Справа № 404/3625/14-ц
Номер провадження 2/404/1778/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді - Іванової
Н.Ю.

при секретарі - Гуйван
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору:
Управління Держземагентства у
Кіровоградському районі
Кіровоградської області,
Кіровоградська міська рада м.
Кіровограда про встановлення порядку
користування земельною ділянкою,
надання права на приватизацію,

В С Т
А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору: Управління
Держземагентства у Кіровоградському
районі Кіровоградської області, по
якому просить встановити порядок
користування земельною ділянкою у
АДРЕСА_1, виділивши їй у користування
земельну ділянку розміром 219,84 кв.м.
відповідно до пояснювальну записку про
топографо-геодезичні роботи по
інвентаризації земельної ділянки у
АДРЕСА_1 складеною фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_5; визнати за мною
право на приватизацію земельної
ділянки у АДРЕСА_1 розміром 219,84 кв.м. без
погодження

меж із співвласниками будинку ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що 8 квітня 2005 року було
укладено договір дарування частини
домоволодіння відповідно до якого
ОСОБА_7 передала у власність ОСОБА_8 та
ОСОБА_1 в рівних частках кожному
безоплатно 8/25 частини домоволодіння з
відповідною частиною
господарсько-побутових будівель (тобто
по 4/25 частини), що знаходиться в
АДРЕСА_1.

3 грудня 2013 року укладено договір
дарування частини домоволодіння
відповідно до якого ОСОБА_9 передав у
власність ОСОБА_1 4/25 частини
домоволодіння, що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Домоволодіння, яке знаходиться у
АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2 (17/90 частини),
ОСОБА_2 (187/675 частини), ОСОБА_3 (187/1350
частини), ОСОБА_6 (17/225 частини), ОСОБА_8
(4/25 частини) та ОСОБА_1 (4/25 частини).

Маючи намір на безоплатну передачу
позивачу частини земельної ділянки у
АДРЕСА_1 із земель комунальної
власності для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), вона звернулася
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5
для виготовлення
топографо-геодезичних робіт.

ОСОБА_1 звернулася до співвласниці
ОСОБА_2 щодо погодження меж для
приватизації моєї частки земельної
ділянки у АДРЕСА_1, яка пояснила, що
співвласники ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вже
померли та не можуть погодити вказані
межі. За вказаного змушена була
звернутись з позовом до суду.

Ухвалою Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 04 вересня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Управління Держземагенства у
Кіровоградському районі
Кіровоградської області про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою в частині позовних
вимог до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 залишено без
розгляду /а.с. 89/.

Ухвалою Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 04 вересня 2014 року до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору залучено
Кіровоградську міську раду м.
Кіровограда /а.с. 90/.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
не заперечила щодо задоволення
позовних вимог.

Представник третьої особи Управління
Держземагентства у Кіровоградському
районі Кіровоградської області в
судове засідання не з»явилась,
повідомлялась судом про час та місце
розгляду справи належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи
Кіровоградської міської ради в
судовому засіданні не заперечив проти
задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, представника
третьої особи Кіровоградської міської
ради, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку щодо часткового
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України
суд розглядає справу не інакше як за
заявою осіб, в межах заявлених вимог і
на підставі наданих сторонами доказів,
тобто кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Згідно зі ст.ст. 213, 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує, чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи; які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що 8 квітня 2005 року
між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і ОСОБА_1 було
укладено договір дарування частини
домоволодіння, відповідно до умов
якого дарувальник передала у власність
ОСОБА_8 та ОСОБА_1 в рівних частках
кожному безоплатно 8/25 частини
домоволодіння з відповідною частиною
господарсько-побутових будівель, що
знаходиться в АДРЕСА_1. Договір
посвідчено приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 за
реєстровим №1076 /а.с. 17-19/.

Також 03 грудня 2013 року між ОСОБА_9 та
ОСОБА_1 було укладено договір дарування
4/25 частини домоволодіння, що
знаходиться в АДРЕСА_1. Договір
посвідчено приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_11 за
реєстровим №1427 /а.с. 20-26/.

Відповідно архівної довідки № 106641 від
13 лютого 2014 року, будинок №22 по вул.
Володимирській в місті Кіровограді
належить ОСОБА_2 (17/90 частини), ОСОБА_2
(187/675 частини), ОСОБА_3 (187/1350 частини),
ОСОБА_6 (17/225 частини), ОСОБА_8 (4/25 частини)
та ОСОБА_1 (4/25 частини) /а.с. 30/.

Маючи намір на безоплатну передачу
частини земельної ділянки у АДРЕСА_2 із
земель комунальної власності для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, ОСОБА_1 звернулася до
Кіровоградської міської ради з заявою
про надання інформації щодо можливості
передачі безоплатно у власність
ділянки.

Представником Кіровоградської міської
ради було роз»яснено, що їй необхідно
звернутись до Центру надання
адміністративних послуг
Кіровоградської міської ради з
відповідною заявою від всіх
співвласників.

Проте позивач позбавлена такої
можливості, так як ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла ОСОБА_12 /а.с. 47/ та ІНФОРМАЦІЯ_3
року помер ОСОБА_13 /а.с. 48/.

Згідно відповіді Кіровоградської
міської державної нотаріальної
контори №2 від 13.06.2014 року №1124/01-09, після
смерті ОСОБА_12, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року, до нотаріальної контори з заявою
про прийняття спадщини та видачу
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом 27 травня 1996 року звернулась
ОСОБА_2. Заведена спадкова справа під №
219.

29 січня 1999 року за реєстром № 2-342 на її
ім'я нотаріальною конторою видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на 17/90 частин домоволодіння з
відповідною частиною надвірних
будівель, що знаходиться в АДРЕСА_3.

У свідоцтві про право на спадщину
зазначено, що на 17/225 частин
домоволодіння свідоцтво про право на
спадщину за законом по ст. 535 на ім'я
ОСОБА_3 ще не видано; на 17/225 частин
домоволодіння свідоцтво про право на
спадщину за законом по ст. 535 на ім'я
ОСОБА_3 ще не видано.

Після смерті ОСОБА_13, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, до нотаріальної
контори звернулись: 25.09.1998 року з заявою
про прийняття спадщини та видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заведена
спадкова справа під № 860; 27.10.1998 року з
заявою про прийняття спадщини та
видачу свідоцтва про право на спадщину
за заповітом ОСОБА_14.

29 січня 1999 року за реєстром № 2-344 на ім'я
ОСОБА_2 нотаріальною конторою видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на 187/675 частин домоволодіння
з відповідною частиною надвірних
будівель, що знаходиться в АДРЕСА_3.

У свідоцтві про право на спадщину
зазначено, що на 187/1350 частин
домоволодіння свідоцтво про право на
спадщину за законом по ст. 535 на ім'я
ОСОБА_3 ще не видано.

В 2013 році фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_5 виготовлено пояснювальну
записку про топографо-геодезичні
роботи по інвентаризації земельної
ділянки у АДРЕСА_1, відповідно до якої
площею ділянки є 0,0687 га /а.с. 63-71/.
Вказане суперечить відомостям про
розмір земельної ділянки в 681, 5 кв.м. як
зазначено у технічному паспорті /а.с.
27-29/, що становить 0,06815 га.

Згідно зі ст. 152 Земельного кодексу
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем до суду не було подано
належних та допустимих доказів, які б
доводили той факт, що суміжними
землекористувачами порушуються її
права на земельну ділянку та
створюються перешкоди в її
використанні, оскільки фактично межа
між спірними земельними ділянками не
встановлена.

Крім того, розмір ділянки, зазначений в
пояснювальній записці про
топографо-геодезичні роботи по
інвентаризації земельної ділянки
відрізняється від розміру земельної
ділянки, зазначеному в технічному
паспорті, тому суд позбавлений
можливості встановити такий порядок
користування земельною ділянкою у
АДРЕСА_1, виділивши позивачу у
користування земельну ділянку
розміром 219,84 кв.м. відповідно до
пояснювальної записки про
топографо-геодезичні роботи по
інвентаризації земельної ділянки у
АДРЕСА_1 складеною фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_5 За даних обставин
вимога про встановлення порядку
користування земельною ділянкою
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 ЗК
України, земельна ділянка може
знаходитись у спільній власності з
визначенням частки кожного з учасників
спільної власності (спільна часткова
власність) або без визначення часток
учасників спільної власності (спільна
сумісна власність). Суб'єктами права
спільної власності на земельну ділянку
можуть бути громадяни та юридичні
особи, а також держава, територіальні
громади.

Володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою, що
перебуває у спільній частковій
власності, здійснюються за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди - у судовому
порядку /ч. 1 ст. 89 ЗК України/.

Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Відповідно до ст.91 Земельного кодексу
України власники земельних ділянок
зобов'язані: не порушувати прав
власників суміжних земельних ділянок
та землекористувачів.

За вказаних обставин, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позову в
частині позовних вимог про надання
права на приватизацію та необхідність
судового захисту права ОСОБА_1 на
приватизацію земельної ділянки.

На підставі вищевикладеного, позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-218 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмету спору: Управління
Держземагентства у Кіровоградському
районі Кіровоградської області,
Кіровоградська міська рада м.
Кіровограда про встановлення порядку
користування земельною ділянкою,
надання права на приватизацію -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на
приватизацію земельної ділянки у
АДРЕСА_4 без погодження меж із
співвласниками будинку.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати залишити по понесеним
позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Кіровського
Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда