Справа № 132/3215/13-ц Провадження №
22-ц/772/1331/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Павленко І. В.Категорія: 27
Доповідач: Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Вінницької області в
складі:

головуючого Сала Т.Б.,

суддів Денишенко Т.О., Зайцева А.Ю.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 14 листопада 2013
року ухваленого у цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

встановила:

У вересні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулось в суд із вказаним позовом до
ОСОБА_2, мотивуючи його тим, що 23 вересня
2005 року між банком та відповідачем було
укладено договір № VIK0SE00006279. Відповідно
до Договору ОСОБА_2 отримав від
позивача кредит у розмірі 8000 гривень 00
копійок зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Підписаним сторонами Договором
передбачено порядок та умови погашення
кредиту, погашення заборгованості по
кредиту, сплата нарахованих за період
користування кредитом відсотків,
комісії за користування кредитом та
інших витрат.

Позивач свої зобов'язання за Договором
та угодою виконав в повному обсязі, а
саме надав відповідачу кредит. В свою
чергу відповідач не надав своєчасно
Банку грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов Договору, що має
відображення у Розрахунку
заборгованості за Договором, а тому
зобов'язання за Договором та угодою не
виконав.

Оскільки ОСОБА_2 продовжує ухилятись
від виконання зобов'язання за
Договором і заборгованість не погашає,
що порушує законні права ПАТ КБ
«Приватбанк», останній звернувся з
зазначеним позовом в суд, в якому
просив стягнути з відповідача
заборгованість за цим договором у
розмірі 102907 грн. 58 коп. та судові
витрати.

Рішенням Калинівського районного суду
Вінницької області від 14 листопада 2013
року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій
просить рішення скасувати, ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що судом неправильно
застосовано норми матеріального права
та порушено норми процесуального
права, а відтак ухвалено незаконне
рішення.

Зокрема зазначено, що суд не взяв до
уваги наявність судового наказу
виданого за заявою цього ж позивача про
стягнення заборгованості за цим же
договором кредиту, і безпідставно не
закрив провадження у справі. Крім
цього, наслідком не виконання судового
наказу не може бути подача нового
позову з такими ж вимогами. Суд першої
інстанції безпідставно не застосував
наслідки спливу строку позовної
давності.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був
укладений договір № VIK0SE00006279 від 23.09.2005
року. За цим Договором відповідач
отримав від банку кредит в розмірі 8000,00
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 24,0% на
рік на суму залишку заборгованості.

Заборгованість ОСОБА_2 за вказаним
договором, станом на 26.07.2013 р., становить
102907 грн. 58 коп.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив із загальних
норм права, які регламентують
зобов'язальні відносини, а саме те, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та у
встановлений у зобов'язанні строк
(термін) його виконання (ст. ст. 526, 527, 530
ЦК України). Порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання) (ст.
610 ЦК України). Одним із видів порушення
зобов'язання є прострочення -
невиконання зобов'язання в обумовлений
сторонами строк.

Колегія суддів частково погоджується з
даним висновком суду першої інстанції,
оскільки суд першої інстанції не
враховував всіх обставин справи, в тому
числі умови договору та наявність
судового наказу про стягнення
заборгованості.

03.07.2009 року ЗАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до місцевого суду із заявою в
якій просив видати судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованість за
кредитним договором № VIK0SE00006279 від
23.09.2005 року, яка складається з: 5768,98 грн. -
заборгованість за кредитом; 9295,82 грн. -
заборгованість за процентами за
користування кредитом; 2160 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 5783,93 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафів.

06.07.2009 року Калинівський районний суд
Вінницької області видав судовий наказ
про стягнення вказаної заборгованості
в сумі 24659,17 грн.

Колегію суддів встановлено, що даний
наказ не скасовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України
судовий наказ є особливою формою
судового рішення, що видається судом за
результатами розгляду вимог,
передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо набрали законної сили
рішення суду ухвалені з приводу спору
між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав.

Колегією суддів встановлено, що в
позовній заяві позивач просить
стягнути заборгованість за кредитом в
розмірі 5768,98 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом в
сумі 34360,24 грн. та пеню за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором в сумі 60618,36 грн.

Ці ж вимоги (види заборгованості)
включались до заяви про видачу
судового наказу, але в меншому розмірі
(крім тіла кредиту), оскільки судовий
наказ стосувався заборгованості
позичальника станом на 07.04.2009 року.

Отже спір з приводу зазначених сум
заборгованості вирішений, і судовий
наказ не скасований.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
провадження у справі в частині
стягнення заборгованості в межах
зазначених сум слід закрити.

Також, згідно п.1.1. кредитного договору
від 23.09.2005 року, укладеного між
позивачем та відповідачем, банк надав
кошти в розмірі 8000 грн., зі сплатою
відсотків у розмірі 2% на місяць на суму
залишку заборгованості. Погашення
заборгованості за цим договором
здійснюється щомісячними платежами у
сумі 435,26 грн.

Кредитні кошти були надані відповідачу
на строк по 21.09.2008 р.

Відповідно до п.2.2.9 цього Договору
позичальник зобов'язується повністю
повернути кредит до дати зазначеної в
п.1.1 даного Договору.

В статті 530 ЦК України зазначено, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позичальник повинен був повернути
кредит 21.09.2008 року, але в повній мірі не
повернув, в зв'язку з чим банк звернувся
із заявою про видачу судового наказу.

Умови укладеного між банком та ОСОБА_2
договору не змінювались і сам договір
не розривався. Строк дії договору не
визначений.

Відповідно до п.5.4 Договору, припинення
дії даного договору здійснюється
відповідно до діючого законодавства
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Твердження апелянта що строк дії
договору закінчився 21.09.2008 року є
безпідставним, оскільки 21.09.2008 року -
дата, коли позичальник повинен був
повернути кредит.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
термін дії договору не закінчився, а
отже діють умови даного договору.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до п.2.2.2. Договору повну
сплату відсотків за користування
кредитом позичальник зобов'язаний
здійснити не пізніше дати фактичного
повного погашення Кредиту.

Що стосується пені, то відповідно до
п.4.1 Договору, при порушенні
позичальником зобов'язання
передбаченого п.2.2.2. Договору, банк має
право нарахувати пеню в розмірі 0,15 % від
суми непогашеної заборгованості.

Як встановлено колегією суддів,
відповідач фактично та повно не
погасив кредит, а тому банк має право
нараховувати відсотки на підставі
п.2.2.2. Договору і пеню на підставі п. 4.2
Договору.

Розмір відсотків та розмір пені
відповідач не оспорював.

За таких обставин, вимоги Банку щодо
стягнення заборгованості по відсотках
за користування кредитом та пені є
законною та обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
твердженням апелянта щодо
необхідності застосування наслідків
пропуску строків позовної давності,
але не до всіх вимог позивача (в частині
суми заборгованості, яку просить
стягнути).

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки, а
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 258 Кодексу
позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки.

Отже, колегія суддів вважає, що слід
стягнути з відповідача суму
заборгованості по відсоткам в межах
строків позовної давності,
відраховуючи три роки назад з 26.07.2013
року (дата по яку позивач нарахував
заборгованість, яку просить стягнути) і
один рік з цієї дати - для стягнення
пені.

Відповідно до розрахунків наданих
позивачем (а. с. 10) загальна
заборгованість за процентами станом на
26.07.2013 року становить 34360,24 грн.
Заборгованість за відсотками три роки
назад становила 17927,17 грн. (а. с. 84) Отже,
підлягають стягненню з відповідача
кошти, розмір яких становить різницю
між цими числами - 16433,07 грн.

Відповідно до цих же розрахунків
заборгованість по пені станом на 26.07.2013
року становить 62738,69 грн.
Заборгованість по пені один рік назад
становила 42457,2 грн. (а. с. 84) Отже,
підлягають стягненню кошти, розмір
яких становить різницю між цими
числами - 20281,49 грн.

Суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини у справі, внаслідок чого
неправильно застосував норми
матеріального права, що в силу п. 1 та п. 4
ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду з ухваленням
нового.

Враховуючи все вищезазначене,
керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 14 листопада 2013
року скасувати.

Провадження у справі в частині
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитом в
розмірі 5768,98грн. (п'ять тисяч сімсот
шістдесят вісім гривень дев'яносто
вісім копійок), заборгованості по
процентам за користування кредитом в
сумі 9295,82грн. (дев'ять тисяч двісті
дев'яносто п'ять гривень вісімдесят дві
копійки) та пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором в
сумі 5783,93 грн. (п'ять тисяч сімсот
вісімдесят три гривні дев'яносто три
копійки) - закрити.

В частині стягнення заборгованості за
процентами та стягнення пені ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» 16433,07
грн. (шістнадцять тисяч чотириста
тридцять три гривні сім копійок) -
заборгованість за процентами за
користування кредитом та 20281,49 грн.
(двадцять тисяч двісті вісімдесят одна
гривень сорок дев'ять копійок) - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня його проголошення до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
/підпис/
Т.Б. Сало

Судді:
/підписи/
Т.О. Денишенко

А.Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом: