№621/1532/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2014 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого судді - Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Зубенко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Змієві
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 04.06.2014 року звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної шкоди у розмірі 831,28 грн.,
спричиненої залиттям належної йому
квартири та стягнення моральної шкоди
у сумі 5000 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
зазначив, що є власником квартири
АДРЕСА_3.

Власницею квартири АДРЕСА_1,
розташованої у будинку за вказаною
вище адресою є ОСОБА_2

Близько 6 години ранку 27.05.2014 року у
квартирі відповідачки сталася аварія
системи водопостачання внаслідок чого
відбулося залиття квартири, належної
позивачеві, а саме пошкодження підлоги
у виді деформації та здуття паркету та
лінолеуму у кімнаті кухні та коридорі.

Для вирішення питання щодо
відшкодування шкоди, ОСОБА_1 звернувся
до ОСОБА_2 з відповідною вимогою, але
вона на пропозиції відшкодування
коштів, витрачених на ремонтні роботи
не відреагувала.

Власними силами позивач відновив
пошкоджену підлогу, витративши на
придбання будівельних матеріалів 788,00
грн.

Крім того внаслідок протиправних дії
ОСОБА_2, йому була завдана моральна
шкода, яка виявилась у переживаннях,
втраті сну, пригніченому стані та
відчутті тривоги. При зверненні за
медичною допомогою йому було
встановлено діагноз
антено-невротичний синдром із
вторинною артеріальною гіпертонією та
призначено курс лікування, сума витрат
на рекомендовані ліки склала 43,28 грн.,
таким чином ОСОБА_1 просить стягнути з
ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди,
завданої неправомірними діями 831,28 грн.
та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
наполягав на задоволенні позову в
частині стягнення матеріальної шкоди в
сумі 831,28 грн. у повному обсязі та
зменшив розмір вимог про стягнення
моральної шкоди до 2500 грн. ОСОБА_1 у
судовому засіданні пояснив, що вранці
27.05.2014 року в його квартиру з верхнього
поверху почала проступати вода. Як
виявилось у квартирі ОСОБА_2 сталася
аварія системи водопостачання. Сім'я
відповідачки у вказаній квартирі
постійно не проживає, в результаті
неналежного утримання системи
водопостачання випадково відбулося
пошкодження шланги підводу води у
туалетній кімнаті. Про те, що сталося
відповідне пошкодження підтвердив
особисто чоловік відповідачки, але
завдану шкоду у добровільному порядку
не відшкодували. Оскільки він власними
силами здійснив ремонтні роботи по
відновленню підлоги, а вартість
будівельних матеріалів склала 788,00 грн.
просив стягнути вказану суму з ОСОБА_2
Крім того зазначив, що ця подія
негативно вплинула на стан його
здоров'я, від хвилювань у нього
піднявся артеріальний тиск, боліла
голова в результаті чого він звернувся
до лікаря та поніс витрати на придбання
ліків у сумі 43,28 грн. Враховуючи
моральні страждання, пов'язані з подією
залиття його квартири, просив стягнути
з відповідачки моральну шкоду у
розмірі 2500 грн.

Відповідач ОСОБА_3 позовних вимог
ОСОБА_1 не визнала та просила відмовити
у задоволенні його позову у повному
обсязі про що вказала у поданих до суду
письмових запереченнях.( а.с.26-29,41-42)

Так, ОСОБА_2 зазначила, що 27.05.2014 року їй
зателефонували сусіди та повідомили
про аварію системи водопостачання.
Оглянувши квартиру ніяких пошкоджень
вона не виявила, вода була перекрита.
Жодних доказів на підтвердження
позовних вимог позивачем не подано, а
акт обстеження матеріально-побутових
умов від 27.05.2014 року не може бути
належним доказом у справі, оскільки не
відповідає дійсним обставинам, є
надуманим, складеним за її відсутності.
Крім того, вказала на відсутність
документів, які б підтвердили реальні
збитки позивача, а тим більше будь-яких
даних про наявність причинного зв'язку
між її діями та наслідками у виді
завдання шкоди залиттям квартири.

ОСОБА_2 просила провести судове
засідання за її відсутності, оскільки
вона перебуває у стані вагітності, та
не має змоги за станом здоров'я бути
присутньою у судовому засіданні.

Ознайомившись з матеріалами справи,
вислухавши пояснення позивача,
свідків, дослідивши письмові докази,
даючи встановленому правову оцінку,
суд дійшов наступного:

Відповідно до ст.10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З позовної заяви та пояснень
позивача ОСОБА_1 під час розгляду
справи вбачається, що позов
ґрунтується на наявності
індивідуальної вини відповідачки у
заподіянні шкоди і позивач наполягає
на стягненні шкоди у повному обсязі
саме з ОСОБА_2

На підтвердження факту заподіяння
шкоди позивачем надано акт обстеження
матеріально-побутових умов проживання
від 27.05.2014 року, складеного депутатом
Зміївської міської ради Голосняком В.І.
в присутності ОСОБА_1, за участю
мешканців будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, яким встановлено, що в
результаті аварії системи
водопостачання, яка трапилась у
квартирі АДРЕСА_1 заподіяно шкода
квартирі АДРЕСА_3 за вказаною вище
адресою. Обстеженням встановлено, що в
результаті аварії системи
водопостачання у квартирі АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_7, близько 6 години ранку
27 травня 2014 року постраждала квартира
АДРЕСА_3. Оглядом квартири встановлено
пошкодження підлогового покриття в
коридорі та кухні. Загальна площа
пошкодженого покриття становить 14 м.
кв. Пошкодження полягає у деформації
та здутті паркету та лінолеуму з причин
потрапляння води. (а.с.8)

Згідно чеку №55652, 08.06.2014 року були
придбані медичні препарати на суму 43,28
грн. ( а.с.12)

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 22 ЦК визначає, що особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. При цьому у
даному випадку відповідно до ч.1 даної
статті збитками є: втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Відповідно до листа Міністерства
з питань житлово-комунального
господарства України від 29.12.2009 року N
12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після
залиття» зазначено, що присутність
зацікавлених осіб від потерпілої
сторони та з боку винної є обов'язковою.
Акт обов'язково має бути підписаний
всіма членами комісії. Відмова від
підпису складеного акту присутніми
особами від потерпілої та з боку винної
сторони не впливає на його чинність (у
такому випадку в акті має бути
зазначено, що згадані особи (прізвище,
ім'я, по батькові) підписувати
складений акт відмовились з таких-то
причин).

В акті повинні бути відображені:
дата складання акту (число, місяць, рік);
прізвища, ініціали та займані посади
членів комісії; прізвище, ім'я, по
батькові власника (наймача, орендаря)
квартири, що зазнала шкоди; адреса
квартири, поверх, форма власності;
прізвище, ім'я, по батькові власника
(наймача, орендаря) квартири, з вини
якого сталося залиття; адреса квартири,
поверх, форма власності; характер
залиття та його причини; завдана
матеріальна шкода (обсяги необхідного
ремонту приміщень квартири, перелік
пошкоджених внаслідок залиття речей та
їх орієнтовна вартість); висновок
комісії щодо встановлення вини особи,
що вчинила залиття. У разі, якщо
присутні не усі члени комісії, або якщо
винуватець події відмовляється
підписувати акт, необхідно запросити
свідків з числа сусідів. Вони також
можуть засвідчити факт затоплення та
скласти опис пошкоджень та зіпсованого
майна.

За даними акту від 27.05.2014 року,
вбачається, що він був складений та
підписаний лише членами комісії, а саме
депутатом Зміївської міської ради
Голосняком В.І. в присутності ОСОБА_1, за
участю мешканців будинку АДРЕСА_3
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, тобто з порушенням
вимог встановлених для складання
вказаних актів, оскільки в ньому не
зазначено, чи був присутній під час
огляду місця залиття власник квартири
АДРЕСА_1. Відсутність в акті підпису
відповідача та не зазначення причини
відсутності даного підпису, не дає
можливість суду вважати даний доказ як
обґрунтований. Крім того з даних
зазначеного акту вбачається, що
квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 в той
час, як позивач ставить питання про
стягнення шкоди саме з ОСОБА_3 Відсутні
в акті і посилання на обсяги
необхідного ремонту приміщень
квартири, перелік пошкоджених
внаслідок залиття речей та їх
орієнтовна вартість. ( а.с.8)

Іншого належно оформленого акту до
суду не надано.

Крім того, чинним законодавством
передбачено, що вразі, якщо акт
затоплення належно оформлений,
необхідно з'ясувати суму завданої
шкоди. Треба звернутися до оцінювача,
що має кваліфіковане свідоцтво і саме
його висновок є належним та об'єктивним
підтвердженням події та збитків, яких
вона спричинила. Окрім нього, варто
задіяти спеціалістів вузького профілю:
менеджерів з продажу будматеріалів,
працівників будівничих бригад та інших
експертів. Вартість втраченого чи
пошкодженого майна може бути
встановлена за допомогою чеків,
квитанцій, прайсів. Якщо ремонт
відбувався за договором підряду - сам
договір, кошторис та акти
прийому-передачі також можуть
встановити вартість завданої шкоди
точніше.

Позивачем подано до суду товарний чек
від 29.05.2014 року, відповідно до якого у
ФОП ОСОБА_8 були придбані будівельні
матеріали (ДВП та лінолеум) на суму 788,00
грн. (а.с. 10)

Однак, суд зазначає, що вказаний
товарний чек не є належним доказом, за
яким можливо визначити вартість
завданої шкоди.

Інших документів, які підтверджували б
вартість завданих збитків, позивачем
до суду не надано.

Крім того, для встановлення завданих
збитків повинна бути проведена
експертиза для оцінювання нанесеної
залиттям квартири шкоди, однак питання
про проведення відповідної експертизи
позивачем ОСОБА_1 не порушувалось.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ
№ 6 від 27 березня 1992 року «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»,
суди повиннім ати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що її дії були неправомірними,
між ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Досліджені в судовому засіданні докази
у вигляді фотокарток (а.с. 9), не дають
змогу встановити достовірний висновок
про причинно-наслідковий зв'язок
затоплення квартири позивача саме з
вини ОСОБА_2

Наявні фотокартки та відсутність в
матеріалах справи інших доказів, що
об'єктивно узгоджуються між собою, не
дає можливості впевнено стверджувати,
що саме ОСОБА_3 являється винною особою
у заподіянні шкоди.

Так, у судовому засіданні допитана у
якості свідка ОСОБА_9 показала, що
вранці 27.05.2014 року вона прокинулась від
шуму води і побачила залиття коридору
та кухні квартири АДРЕСА_3 де вона
мешкає разом із чоловіком ОСОБА_1 Вони
піднялись вище на поверх та
з'ясувалося, що затоплення
відбувається з квартири АДРЕСА_1 цього
ж будинку, після чого її чоловік
перекрив водопостачання. В подальшому
вони зателефонували ОСОБА_7, який
прибувши до квартири підтвердив, що у
туалеті зірвало шлаг. ЇЇ чоловік з
приводу даної події зазнав моральної
шкоди, яка виявилась у хвилюваннях,
незадовільному стані здоров'я та
необхідності звернення за медичною
допомогою.

В свою чергу, допитаний у якості свідка
ОСОБА_10 суду показав, що мешкає у
квартирі на поверх вище ніж
розташована квартира ОСОБА_1 Вранці
27.05.2014 року до нього звернувся позивач
та повідомив, що до нього у квартиру з
верхнього поверху надходить вода.
З'ясувавши, що у належній йому квартирі
будь-які протікання відсутні, вони
піднялись на поверх вище до квартири
ОСОБА_2 і як з'ясувалось господарів не
було вдома. В подальшому вони перекрили
кран водопостання та розшукали ОСОБА_7,
який визнав факт того, що затоплення
квартири ОСОБА_1 відбулося з причини
пошкодження шлангу у його квартирі.

Даючи оцінку показанням свідків, суд
дійшов висновку, що дані повідомлені
ними містять відомості про обставини
події - залиття квартири позивача, але
жодним чином не вказують на
неправомірність дій саме відповідача
ОСОБА_2, безпосередність причинного
зв'язку та вини зазначеної особи.

Крім того, суд критично сприймає
показання свідка ОСОБА_9, оскільки є
підстави вважати про її
заінтересованість в результатах
розгляду справи.

Відповідно до норм Цивільного Кодексу
України, якщо сторона вважає себе
потерпілою та виявила бажання стягнути
збитки, вона має довести їх наявність
та розмір. Однією з необхідних умов
цивільно-правової відповідальності є
наявність безпосереднього причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
правопорушника і збитками потерпілої
сторони, як вже зазначалося вище. Для
притягнення особи до цивільно-правової
відповідальності потрібен повний
склад правопорушення, що складається з
чотирьох елементів (протиправність,
шкода, причинний зв'язок, вина). За
відсутності хоч би одного з цих
елементів (крім випадків безвинної
відповідальності) цивільна
відповідальність не настає.

Згідно вимог ст. 23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав, яка відшкодовується одноразово,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Підстави відповідальності за завдану
моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК
України і полягають у її відшкодування
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» визначено, що розмір
відшкодування моральної немайнової
шкоди суд визначається залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду
доказів, які б підтверджували його
моральні переживання, само по собі
звернення до лікаря та придбання
рекомендованих медичних препаратів
(а.с.11,12) не є підтвердженням причинного
зв'язку між погіршенням стану здоров'я
та протиправними діями ОСОБА_3

Оскільки позивачем не доведені ті
обставини, на які він посилається як на
підставу своїх вимог, зокрема
наявність причинного зв'язку між діями
ОСОБА_3, з наслідками у вигляді
заподіяння шкоди про відшкодування
вартості якої просить позивач, вини
саме відповідача ОСОБА_2 в заподіянні
шкоди, та з урахуванням обов'язкової
необхідності з'ясування такої
обставини, як вина особи, суд приходить
до висновку про недоведеність та
необґрунтованість позовних вимог
ОСОБА_1 та відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст. 22, 316, 317, 1166, 1167, 1192
ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ № 6
від 27 березня 1992 року «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди»ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди -
відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено -
29.09.2014 року.

Головуючий: