Справа № 454/3680/13
Головуючий у 1 інстанції: Фарина
Провадження № 22-ц/783/2743/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

при секретарі: Бадівській О.О.

за участю: ОСОБА_2, представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Сокальського районного суду
Львівської області від 05 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ
«Клінгспор» про визнання трудових
відносин, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, в обґрунтування якого
зазначає, що 14.10.2013р. він прийнятий на
роботу, згідно заяви "про прийняття на
роботу", на посаду керівника зміни.
Обов'язки покладені на нього
внутрішнім розпорядком і трудовим
законодавством виконував сумлінно,
зауважень, претензій до нього зі
сторони керівництва ТзОВ «Клінгспор»
не надходило. Однак 22.11.2013р. начальник
виробництва ОСОБА_4, зателефонував на
його мобільний телефон о 17.32год
зауважив, що директор підприємства
ОСОБА_5 - дав йому вказівку повідомити
позивача про те, що він на роботу згідно
трудової домовленості керівником
третьої зміни 22.11.2013р. може не виходити
і запитав який "інцидент" був на
робочому місці, при роботі третьої
зміни 21 листопада 2013 року, керівником
якої був позивач. Просив прибути на
підприємство в понеділок 25.11.2013р., коли
він буде мати можливість
поспілкуватися з ним і керівником
відділу кадрів ОСОБА_6, та забрати
трудову книжку. 25.11.2013р. згідно
телефонної домовленості з начальником
виробництва, позивач прибув на
територію підприємства, начальник
відділу кадрів ОСОБА_6, надала на підпис
документи цивільної-правової угоди,
сказала що їх підпише керівник
підприємства, і йому їх вишлють за
домашньою адресою, видала на руки його
трудову книжку (в якій жодного запису
про роботу на підприємстві не було),
після цього начальнику забезпечення
він здав спецодяг, взуття і "жетон"
перепустки.

Також наголошує на тому, що він
виконував на даному підприємстві
обов'язки майстра (керівника) зміни, а
документами на оплату праці
проводились згідно цивільно-правової
угоди, що порушує статті Кодексу
законів про працю. До вищенаведеного
додає, що фактично виконував роботу
керівника зміни, з відповідальністю,
яка припадає обов'язками на керівника
зміни, як то видача, перевірка завдання
всім працівникам, контролю за роботою і
відповідальності за роботу всієї
зміни, а договірні відносини
підприємство чомусь проводило згідно
цивільно-правової угоди, без всієї
відповідальності підприємства за
роботу працівника. З 22.11.2013р. він не
працює. Вважає, що працівниками ТзОВ
«Клінгспор» проведена підміна
фактичних трудових відносин - цивільно
правовими та вважає себе звільненим з
роботи без законних на те підстав.

На підставі наведеного та з
врахуванням уточнень (збільшення)
позовних вимог просить суд визнати
(підтвердити) трудові відносини між
ТзОВ «Клінгспор» та ОСОБА_2 строковою
трудовою угодою з випробувальним
терміном при прийнятті на роботу три
місяці; поновити його на роботі на час
випробувального терміну згідно
трудової угоди керівником зміни ТзОВ
«Клінгспор» по 14 січня 2014 року
включно; стягнути з відповідача на його
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 22.11.2013р. по
14.01.2014р. включно в сумі 5622,92грн;
постановити окрему ухвалу і направити
її відповідним суб'єктам власних
повноважень чи органам для вжиття
заходів щодо усунення причин
порушень законодавства України
працівниками ТзОВ «Клінгспор»,
звільнити його з ТзОВ «Клінгспор»
згідно ст. 39 КЗпП України, станом на
14.01.2014р., стягнути з відповідача 6 500 грн.
моральної шкоди з метою забезпечення
захисту його честі та гідності.

Рішенням Сокальського районного
суду м. Львова від 05 лютого 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2
подавши апеляційну скаргу, у якій
зазначає, що рішення не відповідає
дійсним обставинам справи та вважає
його незаконним та необґрунтованим.
Вказує, що він виконував обов'язки
керівника зміни на підприємстві ТзОВ
«Клінгспор» і йому нараховувалась
заробітна плата щомісячно на підставі
розрахункових документів (листів), в
яких вказується присвоєний йому, як
працівнику табельний номер так і
ділянка роботи, а саме керівника зміни.
Окрім того покликається на вимоги п.6
ст. 24 КЗпП, яка на його думку, однозначно
трактує додержання письмової форми
угоди при укладенні трудового договору
з фізичною особою і встановлюють що
трудовий договір вважається укладеним
і тоді, коли наказ чи розпорядження не
були видані, але працівника фактично
було допущено до роботи. Окрім того, в
порядку ч.4 ст. 29 КЗпП його було
проінструктовано як працівника з
техніки безпеки і охорони праці, чим
визнано трудові стосунки.

Просить скасувати рішення
Сокальського районного суду
Львівської області від 05 лютого 2014 року
і ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2,
представника ОСОБА_3, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. На
підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає
зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено,
що 14.10.2013р. між ТзОВ «Клінгспор» та
ОСОБА_2 укладено цивільно-правову угоду
№127 (договір підряду), за яким замовник
доручає, а підрядник бере на себе
зобов'язання виконати такі роботи:
опрацювання технологічних процесів
висічки МОП у кількості 7250 планок в
строк з 14.10.2013р. по 31.10.2013р. Окрім того,
04.11.2013р. між цими ж сторонами укладено
ще одну цивільно-правову угоду №139, за
яким замовник доручає, а підрядник бере
на себе зобов'язання виконати такі
роботи: опрацювання технологічних
процесів висічки МОП у кількості 7530
планок в строк з 04.11.2013р. по 21.11.2013р.

Районним судом встановлено, що в
трудовій книжці ОСОБА_2 записи про
роботу на підприємстві «Клінгспор»
відсутні, немає інформації про його
трудову книжку і у книзі обліку руху
трудових книжок, починаючи з 02.09.2013р. по
09.01.2014р., окрім того згідно копії
табелів обліку робочого часу за
вересень, жовтень та листопад 2013 року
ТзОВ «Клінгспор» не зазначено жодної
інформації про робочий час ОСОБА_2, а
згідно штатних розписів ТзОВ
«Клінгспор» за вересень та жовтень 2013р.
на посаді начальника зміни перебувало
двоє осіб: ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона (
підрядник ) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони ( замовника ),
а замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно ч. 1 ст. 843, ч.1 ст.846 ЦК України у
договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення;
строки виконання роботи або її
окремих етапів встановлюються у
договорі підряду.

Згідно ст. 854 ЦК України якщо договором
підряду не передбачено попередня
оплата виконаної роботи або окремих її
етапів, замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк, або за згодою
замовника достроково.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2. обох договорів
за виконану роботу замовник сплачує
підряднику винагороду у розмірі 2207
грн. та 2589 грн. відповідно (включаючи
податки) шляхом перерахування коштів
на його банківський рахунок. Оплата
виконується не пізніше десяти
банківських днів з дня прийняття
замовником роботи за актом
прийому-передачі. Дані акти наявні в
матеріалах справи від 31.10.2013р. та від
21.11.2013р., де вказано, що замовник ТзОВ
«Клінгспор» прийняв виконані роботи,
зауважень до них немає (а.с. 7,9).

Відмовляючи в задоволенні позовної
заяви ОСОБА_2 районний суд прийшов до
висновку про те, що позивач не довів, що
між ТзОВ «Клінгспор» виникли трудові
відносини.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком районного суду,
оскільки такий є обґрунтованим, при
встановленні фактів судом не було
порушено норм цивільного
процесуального законодавства й
правильно застосовано норми
матеріального права.

Колегія суддів вважає безпідставним
покликання апелянта на п.6 ст. 24 КЗпП
України щодо укладення трудового
договору з відповідачем, оскільки
апелянтом не доведено виникнення у
нього з відповідачем трудових
відносин. Окрім того, долученими
доказами підтверджено, що у ОСОБА_2 не
було трудових відносин, а лише
цивільно-правові, що підтверджується
цивільно-правовими угодами №127 та №139.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, тому підстав для
скасування рішення Галицького
районного суду м. Львова від 19 квітня 2014
року колегія суддів не вбачає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сокальського районного
суду Львівської області від 05 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
Л.Б. Струс

Судді:
М.М. Шандра

Н.Л. Шумська