АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 - й інстанції: Лісовська
Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

25 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду
місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 на рішення
Деснянського районного суду міста
Києва від 07 серпня 2014 року в цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л
а:

Рішенням Деснянського районного суду
міста Києва від 07 серпня 2014 року
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 26165,41 грн. та витрати по сплаті
судового збору в сумі 261,65 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5
звернулась до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Деснянського районного суду міста
Києва від 07 серпня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зазначає, що позивачем була
видана відповідачу кредитна картка
строком дії до лютого 2010 року. У зв'язку
з чим вважає, що трирічний строк
позовної давності для звернення
позивача до суду починає
обраховуватися з березня 2010 року і
закінчується в березні 2013 року. Позивач
же звернувся до суду з даним позовом
лише 07 квітня 2014 року, тобто, з
пропуском строку позовної давності.
Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд 1-ї інстанції прийшов до
помилкового висновку про те, що строк
позовної давності був перерваний, у
зв'язку з зверненням банку до суду з
позовом у жовтні 2011 рок, який був
залишений без розгляду, так як
відповідно до вимог ч.1 ст.265 ЦК України
залишення позову без розгляду не
зупиняє перебігу позовної давності.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 повністю
підтримала доводи апеляційної скарги
та просила її задовольнити.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Приватбанк» Діденко
Маргарита Василівна проти доводів
апеляційної скарги заперечувала,
посилалась на те, що вони є
безпідставними, а рішення суду першої
інстанції повністю відповідає вимогам
закону.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
слідуючих підстав.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова,
установа зобов'язується надати грошові
кошти /кредит/ позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 08 лютого 2008 року
ОСОБА_3 звернулась до Закритого
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» з заявою на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування кредитної картки
Універсальна з сумою ліміту
кредитування 1000 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 19,2% річних. Термін дії
кредитного ліміту збігається з
терміном дії кредитної картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір,
згода підтверджується підписом у
заяві.

Правонаступником Закритого
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» є Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «Приватбанк».

Оскільки ОСОБА_3 свої обов'язки за
кредитним договором належним чином не
виконує, що призвело до виникнення
заборгованості, то Публічне акціонерне
товариство «Приватбанк» звернулось до
суду з позовом про стягнення
заборгованості по договору в судовому
порядку.

Задовольняючи позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк» та
стягуючи з ОСОБА_3 на його користь
заборгованість за кредитним договором
в сумі 26165,41 грн., суд 1-ї інстанції
виходив з того, що позовні вимоги є
обґрунтованими, підтвердженими
належними та допустимими доказами.

Проте, з таким висновком суду 1-ї
інстанції колегія суддів погодитись не
може з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

У відповідності до п.6.5 умов надання
банківських послуг, позичальник
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотках
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором.

Згідно з п.6.6 умов надання банківських
послуг, у разі невиконання зобов'язань
за договором, на вимогу банку виконати
зобов'язання з повернення кредиту (у
тому числі простроченого кредиту та
овердрафту), оплати винагороди банку.

Пунктом 8.6 умов надання банківських
послуг встановлено, що при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 120 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +
5% від суми позову.

ОСОБА_3 свої обов'язки за договором на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування кредитної картки
Універсальна належним чином не
виконувала, що призвело до виникнення
заборгованості в розмірі 2389,54 доларів
США, що еквівалентно 26165,41 грн.

Поряд з цим, відповідно до ст.256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство встановлює два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність. Зокрема, частина 2 статті 258 ЦК
України встановлює, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил
користування платіжною карткою
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Таким чином, з викладеного вище
вбачається, що відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.
Аналогічна позиція, викладена
Верховним судом України в постанові в
постанові №6-14 цс 14 від 19 березня 2014
року.

З наявних в матеріалах справи доказів
вбачається, що дія кредитної картки,
виданої позивачем ОСОБА_3 закінчилась в
лютому 2010 року.

За наведених обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що позивачу про
порушення відповідачем його права
стало відомо з 01 березня 2010 року (з
наступного дня після закінчення строку
дії кредитної карточки), а тому
трирічний строк для звернення позивача
до суду з даним позовом закінчився 31
березня 2013 року. Проте, Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Приватбанк» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості лише 16 квітня 2014 року.

Згідно вимог ч.3 та ч.4 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що
19.06.2014 року представником відповідача
до суду 1-ї інстанції було подано заяву
про застосування строків позовної
давності до позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк».

Проте, ухвалюючи оскаржуване рішення
про задоволення позовних вимог, суд 1-ї
інстанції керувався положеннями
ч.2.ст.264 ЦК України та виходив із того,
що строк позовної давності переривався
у жовтні 2011 року в зв'язку з зверненням
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк» до суду
з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, який був залишений
судом без розгляду.

Частиною 1 статті 265 ЦК України
встановлено, що залишення позову без
розгляду не зупиняє перебігу позовної
давності.

З досліджених доказів судом
встановлено, що ухвалою Деснянського
районного суду міста Києва від 19 січня
2012 року позовну заяву Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості залишено без
розгляду, з підстав встановлених п.3
ч.1ст.207 ЦК України.

Проте судом 1-ї інстанції не взято до
уваги вказані вимоги закону та
обставини справи, як наслідок, ухвалено
рішення з порушенням норм
матеріального права.

Оцінивши в сукупності докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, колегія
суддів прийшла до висновку, що рішення
Деснянського районного суду міста
Києва від 07 серпня 2014 року про
задоволення позовних вимог та
стягнення з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 26165,41 грн. та витрати по сплаті
судового збору в сумі 261,65 грн. ухвалене
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості з підстав пропуску
строку позовної давності.

Керуючись ст..ст. 253, 256, 258, 261, 265, 267 ЦК
України, ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5
задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду
міста Києва від 07 серпня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення
наступного змісту

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Судді: