У Х В А Л А

19 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів:
Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Коротуна В.М., Штелик С.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
Верховним Судом України рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 січня 2014 року в справі за
позовом приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» до ОСОБА_3
про відшкодування шкоди в порядку
регресу,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Українська страхова група»
звернулось до суду з вищевказаним
позовом, в обґрунтування посилаючись
на те, що між закритим акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Українська страхова група»,
правонаступником якого є приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Українська страхова група»,
та ОСОБА_4 було укладено договір
добровільного страхування від 28 лютого
2008 року № Ж28-0901-0082,
відповідно до якого позивач
зобов'язався у разі настання
страхового випадку відшкодувати
ОСОБА_4 збитки в межах страхової суми в
порядку та на умовах, передбачених цим
договором.

15 жовтня 2009 року о 19 год. 00 хв. по вул.
Надрічній-Галицькій у м.
Івано-Франківську сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортних засобів: автомобіля «Opel
Astra», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_3, та автомобіля «ВАЗ-2170», д.н.з.
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4
Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 29 жовтня 2009 року ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

27 листопада 2009 року приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Українська страхова група»
виплатило страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 27 280 грн 35 коп.,
у зв'язку з чим позивач просив стягнути
з відповідача вказану суму страхового
відшкодування в порядку регресу.

Рішенням Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 05 вересня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» в порядку
регресу 27 280 грн 35 коп. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 15
жовтня 2013 року рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 05
вересня 2013 року скасовано та ухвалено
нове рішення про відмову в позові.

Не погоджуючись з рішенням
апеляційного суду, приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Українська страхова група» подало
касаційну скаргу.

Рішенням Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 січня 2014 року
касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»
задоволено частково, рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 05
вересня 2013 року та рішення
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 15 жовтня 2013 року скасовано
та ухвалено нове рішення про
задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» в порядку
суброгації 27 280 грн 35 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

14 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із заявою про перегляд Верховним
Судом України рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 січня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

На підтвердження підстав
неоднакового застосування судами норм
матеріального права, а саме: ст. ст. 993,
1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про
страхування», ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», заявник послався та додав
копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 грудня 2011 року
та копії постанов Вищого
господарського суду України від 25
вересня 2012 року, від 15 липня 2013 року та
від 12 листопада 2013 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 6 постанови від 30 вересня 2011
року № 11 «Про практику застосування
статей 353 - 360 Цивільного процесуального
кодексу України», заява про перегляд
судових рішень у цивільних справах із
підстав, передбаченої пунктом 1 частини
першої статті 355 ЦПК, може бути подана
за сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.
Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах. Під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту заяви та долучених до заяви
судових рішень, зокрема, копії ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 грудня 2011 року та копій
постанов Вищого господарського суду
України від 25 вересня 2012 року, від 15
липня 2013 року та від 12 листопада 2013
року, не вбачається неоднакове
застосування судами касаційних
інстанцій одних і тих самих норм
матеріального права, оскільки
вищевказані рішення судів касаційних
інстанцій ухвалені у справах за різних
встановлених судами фактичних
обставин, тому у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська
страхова група» до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,
за заявою ОСОБА_3 про перегляд
Верховним Судом України рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 січня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.С. Олійник

Судді:
В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

В.М. Коротун

С.П. Штелик

4

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ

З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ

Справа №6-18499зп13

Доповідач: Гончар В.П.