У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без
руху

"01" вересня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.
перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120
Цивільного процесуального кодексу
України за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, без
самостійних вимог: Житлово-будівельний
кооператив «Шовковик-6» про визнання
права власності на квартиру,-

В С Т А Н О В И В :

28 серпня 2014 року до Дніпровського
районного суду м. Києва надійшов позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа,
без самостійних вимог:
Житлово-будівельний кооператив
«Шовковик-6» про визнання права
власності на квартиру.

01 вересня 2014 року вказану позовну заяву
було передано в провадження судді
Катющенко В.П. в порядку визначеному ст.
11-1, ч.1 ст. 118 Цивільного процесуального
кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до
позовної заяви додається документ,
що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Цивільного
процесуального кодексу України, ціна
позову визначається: у позовах про
визнання права власності на майно або
його витребування - вартістю майна; у
позовах про право власності на
нерухоме майно, що належить фізичним
особам на праві приватної власності, -
дійсною вартістю нерухомого майна, а на
нерухоме майно, що належить юридичним
особам, - не нижче його балансової
вартості.

Як вбачається з позовної заяви, однією
з позовних вимог ОСОБА_1 є визнання
права власності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 67,7 кв.м. за нею у
розмірі 75 % від загальної площі.

Таким чином, предметом даного позову є
вимоги позивача щодо визнання права
власності на об'єкт нерухомого майна,
що передбачає визначення ціни позову,
виходячи з дійсної вартості об'єкту
нерухомого майна.

Відповідно до п. п. 1-2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір», за подання
до суду позовної заяви майнового
характеру справляється судовий збір у
розмірі 1 відсоток ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної
плати, за подачу позовної заяви
немайнового характеру - 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати.

Станом на січень 2014 року, мінімальна
заробітна плата встановлена у розмірі
1218 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про судовий збір», у разі якщо судовий
збір сплачується за подання позовної
заяви до суду в розмірі, визначеному з
урахуванням ціни позову, а встановлена
при цьому позивачем ціна позову не
відповідає дійсній вартості спірного
майна або якщо на день подання позову
неможливо встановити точну його ціну,
розмір судового збору попередньо
визначає суд з подальшою сплатою
недоплаченої суми або з поверненням
суми переплати судового збору
відповідно до ціни позову,
встановленої судом у процесі розгляду
справи.

Виходячи з вищевикладеного, позивачу
необхідно надати відомості, які б
підтверджували дійсну реальну
вартість майна, а саме: квартири
АДРЕСА_1 та визначити ціну позову з
урахуванням реальної вартості даного
майна або сплатити максимальний розмір
судового збору за подачу позову
майнового характеру.

Відповідно до п.п. 3, 5, 6 ч.2 ст. 119
Цивільного процесуального кодексу
України, в позовній заяві повинні бути
зазначені: зміст позовних вимог; виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги; зазначені докази, що
підтверджують кожну обставину, якою
позивач обґрунтовує свої вимоги,
наявність підстав для звільнення від
доказування. Відповідно до частини
четвертої цієї ж статті, позовна заява
повинна відповідати іншим вимогам,
встановленим законом.

Крім того, обґрунтовуючи заявлені
позовні вимоги, позивач посилалася на
той факт, що рішенням суду від 29 травня
2002 року було видано свідоцтво про
смерть ОСОБА_4 В той же час, 18 березня 2003
року Головне управління житлового
забезпечення Київської міської
державної адміністрації видало
свідоцтво про право власності на
спірну квартиру на померлого на той час
ОСОБА_4 В свою чергу, матеріали позовної
заяви не містять жодних відомостей на
підставі чого відповідним органом
державної влади було видано свідоцтво
про право власності на померлу особу,
відомостей звернення позивача до
відповідних органів державної влади з
відповідними заявами про оспорювання
даних обставин.

Також, однією з позовних вимог позивача
є визнання права власності на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 67,7 кв.м. за
ОСОБА_2 та ОСОБА_2 порівну у розмірі 25 %
від загальною площі.

Статтею 30 Цивільного процесуального
кодексу України визначено, що
сторонами в цивільному процесі є
позивач і відповідач. Позивачем і
відповідачем можуть бути фізичні і
юридичні особи, а також держава.

В даному випадку, сторони в цивільному
процесі характеризуються окрім інших,
ще й тим, що між ними виник спір про
право цивільне.

Як вбачається з поданого позивачем
позову, в якості відповідачів
останньою було заявлено ОСОБА_2 та
ОСОБА_2, на користь яких позивач і
просить суд визнати за ними право
власності на спірну квартиру у розмірі
25 % від загальної площі порівну. Таким
чином, стає не зрозумілою прохальна
частина позову в частині визнання за
відповідачами права власності.

Крім того, прохальна частина позову
також містить відсоткове визначення
частини відповідного нерухомого майна,
права власності за яким просить
визнати позивач.

Як вбачається з свідоцтва про право
власності, виданого Головним
управлінням житлового забезпечення
Київської міської державної
адміністрації 18 березня 2003 року,
квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на
праві приватної власності.

Згідно п.п. 3.2. п. 3 Інструкції щодо
проведення поділу, виділу та
розрахунку часток об'єктів нерухомого
майна, затвердженої Наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України 18.06.2007 N 55, право кожного
співвласника в спільній частковій
власності визначається часткою, яка
виражається в простих правильних
дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому
вказані в правовстановлювальних
документах розміри часток
співвласників на об'єкт нерухомого
майна в сумі повинні становити одиницю.

З огляду на викладене, визначення
відсоткового значення у праві
власності щодо нерухомого майна не
передбачено законодавцем, у зв'язку з
чим зазначення відсотків від загальної
площі квартири в прохальній частині
позову з боку позивача є некоректним.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає тому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, про необхідність залишення
позовної заяви без руху та надати строк
позивачу для усунення зазначених в
ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 3, 80, 119, 120, 121, 210 Цивільного
процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа, без самостійних вимог:
Житлово-будівельний кооператив
«Шовковик-6» про визнання права
власності на квартиру, залишити без
руху.

Надати можливість позивачу
виправити недоліки в строк не більше
ніж три дні з дня отримання позивачем
ухвали, про що у вказаний термін надати
суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не
виконання вимог цієї ухвали, позовна
заява буде вважатися неподаною та
підлягає поверненню.

Суддя: