АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2281/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 25 Євтушенко П.
М. Доповідач в апеляційній інстанції
Демченко В. А. РІШЕННЯ
20 серпня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоДемченка В.
А.суддівПодороги В. М. , Бородійчука В. Г.
при секретаріВолвенко А. В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_6 -
ОСОБА_7 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 03 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
ПАТ «ВТБ Банк» про визнання договору
поруки припиненим , -
в с т а н о в и л а :
Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» про визнання
договору поруки припиненим.
В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначав, що 18.01.2008 року між ним та ПАТ
«ВТБ Банк» був укладений договір
поруки № 04/08-п, згідно якого він
поручився перед Банком за виконання
ОСОБА_9 зобов'язань згідно умов
кредитного договору № 04-08 від 18 січня
2008 року. Згідно п. 1.1. вказаного
кредитного договору, позичальнику
надаються грошові кошти у сумі 117450,00
доларів США на строк 7 років до 16. 01. 2015
року під 12,5 % річних.
Зазначив, що в січні 2014 року відповідач
звернувся до Соснівського районного
суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_9,
ОСОБА_6 про стягнення кредитної
заборгованості. Зі змісту вказаного
позову та доданого до нього розрахунку
позивач дізнався, що починаючи з травня
2009 року Відповідач змінив розмір
відсоткової ставки за користування
кредитом, встановлений п.1.1. Кредитного
договору, з 12,5 % до 14,5 % річних.
Також позивач вказував, що про внесені
змін до Кредитного договору щодо
підвищення розміру процентів за
користування кредитними коштами
позивач, як поручитель, повідомлений не
був, згоди на таке підвищення жодним
А тому на підставі наведених обставин,
просив суд визнати припиненим договір
поруки № 04-08-п від 18 січня 2008 року
укладений між ним та ПАТ "ВТБ Банк" з
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 03 липня 2014 року в позові
ОСОБА_6 до Публічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк" про визнання
договору поруки припиненим відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, представник позивача
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта
по справі, відповідач по справі будучи
належним чином повідомленим про час і
місце судового розгляду в засідання не
з'явився, не повідомивши про причини
неявки, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення.

Так, відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_6 до ПАТ «ВТБ Банк» про визнання
договору поруки припиненим, суд першої
інстанції виходив із того, що
позичальник ОСОБА_9 та поручитель
ОСОБА_6 були обізнані з усіма умовами
кредитного договору й договору поруки,
у тому числі й умовами зміни процентної
ставки в разі зміни вартості кредитних
ресурсів на ринку позичкового
капіталу.

Проте, з такими висновками суду першої
інстанції погодитись неможливо
виходячи з наступного.

За матеріалами справи колегією суддів
установлено, що 18.01.2008 року між ПАТ «ВТБ
Банк» та ОСОБА_9 було укладено
кредитний договір № 04-08, відповідно до
якого позичальнику було надано кредит
в сумі 117450 дол. США строком на 7 років зі
сплатою 12,5 % річних за користування
кредитними коштами ( а. с. 7 - 8).

П. 6.5 вищезазначеного кредитного
договору передбачено, що у випадках
зміни вартості кредитних ресурсів на
ринку позичкового капіталу, або інших
показників, що характеризують
кон'юнктуру фінансових ринків більш
ніж на 3% відсотки в порівнянні з
моментом укладання цього договору, або
в разі настання подій, незалежних від
волі сторін договору, які мають
безпосередній вплив на вартість
кредитних ресурсів, процентна ставка
за користування кредитними ресурсами
підлягає зміні на вимогу банку. У
зазначених випадках банк вправі
змінити розмір процентної ставки,
попередивши про це письмово
позичальника не пізніше ніж за 14
банківських днів.

Крім того, в забезпечення виконання
зобов'язання по кредитному договору
між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_6 було
укладено договір поруки № 04-08-п від
18.01.2008 року (а.с.9), за умовами якого
ОСОБА_6 зобов'язався перед банком
відповідати за погашення боргу за
кредитним договором на засадах
солідарного боржника.

З 9 травня 2009 року відсоткова ставка
банком була збільшена до 14,5% річних.

У порушення умов кредитного договору
позичальник не виконав у повному
обсязі взятого на себе зобов'язання
щодо погашення кредиту, оплати
відсотків, в розмірі, строки та у
випадках, передбачених кредитним
договором, що призвело до виникнення
простроченої заборгованості, з приводу
стягнення якої з позичальника та
поручителя банк звернувся до суду у
січні 2011 року, рішення суду за даним
позовом вступило в закону силу.

Згідно із частиною першою статті 553,
частиною першою статті 554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального
права поручитель, хоча й пов'язаний із
боржником певними зобов'язальними
відносинами, є самостійним суб'єктом у
відносинах із кредитором. Поручитель,
зокрема, має право висувати
заперечення проти кредитора і в тому
разі, коли боржник від них відмовився
або визнав свій борг (частина друга
статті 555 цього Кодексу).

За положеннями частини першої статті 559
ЦК України порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

До припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання без
згоди поручителя, які призвели до
збільшення обсягу відповідальності
останнього. Збільшення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання виникає в
разі: підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами;
установлення (збільшення розміру)
неустойки; встановлення нових умов
щодо порядку зміни процентної ставки в
бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких
беруть участь поручителі, збільшення
кредитної процентної ставки навіть за
згодою банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови в
договорі поруки не дає підстав
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди,
то ця умова договору є результатом
домовленості сторін (банку і
поручителя), а, отже, поручитель дав
згоду на зміну основного зобов'язання.
Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК України порука
припиняється у разі зміни основного
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності (п. 22 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року N 5 "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин").

Окрім того, аналогічна правова позиція
висловлена Верховним Судом України в
постанові від 25 вересня 2013 року (справа
N 6-97цс13), яка є обов'язковою для
виконання відповідно до ст.360-7 ЦПК
України, і з якої вбачається, що за
змістом частини першої статті 559
Цивільного кодексу України до
припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання,
здійснені без згоди поручителя, які
призвели до збільшення обсягу
відповідальності останнього, зокрема:
підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами;
установлення (збільшення розміру)
неустойки; встановлення нових умов
щодо порядку зміни процентної ставки в
бік збільшення тощо.

У зобов'язаннях, в яких беруть участь
поручителі, збільшення кредитної
процентної ставки навіть за згодою
банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови в
договорі поруки, не дає підстав для
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком і тягне
припинення поруки.

Ураховуючи викладене, матеріали
справи, які не свідчать про обізнаність
поручителя ОСОБА_6 про підняття
відсоткової ставки за кредитною
угодою, відсутність будь-яких
повідомлень чи додаткових угод з цього
питання, відсутність такої умови у
договорі поруки, то висновок суду
першої інстанції про достатність
попередньої згоди поручителя на зміну
умов основного договору, викладений у
п.6.5 кредитного договору є
безпідставним, оскільки пунктом 10.1
кредитного договору чітко визначена
необхідність оформлення змін та
доповнень до кредитного договору у
письмовій формі, а тому порушення цих
умов відповідно до частини першої
статті 559 ЦК України тягне припинення
поруки.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає,
що судом першої інстанції не вірно
застосовано норми матеріального права,
а доводи апелянта у апеляційній скарзі
є обґрунтованими і вона підлягає до
задоволення, а рішення суду першої
інстанції до скасування з ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог про визнання поруки
припиненою з 9 травня 2009 року з часу
підвищення відсоткової ставки за
кредитною угодою, відповідно до
положень ст. 309 ЦПК України.

Також, відповідно до положень ст.88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню сплачена
сума судового збору у розмірі 243, 60
гривні при подачі позову та 121,80 гривень
при поданні апеляційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 -
задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 03 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до ПАТ «ВТБ Банк» про
визнання договору поруки припиненим -
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким визнати припиненою поруку ОСОБА_6
за договором поруки №04/08-п від 18 січня
2008 року, укладеним між ОСОБА_6 та ПАТ
«ВТБ Банк», з 9 травня 2009 року.

Стягнути з ПАТ «ВТБ Банк» на користь
ОСОБА_6 понесені судові витрати в сумі
365,40 гривень.

Рішення набирає законної сили негайно
з моменту проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :