Провадження №
Єдиний унікальний номер 235/4998/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді
Воробйова С.О.

при секретарі
Подлєсній О.А.

за участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в місті Красноармійську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Красноармійської міської ради
Донецької області про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Красноармійської
міської ради Донецької області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
відкрилася спадщина після смерті
ОСОБА_3, яка померла в м.Красноармійську
Донецької області на належний їй
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та на
належну їй земельну ділянку площею
0,0551га, яка призначена для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських споруд за цією ж адресою,
належну їй на підставі Державного акту
про право власності на землю серії ДН,
виданого 07.04.1997 року на підставі
рішення виконкому Красноармійської
міської ради від 19.02.1997 року №95 та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю №00669.

Померла склала на його ім'я заповіт.
Спадкоємці, які мають обов'язкову
частку у спадщині, відсутні.

Після відкриття спадщини він звернувся
до нотаріуса з заявою про прийняття
спадщини та видачу свідоцтва про право
на спадщину за заповітом, однак
постановою нотаріуса від 29.08.2014
року у видачі Свідоцтва про право на
спадщину було відмовлено, так як не
надано необхідних документів, а саме:
витягу з Поземельної книги, витягу з
Державного земельного кадастру про
відсутність обмежень на земельну
ділянку, а також витягу з технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель, які надати неможливо,
оскільки після виготовлення
землевпорядною організацією технічної
документації 13.12.2013 року фактично
земельна ділянка має іншу площу, а саме:
не 0,0551га, а 0,0538га, тому він просить суд
визнати за ним право власності на
земельну ділянку площею 0,0538га, яка
призначена для обслуговування жилого
будинку та господарських будівель та
розташована за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування.

Позивач заявлені позовні вимоги у
судовому засіданні підтримав.

Представник відповідача
Красноармійської міської ради
Донецької області в судове засідання
не з'явився, надав заяву про розгляд
справи за відсутністю представника,
справу розглянути на розсуд суду.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведені попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
ЦПК України за наявності для того
законних підстав про задоволення
позову.

Матеріалами справи встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3 (а.с.4),
після смерті якої відкрилася спадщину
на житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (а.с.15-16)
та земельну ділянку площею 0,0551га, яка
призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських споруд за цією ж адресою,
належну їй на підставі Державного акту
про право власності на землю серії ДН,
виданого 07.04.1997 року на підставі
рішення виконкому Красноармійської
міської ради від 19.02.1997 року №95 та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю №00669 (а.с.7).

Померла ОСОБА_3, згідно заповіту від
01.03.1996 року (а.с.28), заповіла все своє
майно, де б воно не знаходилося і з чого
б воно не складалося позивачу ОСОБА_1

Позивач після відкриття спадщини
звернувся до нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини та видачу свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
однак постановою нотаріуса від
29.08.2014 року у видачі Свідоцтва про право
на спадщину було відмовлено, так як не
надано необхідних документів (а.с.13).

Після виготовлення землевпорядною
організацією технічної документації
(а.с.8-12) з'ясувалося, що земельна ділянка
має іншу площу: не 0,0551га, а 0,0538га, а
також має іншу конфігурацію, тому
рішенням №РВ-014 від 31.07.2014 року
(а.с.5) позивачу було відмовлено у
внесенні відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру у
зв'язку із невідповідністю поданих
документів вимогам, установленим
законам України «Про державний
земельний кадастр» і Порядку ведення
Державного земельну кадастру, а саме:
інформація, що міститься в
електронному документі та у
документації із землеустрою, не
відповідає даним щодо меж та площі
земельної ділянки, які зазначені у
державному акті на право приватної
власності на землю та рекомендовано
привести документацію із землеустрою
та електронний документ у
відповідність до діючого
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного
кодексу країни у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Частиною 1 ст.377 ЦК України передбачено,
що до особи, яка набула право власності
на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Суд вважає, що за позивачем можна
визнати право власності на земельну
ділянку, яка належала при житті на
праві власності померлій ОСОБА_3, так як
у відповідності до ст.1216 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, визнання відповідачем
Красноармійською міською радою
Донецької області пред'явленого позову
не суперечить закону, не порушує права
чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 1216-1218, 1225 ЦК
України, ст.ст.120,155 ЗК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008 року №7 «Про судову
практику у справах про спадкування»,
ст.ст. 130,174 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Красноармійської міської ради
Донецької області про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на земельну ділянку площею
0,0538га, яка призначена для
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель та розташована
за адресою: АДРЕСА_1 та належала на
праві власності померлій ІНФОРМАЦІЯ_2
року ОСОБА_3 на підставі державного
акту серії ДН, виданого 07.04.1997 року на
підставі рішення виконкому
Красноармійської міської ради від
19.02.1997 року №95 та зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю №00669.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: