ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 вересня 2014 р
Справа №174/852/14-ц

п/с 2/174/431/2014

Вільногірський
міський суд Дніпропетровської
області,

в складі:
головуючого судді Шаповала
Г.І.

при секретарі
Пелипас Н.І.

з участю:
позивача ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду
01.09.2014, позивачка зазначила, що шлюб між
нею та відповідачем було укладено та
зареєстровано 12 серпня 1997 року
відділом РАГС виконкому
Вільногірської міської ради
Дніпропетровської області, актовий
запис № 123. Шлюб розірвано в
установленому законом порядку 10 грудня
2003 р. відділом РАГС Вільногірського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області.

Під час шлюбу з відповідачем, в них
народилась спільна дитина - син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який на цей час мешкає
разом з нею за вказаною вище адресою.

Відповідно до ст. 180 СК України,
відповідач, як батько дитини, повинен
нести витрати на її утримання та
надавати їй для цих цілей матеріальну
допомогу. Однак, на цей час, відповідач
своїх обов'язків по відношенню до
їхньої з ним неповнолітньої дитини в
необхідному обсязі не виконує, що й
змушує її звертатися до суду з цим
позовом, оскільки відповідач
добровільно участі в утриманні сина не
приймає і їй усіх необхідних для дітей
коштів для цих цілей не надає без
поважних на те причин.

В цей час вона працює складальником
шихти в ТОВ «Вільногірське скло», де
отримує щомісячно заробітну плату, що і
є її єдиним джерелом доходів, державної
та іншої допомоги на дитину вона на
сьогоднішній день не отримує. В своїй
приватній особистій власності вона
нерухомого майна, земельних ділянок,
банківських рахунків та транспортних
засобів не має.

Будь-які причини, що унеможливлюють або
звільняють відповідача від обов'язку
щодо сплати аліментів на утримання
їхніх з ним неповнолітніх дітей, на цей
час відсутні. Стан здоров'я відповідача
дозволяє утримувати з нього аліменти.
Відповідач на обліку за станом свого
здоров'я в закладах охорони здоров'я
міста та області не перебуває, він на
цей час працевлаштований, але де він
працює їй невідомо. За місцем своєї
роботи, відповідач щомісячно отримує
заробітну плату, розмір якої є
достатнім для утримання з відповідача
аліментів на утримання дитини. Також їй
достеменно відомо, що з відповідача на
будь-чию користь ніякі виплати за
іншими виконавчими листами в
примусовому порядку не стягуються,
інших неповнолітніх дітей він не має.

Їхня з відповідачем дитина за станом
свого здоров'я перебуває на «Д» обліку
у лікарів за місцем свого проживання за
ознакою захворювання неврологічного
характеру.

В зв'язку з тим, що відповідач, працює і
отримує регулярно дохід у вигляді
заробітної плати, вона вважає, що
аліменти з нього на її користь на
утримання їхньої з ним дитини повинні
утримуватись в частині до його
заробітку.

На підставі зазначеного та відповідно
до вимог ст.ст.180, 182 СК України,
позивачка прохає:

1. Стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення ним повноліття, у розмірі 14
частини з усіх видів доходів
відповідача, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, починаючи стягнення
з моменту подання нею позовної заяви до
суду.

2. Допустити до негайного виконання
рішення суду про стягнення з
відповідача аліментів в межах суми
платежу за один місяць.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги та їх обгрунтування, що
викладені в позовній заяві, підтримала
частково, та пояснила, що погоджується
з пропозицією відповідача про
стягнення з нього аліментів у розмірі
1/6 частини його доходу, але не менше 30%
прожиткового мінімуму дитини
відповідного віку. Вона враховує, що
батьки відповідача і сам відповідач
надають частково допомогу на утримання
сина, але цього недостатньо, оскільки
розмір її зарплати не надає можливості
належним чином утримувати сина.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав частково, а саме, що він згоден
сплачувати аліменти у розмірі 1/6
частини свого доходу. З його пояснень
витікає, що він та його батьки
приймають участь в утриманні сина і у
нього також в іншій сім'ї 14.07.2014 р.
народилася ще одна дитина, дочка
ОСОБА_4.

Дослідивши надані сторонами письмові
докази, а саме: копію свідоцтва про
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3,
батьками якого зазначені сторони;
копію свідоцтва про укладення шлюбу
12.08.1997 р. між сторонами; копію свідоцтва
про розірвання шлюбу між сторонами
10.12.2003 р.; копію паспорту громадянки
України ОСОБА_1; довідку
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС
УДМС України в Дніпропетровській
області від 09.09.2014 р., згідно якої ОСОБА_2
зареєстрований за місцем проживання в
АДРЕСА_1; копію паспорту громадянина
України ОСОБА_2; медичну довідку № 334
від 19.09.2014 р., згідно якої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., перебуває на «Д»
обліку в КП «Вільногірський міський
центр ПМСД»; довідку про доходи ОСОБА_1,
які складають за період з березня по
серпень 2014 р. загальну суму 11335.20 грн.,
місце роботи ТОВ «Вільногірське скло»,
старший готувач шихти; копію свідоцтва
про народження 14.07.2014 р. ОСОБА_4 батьками
якої зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_6;
довідку про доходи ОСОБА_2 за липень та
серпень 2014 р. на загальну суму 1856.52 грн.,
місце роботи Фермерське господарство
«Агромир», енергетик - та дослідивши
зазначені докази в їх сукупності та
взаємозв'язку, приймаючи до уваги
позиції сторін, керуючись законом, суд
дійшов висновку, що позов слід
задовольнити частково.

Суд вважає, що між сторонами мають
місце правовідносини, які виникають із
факту невиконання встановленого
законом обов'язку одним із батьків щодо
участі в утриманні спільної дитини, яка
мешкає з іншим із батьків.

Сторони мають спільну дитину - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., який проживає
разом з позивачкою та перебуває на її
утриманні, при цьому, син відвідує
свого батька та бабу і діда з боку
батька, які частково приймають участь
в його утриманні.

Позивачка має дохід в виді заробітної
плати, дитина сторін власних доходів
не має.

Відповідач також працевлаштований і
має дохід в виді заробітної плати, на
утриманні має ще одну дитину від іншого
шлюбу.

Позивачка та відповідач мають
задовільний стан здоров'я, їх спільна
дитина, син ОСОБА_3, страждає рядом
захворювань і перебуває на «Д» обліку у
лікаря.

Визначаючи розмір аліментів, суд
приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК
України, стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, позивачки та
відповідача, а також керується
вимогами ст.ст.10,11,60 ЦПК України, згідно
яких суд розглядає справу в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму дитини
відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір
аліментів визначається у частці від
заробітку (доходу) одного із батьків, з
якого будуть стягуватися аліменти.

Суд доходить висновку, що будь-які
причини, що унеможливлюють або
звільняють відповідача від обов'язку,
щодо сплати аліментів на утримання
дитини, на цей час відсутні. Дитина
потребує матеріальної допомоги, стан
здоров'я відповідача та його
матеріальне становище дозволяють йому
сплачувати аліменти на утримання
дитини у розмірі 1/6 частки його доходу,
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму дитини відповідного віку.

При цьому суд приймає до уваги часткове
визнання відповідачем позову та його
згоду виплачувати аліменти у розмірі 1/6
частини свого доходу та згоду
позивачки на те, щоб відповідач
виплачував їй аліменти на утримання
сина, саме, у розмірі 1/6 частини його
доходу, що на утриманні у відповідача є
ще одна малолітня дитина, і суд
доходить висновку, що зазначений
розмір аліментів буде відповідати
вимогам розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд дійшов висновку про
покладення судових витрат на
відповідача, стягнувши з нього в дохід
держави України судовий збір - 243.60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 292-294, 367 ч.1 п.1
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н.,
уродженця м. Верхівцево,
Верхньодніпровського району,
Дніпропетровської області, ІПН №
НОМЕР_1, працюючого енергетиком в
Фермерському господарстві «Агромир»,
зареєстрованого за місцем проживання
по АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., уродженки м.
Верхньодніпровська, Дніпропетровської
області, ІПН № НОМЕР_2, зареєстрованої
за місцем проживання по АДРЕСА_2
аліменти у розмірі 1/6 частини доходу
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму дітей
відповідного віку, на утримання дитини,
сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.,
щомісячно, починаючи з дати подачі
позову, тобто, з 01 вересня 2014 року, і по
день настання повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
України судовий збір - 243.60 грн., за
задоволену позовну вимогу про
стягнення аліментів.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через
Вільногірський міський суд,
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддя
Шаповал Г.І.