Справа №592/2770/14-ц
№2/592/1042/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30.05.2014 року

м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
складі: головуючого – судді Катрич
О.М.,

при секретарі – Гробовій М.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа:
Служба у справах дітей Сумської
міської ради про позбавлення
батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, який мотивує
тим, що з 24.01.2009 року по 05.11.2010 року
перебувала у шлюбі з відповідачем, від
якого народилася 23.09.2009 року донька
Єва. Вказує, що відповідач грубо веде
себе із дитиною та оточуючими, веде
себе неадекватно і агресивно, зупинив
матеріальне забезпечення дитини,
вчиняє сварки, зловживає алкоголем та
приймає наркотики, тобто створив
неналежні умови для розвитку та
виховання дитини.Тому просить суд
позбавити батьківських прав ОСОБА_2
відносно доньки- Єви, судові витрати
покласти на відповідача.

Представник позивача - ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, та просить
їх задовольнити. Позивачка надала
заяву про розгляд справи без її участі,
пояснюючи те, що вона боїться
застосування відносно неї з боку
відповідача заходів фізичного впливу
(а.с. 82)

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду
письмові заперечення, пояснюючи, що
позивачка викладає у позові
перекручені фактичні обставини, після
розлучення він неодноразово намагався
бачитися з донькою, але позивачка не
дозволяла з особистих міркувань
спілкуватися з дитиною, погрожувала
фізичною розправою та коли він
приходив, то викликала міліцію і він
був вимушений уходити, щоб не допускати
сварок. Більш того, вона постійно йому
дорікала, що він хворіє на психічне
захворювання, але коли він себе погано
почуває, то і не спілкується з дитиною,
в цей час знаходячись у лікарні, а тому
ніякої загрози для життя і здоров»я
дитини він не несе. Вказує що він
ніколи свідомо або умисно не ухилявся
від виконання своїх батьківських
обов»язків, цікавився життям і
здоров»я дитини, так само і його мати з
сестрою, від сплати аліментів не
ухилявся, так як працює, крім цього
ходив з дитиною у кафе, театр, замовляв
шоу мильних кульок на день народження
дитини. (а.с. 36) В судовому засіданні
відповідач підтримав свої заперечення
і просить не позбавляти його
батьківських прав.

Представник відповідача – ОСОБА_2 в
суді заперечувала проти задоволення
вимог, вказуючи , що відповідач любить
свою доньку і піклується про неї, але
позивачка всіляко чинить перешкоди у
спілкуванні з дитиною, не дозволяє до
неї приходити, гуляти тощо, ставить
свої умови , за яких він та його близькі
родичі можуть бачитися з дитиною. Крім
цього, зазначає, що коли відповідач
хворіє і лікується у лікарні, то він з
дитиною і не спілкується, таким чином
для дитини немає ніякої небезпеки ,
більш того дитині покупає подарунки та
одяг, влаштовує дні народження. До
органів опіки і піклування в
установленому порядку не зверталися,
відповідач бажав мирним шляхом
врегулювати питання по спілкуванню і
вихованню дитини. У задоволенні вимог
просить відмовити. Допитана в якості
свідка- Мокан О.І. надала суду
аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_4, яка є матір»ю
позивачки, в суді охарактеризувала
відповідача з негативної сторони,
вказуючи, що декілька разів він
приходив до них додому, щоб побачитися
з дитиною, але її дочка його не
впустила, тоді він вчиняв сварки і
скандали, викликали міліцію. Що ж
стосується утримання дитини, то
відповідачу допомагає мати і сестра, в
іншому б разі він дитину не зміг би
утримувати та належним чином
виховувати.

Свідок ОСОБА_5 в суді показала, що є
сусідкою позивачки і декілька разів
бачила як відповідач приходив до
дитини з подарунками, але йому не
відчиняли, тоді він кричав та перелазив
через її паркан до колишньої дружини.

Свідок ОСОБА_6, яка є матір»ю
відповідача та свідок ОСОБА_7, яка є
хрещеною матір»ю відповідача, в суді
кожен окремо пояснили, що коли
народилася дитина, то ОСОБА_2 качав,
піклувався за нею, але сторони мало
прожили разом як подружжя, адже
позивачка пішла жити до своїх батьків
і заборонила ОСОБА_2 спілкуватися з
дитиною на грунті неприязних до нього
відносин. Не дивлячись на це,
відповідач покупав дитині речі, давав
кошти, влаштовував дні народження,
сплачував аліменти, але у нього це не
регулярно получалося, адже він
періодично лікується у психіатричній
лікарні, однак він не є агресивним і
ніякою загрози для дитини не
представляє. Щоб уникати сварок з
колишньою дружиною, коли дозволить
позивачка, то вони разом приходять до
дитини з ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_8 в суді показала, що
проживала разом із старшим братом
відповідача, і в цій квартирі також
проживав і ОСОБА_2, нічого погано про
нього сказати не може, приступів
агресії з його боку чи вживання
наркотичних засобів, зловживання
алкоголем не бачила. За дитину завжди
їй розповідав, на святах дитина
спілкувалася з батьком.

Представник третьої особи – Служби
у справах дітей Сумської міської ради -
ОСОБА_9 в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечувала,
надавши письмовий висновок.

Прокурор Рябуха В.В. вважає , що
законних підстав позбавляти
батьківських прав ОСОБА_10 немає,
враховуючи те, що він хворіє на душевну
хворобу, а позивачка із за поганих
стосунків між нею та відповідачем як
колишнім чоловіком, перешкоджає у
спілкуванні батька з дитиною.

Заслухавши представника позивача
, представника відповідача,
представника третьої особи, думку
прокурора, перевіривши матеріали
справи та оцінивши докази в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги позивачки про позбавлення
батьківських прав не підлягають
задоволенню , з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що сторони з 24.01.2009 року по 05.11.2010 року
перебували між собою у шлюбі, від
якого народилася донька Єва,
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 8,9,11).

Після розлучення сторони мешкають
окремо, дитина Єва зареєстрована разом
із матір»ю за адресою м. Суми, вул.
Польова, буд.56 (а.с. 10)

11.01.2010 року Зарічним районним
судом м. Суми було ухвалено рішення про
стягнення з батька ОСОБА_11 аліментів на
утримання доньки у розмірі 400 грн.
щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття. (а.с. 12) Як убачається з
даного рішення , ОСОБА_12 при його
оголошенні присутня не була, згідно
розрахунку заборгованості по
виконавчому листу за цим рішенням суду
, сума за період часу з 21.04.2010 року по
лютий 2012 року складає 6 589 грн. 40 коп.
(а.с. 13-14,15) Згідно наданої позивачкою
довідки з ДВС від 15.04.2010 року, ОСОБА_1 не
отримувала аліменти від ОСОБА_2 у
період часу з 01.10.2009 року по 31.03.2010 року
(а.с. 23) Станом на день розгляду справи
та ухвалення рішення позивачка не
довела перед судом, що існує
заборгованість і в якому розмірі, адже
не заперечувалося, що з боку сім»ї
Мокан надходить матеріальна допомога.

З квітня 2013 року і на даний час
ОСОБА_1 разом із неповнолітньою дитиною
Євою знаходиться у Росії, де працює
згідно договору (а.с. 20-21) Дозвіл на
виїзд дитини до іншої держави ОСОБА_2
надавав, що підтверджується витягом
про реєстрацію в Єдиному реєстрі
довіреностей і не заперечується
сторонами. (а.с. 34)

До цього, з 2011 року по березень 2014
року дитина Єва відвідувала Сумський
ДНЗ № 143 « Золотий півник» і крім її
матері ОСОБА_1 та її батьків-Зубань Г.П.
та ОСОБА_13 про дитину ніхто не
піклувався. (а.с. 19)

Згідно медичних довідок з
Сумського обласного
психоневрологічного диспансеру від
14.05.2014 року ОСОБА_2 перебуває на «Д»
обліку з діагнозом «Шизоактивний
розлад» (а.с. 77) КУ Перша обласна
спеціалізована лікарня м. Ромни листом
від 19.05.2014 року повідомила, що ОСОБА_2
знаходився на лікуванні з 29.04.2011 року по
21.06.2011 року та з 19.07.2012 року по 23.08.2012 року
з діагнозом «Шизоактивний розлад,
змішаний тип.» (а.с. 81) Відповідно до
довідки з Сумського обласного
наркологічного диспансеру ОСОБА_2 на
«Д» обліку в диспансері не перебуває.
(а.с. 108)

Листом від 15.05.2014 року за № 8/5214
ОСОБА_1 11.03.2014 року зверталася до СМВ
відносно неправомірних дій ОСОБА_2, за
наслідками проведеної перевірки
матеріали направлені до СІТ для обліку
та зберігання у зв»язку із відсутністю
кримінального правопорушення. Згідно
наданої характеристики дільничного
інспектора, ОСОБА_2 характеризується з
негативної сторони, веде аморальний
спосіб життя, раніше притягувався до
адміністративної відповідальності
тощо (а.с. 94-95)

Згідно висновку Служби у справах
дітей СМР , за встановлених обставин ,
служба вважає, що можливо не позбавляти
відповідача батьківських прав
відносно доньки, а матері
рекомендовано надати батьку
виконувати його батьківські обов»язки
належним чином. (а.с. 109-110)

Так, ст. 141 СК України передбачає
рівні права та обов’язки матері і
батька щодо дитини, незалежно від того,
чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно ст.150 СК України батьки
зобов’язані піклуватися про здоров’я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток. А відповідно до
ст.157 СК України той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов’язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

У випадку ж ухиляння від
виконання своїх обов’язків по
вихованню дитини, мати (батько) можуть
бути позбавлені батьківських прав, як
це зазначено у п.2 ч.1 ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов»язків можна розцінювати за умови
винної їх поведінки, свідомого
нехтування ними своїх обв»язків.

Проаналізувавши надані сторонами
докази в їх сукупності, які суд згідно
до ст. 212 ч.1 ЦПК України оцінює за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному,
повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, дійшов до висновку , що
позбавляти ОСОБА_2 батьківських прав,
що є крайнім заходом, на даний час
підстав немає. Не можна позбавити
батьківських прав особу, яка не виконує
своїх обов»язків з незалежних від неї
причин, зокрема унаслідок психічного
захворювання, на яке в даному випадку і
страждає батько дитини- Мокан О.І., що
підтверджується медичними довідками, а
у також у зв»язку з тим, що мати з
особистих міркувань перешкоджає
батькові у спілкуванні з дитиною.

З»ясовано, що після розлучення
сторін у 2010 році у них склалися погані,
неприязні відносини, які тривають і на
даний час, з квітня 2014 року позивачка
в Україні не проживає , виїхала до
Росії разом із дитиною. Не
обґрунтованими є доводи позивача про
те, що батько взагалі не цікавиться
дитиною, не утримує дитину і не надає
коштів для цього, адже це
спростовуються наданими фотокартками ,
на яких зображений сам відповідач, його
мати, сестра разом із дитиною, згідно
копій платіжних квитанцій дитині
придбавався одяг, взуття , продукти
харчування (а.с. 41-44, 45-62) Надані докази
відповідачем, позивачкою не
спростовані. Що ж стосується сварок
між сторонами, то вони виникають з
приводу дитини, що і пояснили також
свідки ОСОБА_4, ОСОБА_14 з боку
позивачки, але не доведено те, що
відповідач вчинив психологічне
насильство безпосередньо над дитиною,
а також те, що він є хронічним
наркоманом чи страждає на хронічний
алкоголізм. Тому суд не може зробити
беззаперечний висновок того, що ОСОБА_2
умисно ухиляється від виконання
батьківських обов»язків, що є загроза
життю та здоров»ю дитини за
встановленими в суді фактичними
обставинами та наданими доказами
сторонами. Суд не приймає рішення по
спору, який може виникнути в
майбутньому. Що ж стосується того, що
зараз батько не приймає участі у
розвитку і навчанні дитини тощо, то
перебуваючи в іншій країні разом із
матір»ю, ОСОБА_2 фізично цього зробити
не може, при цьому не позбавлений
можливості звернутися до органів опіки
та піклування та суду із заявою про
вирішення спору щодо участі у
вихованні дитини у відповідності до
ст.ст. 158, 159 СК України.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 11,60,88,213,214,15,218 ЦПК
України, ст.ст. 19, 141,150,164,165 СК України,
суд ,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав відмовити за
необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

О.М.
Катрич

Вірно: суддя
О.М. Катрич

Станом на 30.05.2014 року рішення суду не
набрало законної сили ОСОБА_15