справа №2010/4202/12
провадження №2/619/45/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014
року                    Дергачівськи
й районний суд Харківської області

у складі:           головуючого
судді          - Нечипоренко І.М.

за участю
секретаря

судового
засідання           - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дергачі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про виселення, зняття з
реєстрації та стягнення моральної
шкоди,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
указаним вище позовом.

Позивач у судове засідання
повторно не з’явився, причини неявки
суду не повідомив, судові виклики, які
направлялися позивачу за адресою,
зазначеною у позові: АДРЕСА_1, повернуті
до суду за закінченням терміну
зберігання.

Від відповідача ОСОБА_3
надійшла заява про розгляд справи за її
відсутності, також в якій вона
заперечувала проти задоволення позову.

Перевіривши матеріали
справи, суд дійшов до висновку про
залишення позову без розгляду,
виходячи з наступного.

Судова палата у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ роз'яснюючи, чи
повинен суд з урахуванням положення
пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК
України аналізувати та оцінювати
причини поважності повторної неявки
належним чином повідомленого позивача
про дату судового засідання зазначила,
що на відміну від аналогічного
положення раніше чинної редакції
закону, в якому зазначалось про
повторну неявку до суду без поважних
причин, у пункті 3 частини першої статті
207 ЦПК України у редакції Закону від 7
липня 2010 року зазначено, що суд залишає
заяву без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності. Тобто, не
вказано про врахування поважності
причин повторної неявки позивача.

Зазначені зміни до законодавства
внесені з метою недопущення
зловживання особами, які беруть участь
у справі, своїми процесуальними
правами (частина третя статті 27 ЦПК
України).

Положення пункту 3 частини першої
статті 207 ЦПК України повинні
враховуватись у системному та
логічному зв'язку із положенням статті
169 цього Кодексу, згідно з якою суд
відкладає розгляд справи лише в разі
першої неявки в судове засідання
належним чином повідомленого позивача
без поважних причин (пункт 3 частини
першої). При повторній неявці належним
чином повідомленого позивача, від
якого не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, суд залишає
заяву без розгляду.

Отже, законодавець диференціює
необхідність врахування судом
поважності/неповажності явки позивача
до суду залежно від того, яке це судове
засідання: перше чи повторне. Тобто не
вказує на врахування судом поважності
причин при повторній неявці позивача
до суду (другої підряд).

Це пов'язано із дією принципу
цивільного судочинства -
диспозитивністю, відповідно до якого
кожний учасник процесу самостійно
розпоряджається наданими йому законом
процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону
пов'язане із дотриманням судом
розумних строків розгляду справи, що є
вимогою статті 157 ЦПК України та статті
6 Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив
баланс захисту прав як позивача, який
повторно не з'явився в судове засідання
(незалежно від причин неявки), так і
відповідача, який у зв'язку з такою
неявкою вимушений витрачати свої час
та кошти. Так, для відповідача - це є
залишення заяви без розгляду з правом
на компенсацію витрат, пов'язаних з
розглядом справи (частина третя статті
89 ЦПК України), а для позивача - це право
на повторне звернення до суду з тим
самим позовом (частина друга статті 207
ЦПК України).

Так, з матеріалів справи вбачається, що
у судові засідання 10 липня 2014 року, 19
вересня 2014 року, позивач не з’явився,
про причини неявки суду не повідомив,
хоча про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином.

Статтею 77 ЦПК України передбачено
обов'язок осіб, які беруть участь у
справі, повідомляти суд про зміну свого
місця проживання (перебування,
знаходження) та про причини неявки в
судове засідання.

Отже, позивач, будучи
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду справи у судове
засідання повторно не з’явився. Заяву
про розгляд справи у відсутність
позивача після скасування заочного
рішення до суду не надано.

За таких обставин, процесуальний закон
зобов'язує суд залишити позов без
розгляду незалежно від поважності
причин неявки позивача.

Згідно вимог ч.3 ст.169 ЦПК України, у разі
повторної неявки в судове засідання
позивача, повідомленого належним
чином, якщо від нього не надійшла заява
про розгляд справи за його відсутності,
суд залишає позовну заяву без розгляду.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК
України, суд залишає позов без
розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання.

Відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України якщо
позовну заяву залишено без розгляду,
вжиті заходи забезпечення позову
застосовуються до набрання судовим
рішенням законної сили. Проте суд може
одночасно з ухваленням судового
рішення або після цього постановити
ухвалу про скасування заходів
забезпечення позову.

Враховуючи, що позовна заява
залишається без розгляду, заходи
забезпечення позову, що накладені
відповідно до ухвали суду від 14 грудня
2011 року підлягають скасуванню.

Керуючись ч.6 ст. 154, ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст. 207
ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення,
зняття з реєстрації та стягнення
моральної шкоди залишити без розгляду.

Роз’яснити ОСОБА_2, що особа,
заяву якої залишено без розгляду, після
усунення умов, що були підставою для
залишення заяви без розгляду, має право
звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя

І.М.
Нечипоренко