Єдиний унікальний номер 243/7386/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/218/2014
Головуючий у 1-їй інстанції Чемодурова
Доповідач Соломаха Л.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого-судді
Пономарьової О.М.

суддів
Соломахи Л.І., Кіянової С.В.

при секретарі
Руденко Д.В.

за участю:

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Ткаченко О.М.

представника відповідача
Тищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку справу за
позовом ОСОБА_5 до виконавчого комітету
Слов'янської міської ради, Управління
житлово-комунального господарства
Слов'янської міської ради про
відшкодування шкоди з апеляційними
скаргами відповідачів - виконавчого
комітету Слов'янської міської ради та
Управління житлово-комунального
господарства Слов'янської міської ради
на рішення Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 13 листопада 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2013 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до виконавчого комітету
Слов'янської міської ради, Управління
житлово-комунального господарства
Слов'янської міської ради (далі УЖКГ
Слов'янської міської ради) та
комунального підприємства «Наружное
освещение» (далі КП «Наружное
освещение») про відшкодування шкоди.

Зазначала, що їй на підставі Свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_5, виданого 31 березня 2010 року ВРЕР
м. Слов'янська, належить автомобіль
марки ВАЗ 210990, реєстраційний номер
НОМЕР_1, яким на підставі виданої нею 31
березня 2010 року довіреності керує
ОСОБА_6 та він є її представником при
вчиненні юридичних дій, пов'язаних з
експлуатацією належного їй автомобіля.

29 листопада 2011 року біля 11 години 00
хвилин ОСОБА_6 припаркував автомобіль
ВАЗ 210990, реєстраційний номер НОМЕР_1,
біля будинку № 5 по вул. Бульварна у в м.
Слов'янську Донецької області. В той
час, коли він відійшов у магазин, на
автомобіль впало дерево, внаслідок
чого автомобіль отримав механічні
пошкодження. Згідно висновку експерта
розмір завданої матеріальної шкоди
складає 23 478,90 грн.

Посилаючись на те, що

- автомобіль пошкоджено внаслідок
невиконання відповідачами Закону
України «Про благоустрій населених
пунктів», згідно якого виконавчий
комітет зобов'язаний здійснювати
заходи по забезпеченню благоустрою
населених пунктів, забезпечити належне
утримання та своєчасний ремонт об'єкта
благоустрою власними силами або
залучивши для цього на конкурсній
основі інші підприємства;

- 03 лютого 2011 року комісія, призначена
рішенням виконавчого комітету від 21
березня 2007 року № 142 здійснила
обстеження зелених насаджень, які
підлягають зносу, та згідно складеного
акту № 9 дійшла висновку, що 5 дерев, які
розташовані біля будинку № 5 по
вул. Бульварна в м. Слов'янську
підлягають зносу; 22 лютого 2011 року був
виданий ордер на знос дерев, але роботи
по зносу дерев, які знаходилися у
незадовільному стані, виконані не були;

- відповідно до п. 1.3, п. 2.2.5 Положення про
УЖКГ Слов'янської міської ради
управління є головним розпорядником
бюджетних коштів з фінансування робіт
по благоустрою та зобов'язано укладати
договори з підприємствами, установами,
організаціями на виконання робіт з
благоустрою об'єктів міста, в тому
числі поточному утриманню,
капітальному ремонту об'єктів зеленого
господарства;

- УЖКГ Слов'янської міської ради
укладено договір з КП «Наружное
освещение» на поточне утримання
зелених насаджень, але це підприємство
належним чином свої обов'язки не
виконує

просила стягнути з виконавчого
комітету Слов'янської міської ради,
УЖКГ Слов'янської міської ради, КП
«Наружное освещение» солідарно на
користь ОСОБА_5 на відшкодування
матеріальної школи 23 478,90 грн., на
відшкодування моральної шкоди,
завданої пошкодженням автомобіля, - 5 000
грн., витрати на оплату дослідження
спеціаліста - автотоварознавця - 300 грн.
(а.с. 2-4 т. 1).

Ухвалою Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 30 серпня 2013
року до участі у справі в якості
співвідповідача за клопотанням
представника УЖКГ Слов'янської міської
ради залучено товариство з обмеженою
відповідальністю «Ліра ЛТД» (далі - ТОВ
«Ліра ЛТД») (а.с. 68 т. 1).

Ухвалою Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 13 листопада
2013 року залишено без розгляду позовні
вимоги ОСОБА_5 в частині пред'явлення
позову до КП «Наружное освещение», ТОВ
«Ліра ЛТД» та в частині стягнення з
відповідачів на її користь витрат на
дослідження спеціаліста -
автотоварознавця в розмірі 300 грн. та
витрат на правову допомогу (а.с. 195-196 т.
1).

Рішенням Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 13 листопада
2013 року позовні вимоги ОСОБА_5
задоволені. Стягнуто солідарно з
виконавчого комітету Слов'янської
міської ради, Управління
житлово-комунального господарства
Слов'янської міської ради на користь
ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної
шкоди 23 478,90 грн., на відшкодування
моральної шкоди - 5 000 грн., всього 28 478,90
грн. (а.с. 204 - 209 т. 1).

Не погодившись з рішенням суду,
відповідачі - виконавчий комітет
Слов'янської міської ради, УЖКГ
Слов'янської міської ради подали
апеляційні скарги.

Виконавчий комітет Слов'янської
міської ради в апеляційній скарзі
посилається на неповне з'ясування
судом обставин справи, порушення норм
матеріального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
відмову ОСОБА_5 у задоволенні позовних
вимог (а.с. 212-214 т. 2).

УЖКГ Слов'янської міської ради в
апеляційній скарзі посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права вважає, що воно не
є належним відповідачем у справі,
належним відповідачем у справі вважає
ТОВ «Ліра ЛТД», просить рішення суду
скасувати та прийняти нове на користь
УЖКГ Слов'янської міської ради (а.с. 227-231
т. 1).

В судовому засіданні апеляційного суду
представники відповідачів:
виконавчого комітету Слов'янської
міської ради - Ткаченко О.М., яка діє від
імені юридичної особи на підставі
довіреності від 17 грудня 2013 року №
01-01-12/1813/5 (а.с. 17 т. 2), УЖКГ Слов'янської
міської ради - Тищенко О.С., який діє від
імені юридичної особи на підставі
довіреності від 08 січня 2014 року № б/н
(а.с. 18 т. 2), доводи апеляційних скарг
підтримали, просили їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_5 у судове засідання не
з'явилася, у судове засідання з'явився
її представник - адвокат ОСОБА_2, яка діє
на підставі договору про
представництво інтересів у суді по
цивільній справі від 06 січня 2014 року
(а.с. 15 т. 2), проти доводів апеляційних
скарг заперечувала, просила їх
відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників відповідачів
Ткаченко О.М., Тищенко О.С., представника
позивача ОСОБА_2, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційних скарг, апеляційний суд
вважає, що апеляційні скарги
відповідачів підлягають задоволенню
частково, а рішення суду скасуванню з
ухваленням нового рішення з наступних
підстав:

З матеріалів справи встановлено, що
позивачу ОСОБА_5 на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_5, виданого 31 березня 2010
ВРЕР м. Слов'янська при УДАЇ ГУМУС
України в Донецькій області, належить
на праві власності автомобіль марки
ВАЗ 210990 реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.
6) та нею 31 березня 2010 року на ім'я ОСОБА_6
видана нотаріально посвідчена
довіреність на право експлуатації
автомобіля та право представляти її
інтереси при вчиненні юридичних дій,
пов'язаних з експлуатацією належного
їй автомобіля (а.с. 5 т. 1).

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 29
серпня 2009 року Відділом реєстрації
актів цивільного стану по м.
Слов'янську Слов'янського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області, ОСОБА_6 є чоловіком
ОСОБА_5 (а.с. 8)

Згідно акту обстеження аварійного
дерева від 29 листопада 2013 року
комісією, призначеною рішенням
виконавчого комітету Слов'янської
міської ради від 21 березня 2007 року № 142
«Про утримання об'єктів благоустрою
зеленого господарства на території
Слов'янської міської ради» зафіксовано
факт падіння дерева на автомобіль
марки ВАЗ 21099 за адресою: м. Слов'янськ,
вул. Бульварна, 5, власником якого є
ОСОБА_6 Згідно акту обстеження від 29
листопада 2013 року дерева породи
«тополя Боллє», діаметр 50 см у
кореневої шийки, висота приблизно 15-17м,
вік 40-45 років, при візуальному огляді
стовбура та пня виявлено, що деревина
пошкоджена грибковою гниллю та
цвілевими грибами, що зумовило
руйнування структури її волокон; при
огляді крони дерева з'ясовано, що вона
слаборозвинена, є сухі та засихаючи
гілки, приріст однорічних пагонів
незначний, дерево вичерпало свій
біологічний ресурс та досягло вікової
межі. Згідно висновків комісії дерево
знаходилося у аварійному стані (а.с. 10 т.
1).

Згідно акту технічного огляду
автомобіля ВАЗ 21099 реєстраційний номер
НОМЕР_1 від 02 грудня 2011 року автомобіль
в аварійному стані: деформована панель
даху салону 100% поверхні, крило заднє
ліве має складну деформацію 60%
поверхні, двері задні ліві мають
складну деформацію з порушенням рамки,
конструкції; кришка багажника має
деформацію 20% поверхні, внутрішня
частина лівого заднього крила
(з'єднувач з дахом) має деформацію зі
зломом, наявністю подвійного тіла;
балка даху задня має деформацію 100%
поверхні, стойка середня ліва має
деформацію у верхній частині з
наявністю зварювальних з'єднань,
перекіс кузова по пройому капота, по
осі автомобіля, по задньому склу,
деформація рамки двері передньої
лівої, деформація боковини правої без
порушень лакофарбового покриття,
деформація порога лівого 57 см, розбито
та підлягає заміні: скло заднє, скло
боковини ліве, скло двері заднє, скло
двері переднє, ущільнювач скла
заднього, дзеркало бокове, облицювання
стійки задньої лівої, ущільнювач скла
задньої двері, оббивка даху (стеля),
скло вітрове триплекс, ущільнювач
вітрового скла, радіатор, оббивка полки
задка, ліхтар задній додатковий,
колонки аудіо, антенна (а.с. 12 т. 1).

Згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 557
від 02 грудня 2011 року вартість
матеріального збитку, спричиненого
володільцю ВАЗ 21099 реєстраційний номер
НОМЕР_1, складає 21 525,90 грн.; вартість
відновлювального ремонту (без
коефіцієнту фізичного зносу) складає 23
478,90 грн., ринкова вартість автомобіля -
41 624 грн. (а.с. 13-19 т. 1).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, суд першої інстанції
послався на норму ст. 1173 ЦК України та
виходив з того, що відповідно до ст. 20,
ст. 40 Закону України «Про благоустрій
населених пунктів» на органи місцевого
самоврядування покладено забезпечення
організації благоустрою населеного
пункту та функцію самоврядного
контролю. Згідно Положення про УЖКГ
Слов'янської міської ради,
затвердженого 15 грудня 2010 року,
завданням управління є реалізація
державної політики по комплексному
розвитку, зокрема, дорожнього і
зеленого господарства, воно укладає
договори з підприємствами, установами,
організаціями на виконання робіт з
благоустрою об'єктів міста: поточному
утриманню, капітальному та поточному
ремонту об'єктів житлового, дорожнього
і зеленого господарства. Зазначені
обов'язки відповідачі не виконують та
внаслідок їх бездіяльності дерево, яке
впало та розташоване на території, яка
прилягає до житлового будинку № 5 по
вул. Бульварна, не обслуговувалося та
не мало належного догляду.
Бездіяльність відповідачів призвела
до події, внаслідок якої позивачу у
зв'язку із пошкодженням транспортного
засобу завдані збитки у в розмірі 23 478,90
грн. та моральна шкода, які підлягають
солідарному стягненню з відповідачів.
Відповідачами не доведено, що аварійне
дерево знаходилось на прибудинковій
території будинку № 5 по вул. Бульварна.

З таким висновком суду першої
інстанції повністю погодитися не
можливо, до нього суд дійшов порушивши
норми матеріального права, що
відповідно до п. 4 частини 1 ст. 309 ЦПК
України є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України, на яку
послався суд задовольняючи позовні
вимоги, шкода, завдана фізичній або
юридичній особі незаконними рішеннями,
дією чи бездіяльністю органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Указана стаття передбачає спеціальні
підстави і умови відповідності при
завданні фізичній або юридичній особі
шкоди у позадоговірних
правовідносинах, які відрізняють їх
від інших норм, що містять загальні
правила позадоговірної (деліктної)
відповідальності у цивільно-правових
правовідносинах і полягають у
спеціальному суб'єктному складі
відповідальних осіб, спеціальній сфері
діяльності цих суб'єктів та характері
їх дій (владно-адміністративний,
юридично-обов'язковий, односторонній).

До суб'єктів відповідальності за цією
нормою належать створені відповідно до
Конституції України, Конституції
Автономної Республіки Крим і правових
актів Верховної Ради України,
Президента України, Кабінету Міністрів
України, Верховної Ради і Ради
Міністрів Автономної Республіки Крим
органи державної влади і управління,
які реалізують надані державою функції
та повноваження у сфері управління, а
також органи місцевого самоврядування,
створені на підставі Конституції
України, Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», їх
виконавчі органи та посадові або
службові особи вказаних державних
органів.

Сферою застосування зазначених норм є
правовідносини із заподіяння шкоди
фізичній чи юридичній особі у зв'язку з
прийняттям зазначеними суб'єктами
незаконних рішень, вчинення ними
незаконних дій чи неправомірної
бездіяльності при здійсненні ними
своїх владних повноважень, визначених
Конституцією і законодавством України.

Застосовуючи до спірних правовідносин
вимоги ст. 1173 ЦК України, суд першої
інстанції не встановив які ж саме
владні повноваження визначені
Конституцією і законодавством України
не здійснили кожний з відповідачів та
всупереч норм ст. 1173 ЦК України навів
висновки щодо доведеності вини
відповідачів у заподіянні шкоди
позивачу.

Загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду визначені
статтею 1166 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала; особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини. Вказана
стаття унормовує загальні підстави для
відшкодування шкоди в рамках
позадоговірних (деліктних) зобов'язань.

Фактичною підставою для застосування
такого виду відповідальності є
вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної
відповідальності є склад цивільного
правопорушення, елементами якого є
шкода, протиправна поведінка,
причинний зв'язок між шкодою і
протиправною поведінкою, вина.

Деліктна відповідальність за
загальним правилом настає лише за
наявності вини заподіювача шкоди.
Шкода це зменшення або знищення
майнових чи немайнових благ, що
охороняються законом. Протиправною є
поведінка, що не відповідає вимогам
закону або договору, тягне за собою
порушення майнових прав та інтересів
іншої особи і спричинила заподіяння
збитків. Причинний зв'язок як елемент
цивільного правопорушення виражає
зв'язок протиправної поведінки і шкоди,
що настала, при якому протиправність є
причиною, а шкода наслідком.

Частиною 1 п. 7 ст. 17 Закону України від
06.09.2005 року № 2807-IV «Про благоустрій
населених пунктів» передбачено право
громадян звертатись до суду з позовом
про відшкодування шкоди, заподіяної
майну чи здоров'ю громадян унаслідок
дій чи бездіяльності
балансоутримувачів об'єктів
благоустрою.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів»
організацію благоустрою населених
пунктів забезпечують місцеві органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування відповідно до
повноважень, установлених законом.
Благоустрій здійснюється в
обов'язковому порядку на всій
території населеного пункту (села,
селища, міста).

Згідно ст. 13, ст. 21 зазначеного Закону
України до об'єктів благоустрою
населених пунктів належать, території
загального користування, до яких
віднесено, зокрема, вулиці;
прибудинкові території тощо.
Елементами благоустрою є, зокрема,
зелені насадження (у тому числі
снігозахисні та протиерозійні) уздовж
вулиць і доріг, в парках, скверах, на
алеях, бульварах, в садах, інших
об'єктах благоустрою загального
користування, санітарно-захисних
зонах, на прибудинкових територіях.

Згідно частин 2, 5 ст. 28 Закону України
від 06.09.2005 року № 2807-IV «Про благоустрій
населених пунктів» охорона, утримання
та відновлення зелених насаджень на
об'єктах благоустрою здійснюються за
рахунок коштів державного або місцевих
бюджетів залежно від підпорядкування
об'єкта благоустрою, а на земельних
ділянках, переданих у власність,
наданих у постійне користування або в
оренду, - за рахунок коштів їх власників
або користувачів відповідно до
нормативів, затверджених у
встановленому порядку.

У містах та інших населених пунктах
ведеться облік зелених насаджень та
складається їх реєстр за видовим
складом та віком.

Облік зелених насаджень проводиться
органами місцевого самоврядування.

Згідно ст. 15 Закону України від 06.09.2005
року № 2807-IV «Про благоустрій населених
пунктів» (в редакції, яка була чинною
станом на 29 листопада 2011 року) органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах повноважень
визначають на конкурсних засадах
відповідно до закону
балансоутримувачів об'єктів
благоустрою державної та комунальної
форм власності. Балансоутримувач
забезпечує належне утримання та
своєчасний ремонт об'єкта благоустрою
власними силами або може на конкурсних
засадах залучати для цього інші
підприємства, установи, організації.

Пунктом 5.5 Правил утримання зелених
насаджень у населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі
Правила), передбачено, що
відповідальними за збереження зелених
насаджень і належний догляд за ними є:
на об'єктах благоустрою державної чи
комунальної власності -
балансоутримувачі цих об'єктів; на
територіях установ, підприємств,
організацій та прилеглих територіях -
установи, організації, підприємства; на
територіях земельних ділянках, які
відведені під будівництво -
забудовники чи власники цих територій;
на безхазяйних територіях, пустирях -
місцеві органи самоврядування; на
приватних садибах і прилеглих ділянках
- їх власники або користувачі.

Згідно розділу 9 Правил виробничий
процес утримання об'єктів зеленого
господарства включає: догляд за
деревами і чагарниками, живоплотами,
виткими рослинами, квітниками,
газонами, садовими доріжками та
майданчиками, малими архітектурними
формами; захист зелених насаджень від
шкідників і хвороб, садіння квітів,
створення газонів, видалення окремих
дерев, садіння окремих дерев, видалення
аварійних дерев, санітарне очищення
території об'єкта благоустрою.

Відповідно до розділу 12 Правил з метою
контролю за станом міських зелених
насаджень здійснюються їх загальні,
часткові та позачергові огляди.
Загальні огляди проводяться двічі на
рік - навесні та восени. При загальному
огляді обстежуються усі елементи
об'єктів благоустрою, а при частковому -
лише окремі елементи. Позачергові
огляди проводять після злив, ураганів,
сильних вітрів, снігопадів, паводків
тощо. Періодичність проведення
часткових оглядів визначає
балансоутримувач об'єкта, власник чи
користувач земельних ділянок, на яких
ростуть зелені насадження. Огляд
проводять: балансоутримувач об'єкта,
власник чи користувач земельної
ділянки, а за даними обстежень
складають відповідні акти.

Згідно п. 9.1.11 Правил під час проведення
щорічних обстежень зелених насаджень
потрібно виявляти аварійні дерева
(дерева, які можуть становити загрозу
для життя і здоров'я пішоходів,
транспортних засобів, пошкодити лінії
електропередач, будівлі і споруди або
перебувають у пошкодженому стані
внаслідок снігопадів, вітролому,
урагану та інших стихійних природних
явищ чи за наявності гнилої серцевини
стовбура, значної суховершинності,
досягнення вікової межі).

Відповідно до ст. 10 Закону України від
06.09.2005 року № 2807-IV «Про благоустрій
населених пунктів» (в редакції, яка
була чинною станом на 29 листопада 2011
року) до повноважень міських рад у
сфері благоустрою населених пунктів
належить: 1) затвердження
місцевих програм та заходів
благоустрою населених пунктів,
забезпечення їх виконання; 2) створення
в разі необхідності органів і служб для
забезпечення здійснення з іншими
суб'єктами комунальної власності
благоустрою населених пунктів,
визначення повноважень цих органів
(служб); 3) організація забезпечення на
території населеного пункту чистоти і
порядку, дотримання тиші в громадських
місцях; 4) організація місць відпочинку
для населення; 5) розроблення схем
санітарного очищення населених
пунктів; 6) затвердження правил
благоустрою територій населених
пунктів; 7) визначення на конкурсних
засадах підприємств, установ,
організацій (балансоутримувачів),
відповідальних за утримання об'єктів
благоустрою; 8) залучення на
договірних засадах коштів і
матеріально-технічних ресурсів
юридичних та фізичних осіб для
здійснення заходів з благоустрою
населених пунктів; 9) здійснення
контролю за станом благоустрою та
утриманням територій, інженерних
споруд та об'єктів, підприємств,
установ та організацій, їх озелененням,
охороною зелених насаджень, водних
об'єктів тощо; 10) визначення обсягів
пайової участі власників будівель і
споруд соціально-культурного,
побутового, торговельного та іншого
призначення в утриманні об'єктів
благоустрою; 11) визначення місць
стоянок транспортних засобів на
об'єктах благоустрою населених
пунктів, графіків роботи кладовищ,
зовнішнього освітлення та санітарного
очищення території, термінів
проведення робіт з реконструкції та
капітального ремонту об'єктів
благоустрою; 12) інформування населення
про здійснення заходів з благоустрою
населених пунктів; 13) визначення в
установленому порядку розміру
відшкодувань юридичними та фізичними
особами за забруднення довкілля та
інші екологічні збитки, спричинені
порушенням законодавства у сфері
благоустрою та охорони навколишнього
природного середовища.

Відповідно до ст. 30 Закону України від
21.05.1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве
самоврядування в Україні» (в редакції
чинній станом на 29 листопада 2011 року) до
відання виконавчих органів міських рад
належать:

а) власні (самоврядні) повноваження,
зокрема, управління об'єктами
житлово-комунального господарства, що
перебувають у комунальній власності
відповідних територіальних громад,
забезпечення їх належного утримання та
ефективної експлуатації, необхідного
рівня та якості послуг населенню (п. 1);
організація благоустрою населених
пунктів, залучення на договірних
засадах з цією метою коштів, трудових і
матеріально-технічних ресурсів
підприємств, установ та організацій
незалежно від форм власності, а також
населення; здійснення контролю за
станом благоустрою виробничих
територій, організації озеленення,
охорони зелених насаджень і водойм,
створення місць відпочинку громадян (п.
7);

б) делеговані повноваження, зокрема,
здійснення відповідно до
законодавства контролю за належною
експлуатацією та організацією
обслуговування населення
підприємствами житлово-комунального
господарства, за технічним станом,
використанням та утриманням інших
об'єктів нерухомого майна усіх форм
власності (п. 2); облік відповідно
до закону житлового фонду, здійснення
контролю за його використанням (п. 5).

Покладаючи солідарний обов'язок по
відшкодуванню шкоди, завданої
позивачу, на обох відповідачів, які
обидва є виконавчими органами
Слов'янської міської ради, суд першої
інстанції не врахував, що відповідно до
своїх повноважень, визначених ст. 10
Закону України від 06.09.2005 року № 2807-IV
«Про благоустрій населених пунктів»,
Слов'янською міською радою було
створено спеціальний виконавчий орган
для забезпечення здійснення з іншими
суб'єктами комунальної власності
благоустрою населеного пункту - УЖКГ
Слов'янської міської ради.

Згідно Положення про управління
житлово-комунального господарства
Слов'янської міської ради, яке
затверджене рішенням Слов'янської
міської ради від 15 грудня 2010 року №
59-111-6, УЖКГ Слов'янської міської ради - є
виконавчим органом Слов'янської
міської ради, у своїй діяльності
підзвітне та підконтрольне міській
раді, підпорядковане виконавчому
комітету і міському голові (п. 1.1).
Управління є головним розпорядником
бюджетних коштів по фінансуванню
витрат по благоустрою, капітальному
ремонту жилого фонду, дотації
житлово-комунального господарства,
дорожнього господарства та інше (п. 1.3).
Основними завданнями управління є,
зокрема, реалізація державної політики
по комплексному розвитку
житлово-комунального господарства з
питань водо- і теплопостачання,
водовідведення, експлуатації та
ремонту житла, дорожнього і зеленого
господарства, благоустрою території
міста (п. 2.1.1). Управління, відповідно до
покладених на нього завдань: готує і
вносить в установленому порядку
пропозиції щодо комплексного розвитку
житлово-комунального господарства
міста з метою більш повного
задоволення потреб населення,
соціальної і виробничої сфери, в усіх
видах житлових і комунальних послуг (п.
2.2.1), розглядає і готує пропозиції щодо
вдосконалення структури управління
житлово-комунальним господарством
міста, спеціалізації і розвитку
підприємств, організацій, об'єктів
житлово-комунального господарства
усіх форм власності (п. 2.2.3); укладає
договори з підприємствами,
організаціями, установами на виконання
робіт з благоустрою об'єктів міста:
поточному утриманню, капітальному і
поточному ремонту об'єктів житлового,
дорожнього і зеленого господарства (п.
2.2.5); здійснює керівництво
житлово-комунальним господарством (п.
2.2.8), організує роботи з благоустрою
населених пунктів, залучаючи на
договірних началах з цією метою кошти,
трудові та матеріально-технічні
ресурси підприємств, установ і
організацій незалежно від форм
власності, а також населення (п. 2.2.19).

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що УЖКГ
Слов'янської міської ради свої
обов'язки щодо організації роботи з
благоустрою населених пунктів виконує
неналежним чином. Незважаючи на вік
аварійного дерева, що впало (40-45 років),
станом на 29 листопада 2011 року УЖКГ
Слов'янської міської ради не визначило
ні межі прибудинкової території
будинку № 5 по вул. Бульварна у м.
Слов'янську, що є окремим об'єктом
благоустрою, ні балансоутримувача
зелених насаджень (дерев) на цій
прибудинковій території та території,
що до неї примикає уздовж вулиці
Бульварна, на якій був припаркований
автомобіль позивача.

Зазначений висновок суду щодо вини
відповідача - УЖКГ Слов'янської міської
ради у заподіянні позивачу шкоди
підтверджується:

- довідкою УЖКГ Слов'янської міської
ради № 01-9/317 від 03 липня 2012 року, згідно
якої балансоутримувач зелених
насаджень (дерев) на прибудинковій
території будинку № 5 по вул. Бульварна
в м. Слов'янську, не визначений;

- рішенням виконавчого комітету
Слов'янської міської ради від 17 червня
2009 року за № 378, згідно якого Реєстр
зелених насаджень (відомість обліку
дерев) у м. Слов'янську
затверджений лише по вулицям Генерала
Батюка, Іскри, ім. К.Маркса, ім.
Леніна, Жовтневої революції, площі
Привокзальна, ім. Пушкіна, ім. Рози
Люксембург, ім. Свердлова, Свободи, ім.
Фрунзе, ім. Чубаря, ім. Шевченка, Юних
комунарів. Балансоутримувачем цих
об'єктів благоустрою зеленого
господарства центральної частини
міста визначено КП «Наружное
освещение» (ас. 186 -187 т. 1).

Доводи відповідача - УЖКГ Слов'янської
міської ради, що належним відповідачем
у справі є ТОВ «Ліра ЛТД» є
недоведеними.

Доказів про те, що спірне аварійне
дерево, яке впало на автомобіль
позивача, було розташоване на
прибудинковій території будинку № 5 по
вул. Бульварна, що це дерево перебувало
на балансі ТОВ «Ліра ЛТД»,
відповідачами суду не надано.

Відповідно до ст. 25 Закону України від
06.09.2005 року № 2807-IV «Про благоустрій
населених пунктів» (в редакції, яка
була чинною станом на 29 листопада 2011
року) утримання та благоустрій
прибудинкової території
багатоквартирного житлового будинку,
належних до нього будівель, споруд
проводиться балансоутримувачем цього
будинку або підприємством, установою,
організацією, з якими
балансоутримувачем укладено
відповідний договір на утримання та
благоустрій прибудинкової території.

Відповідно до ст. 1 Закону України від
06.09.2005 року № 2807-IV «Про благоустрій
населених пунктів» благоустрій - це
комплекс робіт з інженерного захисту,
розчищення, осушення та озеленення
території, а також
соціально-економічних,
організаційно-правових та екологічних
заходів з покращання мікроклімату,
санітарного очищення, зниження рівня
шуму та інше, що здійснюються на
території населеного пункту з метою її
раціонального використання, належного
утримання та охорони, створення умов
щодо захисту і відновлення
сприятливого для життєдіяльності
людини довкілля.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ
«Ліра ЛТД» 10 липня 2003 року уклало з
виконавчим комітетом Слов'янської
міської ради та КП «ЖЕО» договір про
використання майна комунальної
власності територіальної громади -
житлового фонду, зокрема, житлового
будинку № 5 по вул. Бульварна в м.
Слов'янську, згідно якого з 10 липня 2003
року по 10 липня 2013 року зобов'язалося
забезпечувати своєчасне та якісне
виконання робіт з технічного та
санітарного обслуговування житлового
фонду, прибудинкової території з
урахуванням вимог законодавства (п.
2.4.4). Згідно п. 2.3.2 договору КП «ЖЕО»
зобов'язано було надати ТОВ «Ліра ЛТД»
акти замірів та схеми прибираємої
площі прибудинкових територій (а.с. 150-152
т. 1). Проте в судовому засіданні
апеляційного суду представник
виконавчого комітету пояснив, що такі
акти відсутні. Посилання представників
відповідачів на схему прибудинкової
території, яка є додатком 3 до договору
про передачу майна для надання послуг з
утримання житлових будинків, споруд та
прибудинкових територій комунальної
власності територіальної громади
м. Слов'янська від 07 липня 2013 року
(а.с. 152зв-155 т. 1), не заслуговують на
увагу, оскільки вони не є доказом площі
та схем прибудинкової території станом
на 29 листопада 2011 року.

Посилання УЖКГ в апеляційній скарзі на
ДБН 360-92* «Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських
поселень», який визначає площу та
конфігурацію земельних ділянок
багатоквартирних житлових будинків, є
необгрунтованим, оскільки згідно ст. 24
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», ст. 25 Закону України від 06.09.2005
року № 2807-IV «Про благоустрій населених
пунктів» балансоутримувач житлового
будинку здійснює функції утримання на
балансі переданого йому за договором з
власником майна; здійснює утримання та
благоустрій прибудинкової території
багатоквартирного житлового будинку
відповідно до договору на утримання та
благоустрій прибудинкової території.

Договором від 10 липня 2003 року площа,
конфігурація прибудинкової території
та обов'язки ТОВ «Ліра ЛТД» з
благоустрою прибудинкової території,
що передбачені Законом України від
06.09.2005 року № 2807-IV «Про благоустрій
населених пунктів», не визначені.

Відповідно до Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій,
які затверджені наказом Державного
комітету з питань житлово-комунального
господарства, від 17.05.2005 року № 76,
прибудинкова територія - територія
навколо багатоквартирного будинку,
визначена актом на право власності чи
користування земельною ділянкою і
призначена для обслуговування
багатоквартирного будинку. Акт на
право власності чи користування
земельною ділянкою, яка призначена для
обслуговування багатоквартирного
будинку № 5 по вул. Бульварна,
відповідачами суду не надано.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 30 липня 2012 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
ТОВ «Ліра ЛТД» (третя особа - виконавчий
комітет Слов'янської міської ради) про
відшкодування шкоди відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, апеляційний суд виходив з того,
що питання про передачу у користування
ТОВ «Ліра ЛТД» земельної ділянки
конкретного розміру та конкретної
конфігурації виконавчим комітетом
міської ради не вирішувалося, межі
земельної ділянки, що є прибудинковою
територією до будинку № 5 по вул.
Бульварна на місцевості не
визначалися, а тому відсутні підстави
для відповідальності ТОВ «Ліра ЛТД» за
пошкодження автомобіля ОСОБА_5 (а.с. 84-86
т. 1, а.с. 24-25 т. 2), що також спростовує
доводи відповідачів про те, що належним
відповідачем у справі є ТОВ «Ліра ЛТД».

Ні статутом ТОВ «Ліра ЛТД» (а.с. 121-143 т. 1),
ні договором про використання майна
комунальної власності територіальної
громади - житлового фонду від 10 липня 2003
року не передбачений обов'язок ТОВ
«Ліра ЛТД» щодо періодичних оглядів
зелених насаджень.

Посилання представників відповідачів
на те, що знос сухих дерев відповідно до
рішення виконавчого комітету від 18
березня 2009 року включено до тарифів на
послуги з утримання будинків та
прибудинкових територій, не
спростовують висновків суду, оскільки
знос сухих дерев та здійснення догляду
за зеленими насадженнями, періодичні
огляди зелених насаджень, їх поточне
утримання та капітальних ремонт не є
тотожними поняттями.

Згідно рішення виконавчого комітету
Слов'янської міської ради від 21 березня
2007 року «Про утримання об'єктів
зеленого господарства на території
Слов'янської міської ради» головними
організаціями в питаннях утримання,
охорони та відтворення об'єктів
благоустрою зеленого господарства
визначені:

- на об'єктах зеленого фонду міста - КП
«Наружное освещение»;

- в лісопарковій зоні Слов'янського
курорту - лісопаркове господарство ДП
СКРЦ «Слов'янський курорт»;

- на території міського лісного фонду -
ДП «Слов'янське лісне господарство»
(а.с. 28 т. 2).

Проте КП «Наружное освещение»,
предметом діяльності якого згідно
статуту є валка та обрізка дерев,
капітальний та поточний ремонт зелених
насаджень (а.с. 112-120 т. 1), на
баланс всі зелені насадження міста не
передані, передані лише зелені
насадження, щодо яких затверджено
Реєстр зелених насаджень, тобто лише
дерева на 15-ти вулицях (Генерала Батюка,
Іскри, ім. К.Маркса, ім. Леніна,
Жовтневої революції, площі
Привокзальна, ім. Пушкіна, ім. Рози
Люксембург, ім. Свердлова, Свободи, ім.
Фрунзе, ім. Чубаря, ім. Шевченка,
Юних комунарів), що підтверджується
рішенням виконавчого комітету
Слов'янської міської ради від 17 червня
2009 року за № 378 (а.с. 186 -187 т. 1) та актом
прийому-передачі об'єктів благоустрою
зеленого господарства центральної
частини м. Слов'янська та технічної
документації, який складений 19 червня
2009 року та згідно якого УЖКГ
Слов'янської міської ради передало, а
КП «Наружное освещение» прийняло на
свій баланс майно комунальної
власності територіальної громади м.
Слов'янська, а саме, об'єкти благоустрою
зеленого господарства центральної
частини м. Слов'янська згідно Реєстру
зелених насаджень та технічні паспорти
на ці об'єкти благоустрою (а.с. 80 т. 1).

Представники обох відповідачів у
судовому засіданні апеляційного суду
пояснили, що інвентаризація інших
зелених насаджень, що є комунальною
власністю територіальної громади м.
Слов'янська, не проводилася, а тому
технічні паспорти на них відсутні,
відповідно до Реєстру зелених
насаджень вони не включені та на баланс
КП «Наружное освещение» вони не
передавалися.

З наданих договорів, які періодично
укладаються між УЖКГ Слов'янської
міської ради та КП «Наружное
освещение», вбачається, що КП «Наружное
освещение» виконує роботи з поточного
утримання зелених насаджень у межах
погодженого фінансування (а.с. 188 - 194 т.
1).

Доводи апеляційної скарги про те, що
однією з причин пошкодження автомобіля
є його паркування в неустановленому
місці, є необґрунтованими.

Відповідачами не надано суду доказів
про те, що автомобіль був припаркований
у місці, де відповідно до пунктів 15.9, 15.10
Правил дорожнього руху, які
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306,
зупинка та стоянка забороняється. До
того ж причиною пошкодження автомобіля
стало не його паркування в певному
місці, а падіння на нього аварійного
дерева.

Враховуючи зазначене, падіння
аварійного дерева на автомобіль, що
належить позивачу, є наслідком
бездіяльності УЖКГ Слов'янської
міської ради, яке не виконало своїх
повноважень щодо організації робіт з
благоустрою: станом на 29 листопада 2011
року не визначило балансоутримувача
зелених насаджень, що розташовані на
території між будинком № 5 по вул.
Бульварна та уздовж вул. Бульварна, не
уклало відповідний договір з
відповідним підприємством на
виконання робіт з благоустрою,
внаслідок чого дерево протягом
тривалого часу відповідно до Правил
утримання зелених насаджень не
оглядалося та своєчасно не була
встановлена його аварійність, а тому
саме воно, як спеціально створений
Слов'янською міською радою орган
виконавчої влади, зобов'язано нести
відповідальність за шкоду, завдану
позивачу внаслідок пошкодження
автомобіля.

За наявності спеціального створеного
Слов'янською міською радою виконавчого
органу, підстави для притягнення до
відповідальності за завдану позивачу
шкоду другого відповідача -
виконавчого комітету Слов'янської
міської ради відсутні.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Згідно частини 2 ст. 22 ЦК України
збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); 2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 557
від 02 грудня 2011 року вартість
матеріального збитку (з технічної
точки зору вартісне значення реальних
витрат, які несе власник при
пошкодженні транспортного засобу з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу), спричиненого володільцю ВАЗ 21099
реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 21
525,90 грн.; вартість відновлювального
ремонту (без коефіцієнту фізичного
зносу) складає 23 478,90 грн. (а.с. 13-19 т. 1).

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 року
№ 6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» коли
відшкодування шкоди в натурі не
можливе, потерпілому відшкодовуються в
повному обсязі збитки відповідно до
реальної вартості на час розгляду
справи втраченого майна, робіт, які
необхідно провести, щоб виправити
пошкоджену річ, усунути інші негативні
наслідки неправомірних дій
заподіювача шкоди.

Якщо для відновлення попереднього
стану речі, що мала певну зношеність
(наприклад, автомобіля), були
використані нові вузли, деталі,
комплектуючі частини іншої
модифікації, що випускаються взамін
знятих з виробництва однорідних
виробів, особа, відповідальна за шкоду,
не вправі вимагати врахування
зношеності майна або меншої вартості
пошкоджених частин попередньої
модифікації. Зношеність пошкодженого
майна враховується у випадках
стягнення на користь потерпілого його
вартості (при відшкодуванні збитків).

Враховуючи зазначене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що завдана позивачу матеріальна шкода
складає 23 478,90 грн. Згідно акту
технічного огляду автомобіля та
висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 557
від 02 грудня 2011 року для відновлення
автомобіля потрібно використовувати
нові вузли та деталі, а тому особа,
відповідальна за шкоду, не вправі
вимагати врахування зношеності майна.

Відповідно до частини 1 ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 частини 2 ст. 23 ЦК
України моральна шкода полягає,
зокрема, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Враховуючи ці вимоги закону, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що внаслідок пошкодження
автомобіля позивачу заподіяна
моральна шкода, яка полягає в тому, що
було суттєво ушкоджено належне їй
майно, позивач певний час не мала
можливості ним користуватися за
призначенням, що потребувало від неї
додаткових зусиль для організації
свого життя, а саме, ремонту автомобіля,
звернення до суду за захистом свого
порушеного права. Розмір цієї шкоди суд
оцінив в 5000 грн.

Доводи апеляційної скарги УЖКГ
Слов'янської міської ради про
недоведеність моральних страждань
позивача, є необґрунтованими.

Відповідно до частини 3 ст. 23 ЦК України
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Доводи апеляційної скарги УЖКГ
Слов'янської міської ради про завищену
оцінку моральних страждань позивача є
обґрунтованими.

Визначаючи розмір грошової
компенсації на відшкодування
моральної шкоди, суд першої інстанції
послався на те, що позивач внаслідок
пошкодження автомобіля не може з 2009
року отримувати дохід від роздрібної
торгівлі, якою вона займається. Проте
будь які докази цієї обставини в
матеріалах справи відсутні та є
незрозумілим з яких правових підстав
суд при визначенні розміру грошової
компенсації моральної шкоди, яка
завдана позивачу лише 29 листопада
2011року, враховує неотримання позивачем
доходу від роздрібної торгівлі,
починаючи з 2009 року.

Враховуючи характер та обсяг душевних
страждань позивача, обсяг завданої
йому матеріальної шкоди, тривалість
моральних страждань, особу
відповідача, який утримується за
рахунок коштів місцевого бюджету,
апеляційний суд вважає, що визначений
судом першої інстанції розмір грошової
компенсації на відшкодування
моральної шкоди в 5 000 грн. є завищеним,
не відповідає обставинам справи.

Враховуючи характер правопорушення,
глибину фізичних та душевних страждань
позивача, виходячи з вимог розумності
та справедливості, моральні страждання
позивача апеляційний суд оцінює в 2 000
грн.

Слід зазначити, що моральну шкоду не
можна відшкодувати в повному обсязі,
так як не має і не може бути точних
критеріїв майнового виразу душевного
болю, спокою. Будь-яка компенсація
моральної шкоди не може бути
адекватною дійсним стражданням, тому
будь-який її розмір може мати суто
умовний вираз.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи у
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Враховуючи зазначене, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення, а саме, про
часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_5, про стягнення з УЖКГ
Слов'янської міської ради на користь
ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної
шкоди - 23 478,90 грн., на відшкодування
моральної шкоди - 2 000 грн. У задоволенні
позовних вимог до виконавчого комітету
Слов'янської міської ради слід
відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до частини 5 ст. 88 ЦПК
України якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до частини 3 ст. 6 Закону
України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про
судовий збір» за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий і
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановленими
для позовних заяв майнового та
немайнового характеру.

Відповідно до ст. 2, п/п 1, 2 пункту 1
частини 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011
року № 3674-VI «Про судовий збір» (в
редакції, що діяла на час звернення
позивача до суду) у разі подання
позовної заяви немайнового характеру
справляється судовий збір в розмірі 0,1
розміру мінімальної заробітної плати,
а у разі подання заяви майнового
характеру - 1 відсоток ціни позову, але
не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду.

Згідно ст. 8 Закону України від 06 грудня
2012 року № 5515-VI «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» мінімальна
заробітна плата станом на 01 січня 2013
року складала 1 147 грн.

При зверненні до суду позивачем
сплачено судовий збір в розмірі 349,49
грн. (а.с. 1, а.с. 25 т. 1), з яких 234,79 грн. - з
позовних вимог майнового характеру про
відшкодування матеріальної шкоди та
114,70 грн. - з позовних вимог немайнового
характеру про відшкодування моральної
шкоди.

Оскільки апеляційний суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог майнового характеру в розмірі 23
478,90 грн., з яких підлягає сплаті судовий
збір в розмірі - 234,79 грн., та про
задоволення позовних вимог
немайнового характеру про
відшкодування моральної шкоди, з яких
судовий збір сплачується в розмірі 114,70
грн. та не залежить від розміру
заявлених та задоволених позовних
вимог, понесені позивачем при
зверненні до суду витрати зі сплати
судового збору в розмірі 349,49 грн.
(234,79+114,70) підлягають йому відшкодуванню
за рахунок відповідача - УЖКГ
Слов'янської міської ради в повному
обсязі.

Керуючись ст. 307, ст. 309, ст. 314, ст. 316 ЦПК
України, апеляційний суд Донецької
області, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційні скарги відповідачів -
виконавчого комітету Слов'янської
міської ради та Управління
житлово-комунального господарства
Слов'янської міської ради задовольнити
частково.

Рішення Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 13 листопада
2013 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до виконавчого
комітету Слов'янської міської ради,
Управління житлово-комунального
господарства Слов'янської міської ради
про відшкодування шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з Управління
житлово-комунального господарства
Слов'янської міської ради (, юридична адреса: пл. Жовтневої
революції, 3 м. Слов'янськ 84112) на користь
ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.
Слов'янськ Донецька область,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на
відшкодування матеріальної шкоди 23 478
(двадцять три тисячі чотириста
сімдесят вісім) гривень 90 коп., на
відшкодування моральної шкоди - 2 000 (дві
тисячі) гривень, на відшкодування
витрат по сплаті судового збору - 349
(триста сорок дев'ять) гривень 49 коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5 до виконавчого комітету
Слов'янської міської ради про
відшкодування шкоди.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
О.М. Пономарьова

Судді:
Л.І. Соломаха

С.В. Кіянова