Справа № 317/2821/14-ц
№/п 2/317/1276/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді - Гончаренко П.П.,

при секретарі - Поповій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів
по договору позики, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення грошових
коштів до договору позики та зазначила,
що 28.05.2008р. між сторонами було укладено
договір позики, відповідно до умов
якого відповідач отримав 270000 грн. на
строк до 31.12.2009р.

Факт отримання коштів підтверджується
розпискою від 28.05.2008р. Свідком
укладання договору була дружина
відповідача, яка зазначила в договорі,
що не заперечує проти займу грошових
коштів своїм чоловіком.

Гроші отримувалися для будівництва
житлового будинку. На сьогодні за
даними відповідача, будинок
збудований, термін повернення коштів
минув - 21.12.2009р., однак сума
заборгованості не повернута, у зв'язку
з чим, позивачка була змушена
звернутись до суду із зазначеною
позовною заявою.

В судовому засіданні призначеному на
02.04.2014 року від відповідача надійшло
клопотання про затвердження мирової
угоди укладеної між ним та позивачкою.

Ухвалою Запорізького районного суду
Запорізької області від 02.04.2014 року
затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, за умовами якої:

Припиняється зобов'язання ОСОБА_2 з
передачі грошових коштів у сумі 270 000
грн. за договором позики від 28 травня 2008
року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
шляхом передання відступного права
власності на житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1;

Визнається право власності за ОСОБА_1
на житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1;

ОСОБА_2 зобов'язується передати
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та
знятися з реєстрації, протягом одного
місяця з моменту затвердження мирової
угоди;

Судові витрати по справі покладаються
на позивача.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення грошових
коштів по договору позики закрити.

14.04.2014 року через Запорізький районний
суд Запорізької області представником
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подано
заяву про поновлення строку
апеляційного оскарження на ухвалу
Запорізького районного суду
Запорізької області від 02.04.2012 року, у
зв'язку з тим, що житловий будинок який
передано у власність ОСОБА_1 знаходився
в іпотеці по кредитному договору
укладеному між ОСОБА_2 та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль».

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 10.06.2014 року апеляційну
скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
задоволено. Ухвалу Запорізького
районного суду Запорізької області від
02.04.2012 року скасовано, справу
направлено для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Представник позивачки в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав повністю, просив суд позовну
заяву задовольнити у повному об'ємі.

Відповідач в судове засідання з'явився,
позовні вимоги визнав повністю не
заперечував проти постановлення
рішення по справі.

Суд розглянувши матеріали справи,
заслухавши сторони у справі,
дослідивши усі докази у сукупності,
вважає, що вимоги позивача законні та
обґрунтовані, позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Статтею 11
ЦПК України передбачено, що суд
розглядає цивільні справи на підставі
наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57
ЦПК України доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Стаття 58 ЦПК України
встановлює, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України
суд не бере до уваги докази, одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом і обставини, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

У судовому засіданні встановлено та
підтверджено сторонами, що 28.05.2008р. між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір
позики, відповідно до умов якого
відповідач ОСОБА_2 отримав 270000 грн. на
строк до 31.12.2009 року.

Факт отримання коштів підтверджується
розпискою від 28.05.2008року та . Свідком
укладання договору була дружина
відповідача, яка зазначила в договорі,
що не заперечує проти займу грошових
коштів своїм чоловіком.

Гроші отримувалися для будівництва
житлового будинку. На сьогодні будинок
збудований, термін повернення коштів
минув - 21.12.2009 року, однак сума
заборгованості не повернута.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Враховуючи зазначені обставини, суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню. Вважає за
можливе постановити судове рішення.

Керуючись ст.ст.7, 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст.ст. 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів по договору
позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
грошові кошти в сумі 270000,00 гривень
(двісті сімдесят тисяч гривень 00
копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові
витрати в розмірі 1820,00 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції.

Суддя:
П.П. Гончаренко