Справа № 359/2504/14 Головуючий у І
інстанції Борець Є.О.Провадження №
22-ц/780/4423/14 Доповідач у 2
інстанції Суханова Є.М.Категорія 47
УХВАЛА

Іменем України

10 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Данілова О.М., Малорода О.І.,

при секретарі: Франюк Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи з апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 03 червня 2014 року за первісним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання непрацездатної
дружини та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про обмеження строку
стягнення аліментів на утримання
непрацездатної дружини, -

ВСТАНОВИЛА:

Наприкінці березня 2014 року ОСОБА_2
звернулась до суду з вказаним
первісним позовом та обґрунтовує його
тим, що вона є дружиною відповідача.
Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди позивач стала інвалідом ІІ-ої
групи. Вона не працює та потребує
матеріальної допомоги. ОСОБА_3
ухиляється від утримання дружини. Тому
ОСОБА_2 просила суд стягнути з
відповідача аліменти на її утримання
за минулий час у розмірі 3000 гривень та
стягувати з нього аліменти на її
утримання у розмірі 1000 гривень
щомісячно, починаючи з дня пред'явлення
позову до суду і до зміни матеріального
становища позивача.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 підтримала позов та
просила суд задовольнити його.

ОСОБА_3 визнав первісний позов
частково. Він пред'явив зустрічний
позов: просив стягувати з нього на
користь позивача аліменти на її
утримання у розмірі 1000 гривень
щомісячно протягом року з дня
пред'явлення позову до суду. Відповідач
не визнає первісний позов в частині
інших вимог та просив суд відмовити в
їх задоволенні.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 03 червня 2014 року у задоволенні
первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
непрацездатної дружини відмовлено та у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про обмеження строку
стягнення аліментів на утримання
непрацездатної дружини відмовлено.

Не погодившись з висновками,
наведеними в рішенні суду, апелянт
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити по справі нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.

Колегія суддів вислухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги вважає, що вона не
обґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Суд першої інстанції обґрунтовував
свої висновки наступним.

Як встановлено у залі судового
засідання, 11 серпня 2012 року сторони
уклали шлюб, зареєстрований ВДРАЦС
Бориспільського МРУЮ, про що в книзі
реєстрації шлюбів зроблений актовий
запис № 23. Ця обставина
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб серії НОМЕР_1 від 11 серпня 2012 року
(а.с. 6).

27 грудня 2012 року сталась
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої ОСОБА_2 зазнала тяжкі
тілесні ушкодження. Їй була
встановлена

ІІ-га група інвалідності. Ці обставини
підтверджуються копією довідки про
дорожньо-транспортну пригоду № 9135022
(а.с. 7-8), копією медичної документації
(а.с. 11-17) та копією довідки до акта
огляду МСЕК серії КИО-1 №0419848 (а.с. 9).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.2 ст. 75 СК України, право
на утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 4 ст. 75 СК України, один із
подружжя є таким, що потребує
матеріальної допомоги, якщо заробітна
плата, пенсія, доходи від використання
його майна, інші доходи не забезпечують
йому прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

З довідок УПФУ у м. Борисполі та
Бориспільському районі №358-359 від 30
травня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2
щомісячно отримує пенсію по
інвалідності у розмірі 1551 грн. 96 коп., що
перевищую мінімальний прожитковий
мінімум для непрацездатної особи, який
складає 949 грн.

Суд першої інстанції вірно визначив, що
розмір пенсії по інвалідності, яку
отримує апелянт, значно перевищує та
забезпечує прожитковий мінімум.

Встановивши достовірно та об'єктивні
обставини по справі, суд першої
інстанції, в урахуванням вимог чинного
законодавства прийшов до вірного
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог позивача.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для стягнення з
ОСОБА_3 аліментів на утримання
позивача.

Так, звертаючись до суду за захистом
своїх прав, позивач надав докази, що
його права порушені, невизнані або
оспорювані з боку відповідача.

Так, суд першої інстанції прийняв до
уваги вимоги ч.2 ст. 75 СК України, право
на утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 80 СК України, аліменти
присуджуються одному з подружжя у
частці від заробітку або у твердій
грошовій формі.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 79 СК України,
аліменти присуджуються за рішенням
суду від дня подання позовної заяви.

Таким чином, колегія суддів,
розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши всебічно, повно,
безпосередньо та об'єктивно наявні у
справі докази, оцінив їх належність,
допустимість, достовірність,
достатність і взаємний зв'язок у
сукупності, з'ясувавши усі обставини
справи, на які сторони посилалися, як на
підставу своїх вимог і заперечень, з
урахуванням того, що відповідно до ст.1
ЦПК України завданням цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичної
особи, колегія суддів дійшла висновку
про відмову у задоволенні вимог,
викладених у апеляційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна
скарга не доведена та не підлягає
задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України,
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 293, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 03 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: