухвали
апеляційної скарги.

Суддя:
Чебан Н.В.