Справа № 357/9862/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Голуб А. В. ,

при секретарі - Ткаченко Ю.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом до відповідачів
ОСОБА_2 та Державної міграційної служби
Білоцерківського міського відділу ГУ
МВС України в Київській області,
посилаючись на те, що на підставі
договору міни від 05.07.1995 року
посвідченого приватним нотаріусом
Білоцерківського міського нотаріаль
ного округу ОСОБА_3 та зареєстрованого
в реєстрі за №6289 позивачка стала
власницею однокімнатної квартири
АДРЕСА_1. Позивачка вказувала на те, що
23.11.2001 року вона одружилася з
відповідачем ОСОБА_2, але ще до
укладення шлюбу відповідач проживав з
позивачкою у її вищевказаній квартирі
і з 29.04.1998 року по даний час відповідач
зареєстрований у вищевказаній
квартирі. Позивачка посилалася на те,
що 24.12.2012 року шлюб між сторонами було
розірвано рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду і після розірвання
шлюбу відповідач забрав свої речі та
виїхав із квартири позивачки, та став
проживати у своєї матері в АДРЕСА_2.
Позивачка вказувала на те, що
відповідач більше одного року без
поважних причин не проживає у АДРЕСА_1,
а також відповідач не несе витрати на
комунальні послуги і не утримує
вказане житлове приміщення. Позивачка
просила визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право на користування житловим
приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 на
підставі ч.2 ст. 405 ЦК України, а також
позивачка просила зобов»язати
Державну міграційну службу
Білоцерківського міського відділу ГУ
МВС України в Київській області
скасувати реєстрацію ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка просила
виключити із складу відповідачів по
справі Державну міграційну службу
Білоцерківського міського відділу ГУ
МВС України в Київській області і
ухвалою суду від 17.09.2014 року Державну
міграційну службу Білоцерківського
міського відділу ГУ МВС України в
Київській області було виключено із
складу відповідачів по справі.

Також позивачка в судовому засіданні
зменшила свої позовні вимоги та
просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право на користування житловим
приміщенням квартири АДРЕСА_1, оскільки
відповідач відсутній у спірному
житловому приміщенні понад один рік
без поважних причин.

Позивачка в судовому засіданні
підтримала свої зменшені позовні
вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з"явився,
про день і час розгляду справи був
повідомлений належним чином, надав
суду заяву в якій просив справу
розглядати у його відсутності а також в
заяві відповідач вказав, що позов він
визнає повністю.

Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Заслухавши пояснення учасника процесу
та дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1)
являється власником квартири АДРЕСА_1,
що підтверджується копією договору
обміну квартири на житловий будинок
від 05.07.1995 року нотаріально
посвідченого старшим державним
нотаріусом Білоцерківської районної
державної нотаріальної контори ОСОБА_3
в реєстрі №6289. На вказаному договорі
міститься реєстровий напис
Білоцерківського МБТІ про те, що за
ОСОБА_1 зареєстровано право власності
на вказану квартиру 13.07.1995 року .

Судом встановлено, що з 23.11.2001 року по
24.12.2012 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі.

В судовому засіданні встановлено, що в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: з
07.08.1995 року позивачка ОСОБА_1, з 29.04.1998
року відповідач ОСОБА_2, з 02.04.2002 року
син сторін - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Наведене підтверджується копією
довідки форма №3 виданою КП БМР ЖЕК №7
від 23.06.2014 року за №747, копією
будинкової книги.

Також в судовому засіданні
встановлено, що відповідач після
розірвання шлюбу з позивачкою, а саме з
24.12.2012 року по даний час не проживає у
спірній квартирі, а проживає в іншому
житловому приміщенні, відповідачу не
чинилися перешкоди у проживанні на
спірній житловій площі, а також у
вищевказаній квартирі відсутнє майно
відповідача. Наведене ствердила в
судовому засіданні позивачка, вказані
обставини визнав відповідач, а також
вказане підтверджується копією акта
№36 від 07.07.2014 року затвердженого
начальником ЖЕК №7 Балас Ю.М.

Крім вказаного, також встановлено, що
відповідач витрат на утримання спірної
квартири не несе і комунальні послуги
останній не сплачує, а всі вказані
витрати несе позивачка, що підтвердила
у суді позивачка, а також вказані
обставини визнав відповідач.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно до ст. ст. 64, 156 ЖК України, до
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач та члени
його сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України, члени
сім"ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. А в ч. 2 цієї ж статті вказано,
що член сім"ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім"ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позов ОСОБА_1 підлягає до
задоволення і слід визнати ОСОБА_2
таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1,
оскільки останній відсутній на
вказаній житловій площі понад один рік
без поважних причин, а саме з 24.12.2012
року.

На підставі вищевикладеного та ст.ст.
319,405 ЦК України, ст.ст. 64,156 ЖК України,
керуючись ст.ст.10,60,88,174,212-215,218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу на рішення суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя А. В. Голуб