АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6500/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
С.О. Ричка Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 04 червня 2014 року
про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2
про перегляд рішення цього ж суду від 20
квітня 2012 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Комунального виробничого
підприємства Дніпродзержинської
міської ради «Міськводоканал» про
визнання незаконними дій
(бездіяльності), зобов'язання вчинити
певні дії та стягнення моральної шкоди
- за нововиявленими обставинами,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою та
просив ухвалити рішення, яким
скасувати рішення Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 20 квітня 2012 року у цивільній справі
№ 2-997/11 за позовом ОСОБА_2 до
Комунального виробничого підприємства
Дніпродзержинської міської ради
«Міськводоканал» про визнання
незаконними дій (бездіяльності),
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди за
нововиявленими обставинами.

Заявник вказує на те, що 20 квітня 2012
року Заводським районним судом м.
Дніпродзержинська ухвалено рішення у
цивільній справі №2-997/11 за позовом
ОСОБА_2 до Комунального виробничого
підприємства Дніпродзержинської
міської ради «Міськводоканал» про
визнання незаконними дій
(бездіяльності), зобов'язання вчинити
певні дії та стягнення моральної шкоди,
яким йому відмовлено в задоволенні
позову.

Підставою для перегляду рішення
заявник зазначив скасування, як
незаконного наказу №5-з від 11 січня 2011
року відповідача про звільнення
позивача з посади заступника
генерального директора з кадрових
питань відповідача; поновлення судом
його на посаді заступника генерального
директора з кадрових питань
відповідача з 11 січня 2011 року;
допущення судом рішення суду до
негайного виконання в частині
поновлення його на роботі та в частині
присудження останньому виплати
заробітної плати, але не більше ніж за
один місяць; стягнення з відповідача на
його користь 150 844,80 грн. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
розрахованого судом без утримання
податків та інших обов'язкових
платежів, 2000 грн. моральної шкоди, а
всього 152 844,80 грн.; стягнення з
відповідача на користь держави
судового збору у розмірі 1528,44 грн., які
були виявлені рішенням Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 07 червня 2013 року у цивільній справі
№ 415/4858/12 за позовом ОСОБА_2 до
Комунального виробничого підприємства
Дніпродзержинської міської ради
«Міськводоканал» про визнання
звільнення незаконним, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, допомоги на
оздоровлення та відшкодування
моральної шкоди, яке набрало законної
сили 17 жовтня 2013 року, тобто, датою їх
відкриття вважається 17 жовтня 2013 року.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 04 червня 2014 року
в задоволенні заяви ОСОБА_2 Петровича
про перегляд рішення цього ж суду від 20
квітня 2012 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Комунального виробничого
підприємства Дніпродзержинської
міської ради «Міськводоканал» про
визнання незаконними дій
(бездіяльності), зобов'язання вчинити
певні дії та стягнення моральної шкоди
- за нововиявленими обставинами -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу суду та передати
питання на новий розгляд, посилаючись
при цьому не те, що ухвала суду
незаконна, необґрунтована та
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу відхилити з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 20 квітня 2013 року
ухвалено рішення у цивільній справі
№2-997/11 за позовом ОСОБА_2 до
Комунального виробничого підприємства
Дніпродзержинської міської ради
«Міськводоканал» про визнання
незаконними дій (бездіяльності),
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди, яким йому
відмовлено в задоволенні позову.

В наданій суду заяві про перегляд
рішення суду у зв'язку з
нововиявленними обставинами ОСОБА_2
стверджує, що рішенням апеляційного
суду Дніпропетровської області від 30
липня 2013 року у справі №22ц/774/4996/13 за
позовом ОСОБА_2 до КВП ДМР
«Міськводоканал» про визнання
незаконними зобов'язання вчинити певні
дії та стягнення моральної шкоди
(справа Заводського районного суду
Дніпродзержинська №2-992/11, суддя Дячков
С.В.) визнано дії відповідача щодо
порушення трудових прав позивача
незаконними, стягнуто з відповідача в
рахунок відшкодування моральної шкоди
позивачу 3000 грн. ( ар. сп.109) та
встановлено нові обставини, а саме:

- «В ході розгляду справи було
встановлено, що 23 листопада 2010р. в
робочий день у 8год. 05хв. під час
зведення наради у присутності
працівників підприємства, невідомі
особи із застосуванням фізичної сили
вивели позивача з приміщення
підприємства.»;

- «Враховуючи встановлені
обставини, та норми права, якими
регулюються виникли між сторонами
правовідносини, колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 про визнання незаконними
дій, зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди підлягають
частковому задоволенню, оскільки саме
з вини підприємства, яке не забезпечило
безпечні умови праці, невідомі особи в
робочий час і під час виконання
позивачем службових обов'язків
протиправно вивели останнього з
приміщення підприємства, а тому дії
підприємства у незабезпеченні
позивачу безпечних умов праці слід
визнати незаконними, відмовивши
позивачу у задоволенні позовних вимог
до генерального директора
підприємства Проші М.А. про визнання
незаконними дій та розпоряджень,
оскільки підприємство повинно
забезпечувати безпечні умови праці
працівників.»;

- «...підприємство допустило
порушення прав позивача створивши
неналежні та небезпечні умови праці на
підприємстві».

Таким чином ОСОБА_2 вважає, що а ні він, а
ні суд не знали про існування обставин,
які стали лише відомі суду після
ухвалення судових рішень.

Відповідно до ч.2 ст.361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення суду
у зв'язку з нововиявленими обставинами
є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдиві
показання свідка, завідомо неправдивий
висновок експерта, завідомо
неправильний переклад, фальшивість
документів або речових доказів, що
потягли за собою ухвалення незаконного
або необґрунтованого рішення;

3) скасування судового рішення, яке
стало підставою для ухвалення рішення
чи постановлення ухвали, що підлягають
перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом
України неконституційність закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п.6 постанови «Про застосування
цивільного процесуального
законодавства при перегляді судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами»№4 від 30 березня 2012 року,
при вирішенні питання про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами суд має
виходити з визначених частиною другою
статті 361 ЦПК України підстав, перелік
яких є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає, та дотримання
заявником умов, що містяться в статтях
362,364 ЦПК України. Судове рішення не може
переглядатись у зв'язку з
нововиявленими обставинами у разі,
якщо обставини, передбачені частиною
другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є
підстави для перегляду судового
рішення в апеляційному чи касаційному
порядку або Верховним Судом України, а
також якщо обставини, визначені
частиною другою статті 361 ЦПК, були або
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те , що
висновки встановлені рішенням
Заводського районного суду м.
Дніпропедзержинська від 20 квітня 2012
року ( ар. сп. 94-95) на даний час
суперечать висновкам , що містяться у
рішення цього ж суду від 7 червня 2013
року ( ар. сп. 102-108) та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 30 липня 2013 року ( ар. сп. 109-110)
і це являється підставою для перегляду
рішення від 20 квітня 2012 року за ново
виявленими обставинами визнати
обґрунтованими не можна.

Так , предметом розгляду справи № 2-997/11
за позовом ОСОБА_2 до Комунального
виробничого підприємства
Дніпродзержинської міської ради
«Міськводоканал» про визнання
незаконними дій (бездіяльності),
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди факт не
надання позивачу ОСОБА_2 відпустки у
відповідності до його заяви від 6
грудня 2010 року та спричинення йому
даними діями ( бездіяльністю) моральної
шкоди ( ар. сп. 65-66). Дані позовні вимоги
судом були розглянуті.

Зазначення в рішенні апеляційного
суду Дніпропетровської області від 30
липня 2013 року ( ар. сп. 109-110) на такі
обставини , що «підприємство допустило
порушення прав позивача створивши
неналежні та небезпечні умови праці на
підприємстві» до вирішення питання , що
визнання незаконними дій ,
зобов»язання вчинити певні дії та
відшкодування моральної шкоди
спричиненої не наданням відпустки не
являються ново виявленими і достатніми
для перегляду рішення суду.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом норм процесуального
законодавства при вирішенні заяви
ОСОБА_2 про перегляд рішення за ново
виявленими обставинами та
виготовленні оскаржуваної ухвали
самі по собі не можуть бути підставою
для скасування правильного та
законного рішення суду , оскільки у
відповідності до ч. 3 ст. 309 ЦПК України
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення , тільки якщо це
порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що зазначені в заяві ОСОБА_2
обставини не відносяться до таких, які
могли вплинути на висновки суду при
ухваленні судового рішення, а тому
ухвала суду є законною і обґрунтованою
та підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга ОСОБА_2 - відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,312-315,317 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 04 червня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

головуючий суддя
- І.О. Петренко

судді
- С.П. Котушенко

- М.М. Романюк