Провадження № 2/470/160/14
Справа № 470/309/14-ц
Березнегуватський районний суд
Миколаївської області у складі:
головуючого: судді Орлової С.Ф.,
при секретарі Михалюк С.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
райдержадміністрації в інтересах
малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,
04 квітня 2014 року позивач звернувся до
суду в інтересах малолітнього ОСОБА_1 з
позовом до відповідачки, у якому
зазначив, що відповідачка ухиляється
від виконання батьківських обов'язків
по відношенню до свого малолітнього
сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зловживає
спиртними напоями. З 2009 року покинула
дитину та не проживає за місцем
реєстрації у АДРЕСА_1. Відповідачка не
приймає участі у виховані та утриманні
свого сина, який з 30 квітня 2010 року
перебуває під опікою ОСОБА_3
Посилаючись на викладене позивач
просив позбавити відповідачку
батьківських прав відносно її
малолітнього сина ОСОБА_1, залишити
дитину проживати в сім'ї опікуна та
стягнути аліменти на його утримання у
розмірі ? частини усіх видів заробітку
(доходу), але не менше 30% від
прожиткового мінімуму для дитини
Представник позивача ОСОБА_4 (за
довіреністю) в судове засідання
з'явилась, позовні вимоги підтримала у
Прокурор прокуратури
Березнегуватського району
Миколаївської області Кошурко Р.В.
вважав за доцільне позбавити
відповідачку батьківських прав щодо
малолітнього ОСОБА_1 та стягнути
аліменти на користь опікуна на
Відповідач в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлялась належним чином,
заяви про відкладення розгляду справи
або про розгляд справи за її
відсутності від неї не надходило, тому
суд визнає її неявку неповажною, та
вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК
України ухвалити заочне рішення за
відсутності відповідача на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи та наявні в ній докази суд
доходить наступного.
Судом встановлено, що відповідно до
копії свідоцтва про народження ОСОБА_1
виданого повторно відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Березнегуватського районного
управління юстиції у Миколаївській
області, він народився ІНФОРМАЦІЯ_1
року у АДРЕСА_1, про що виконавчим
комітетом Любомирівської сільської
ради Березнегуватського району
Миколаївської області 16 листопада 2007
року було складено відповідний актовий
запис № 8. Батьками малолітнього ОСОБА_1
записані відповідачка та ОСОБА_6 (а.с.6).
Рішенням Високопільського районного
суду Херсонської області від 11.11.2013
року встановлено, що фактично батьком
малолітнього ОСОБА_1 є ОСОБА_7, однак,
останній фактично участі у виховані та
утриманні дитини не приймає, веде
аморальний спосіб життя, зловживає
спиртними напоями (а.с.8-9).

Відповідно до копії паспорту
відповідачки, виданого 25.02.2004 року
Великоолександрівським РВ УМВС
України в Херсонській області вона
зареєстрована у АДРЕСА_1. Але за місцем
реєстрації та знаходження дитини не
проживає, та з грудня 2009 року
перебувала у розшуку, що
підтверджується довідкою
Березнегуватського РВ УМВС України в
Миколаївській області від 16.03.2010 року №
1/1510 (а.с.4). З характеристики
відповідачки складеної виконавчим
комітетом Любомирівської сільської
ради Березнегуватського району
убачається, що вона припинила зв'язок з
дитиною з 2009 року, не цікавиться життям,
здоров'ям дитини, участі у виховані та
його утриманні не приймає. За період
проживання на території сільської ради
характеризувалася негативно, оскільки
зловживала спиртними напоями,
батьківські обов'язки належним чином
не виконувала (а.с.14).

Останнім відомим місцем проживання
відповідачки було АДРЕСА_2, про що
свідчить довідка Березнегуватського
РВ УМВС України в Миколаївській
області від 03.12.2013 року №5356 (а.с.5).
Згідно з актом обстеження умов
проживання відповідачки, складеним
службою у справах дітей Казанківської
райдержадміністрації, відповідачка
тимчасово до квітня 2014 року проживала
по АДРЕСА_2, але у будинку нею не було
створено умов для проживання та
утримання дитини. Комісією служби у
справах дітей Казанківської
райдержадміністрації було
встановлено, що відповідачка
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків по відношенню до
малолітнього ОСОБА_1 ( а.с. 13).

Розпорядженням Березнегуватської
райдержадміністрації № 286 від 30.04.2010
року опікуном малолітнього ОСОБА_1
призначено ОСОБА_3, яка доводиться йому
бабусею ( а.с.22).

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3 суду показали, що
відповідачка з 2009 року не проживає на
території сільської ради, але і у
період свого проживання вона не
виконувала належним чином свої
батьківські обов'язки, зловживала
алкогольними напоями, не доглядала за
дитиною. Покинувши дитину інтересу до
нього не виявляє, будь - якої допомоги
не надає. Доглядом та вихованням дитини
займається ОСОБА_3 яку малолітній
ОСОБА_1 називає мамою.

З огляду на позитивну характеристику
Любомирівської загальноосвітньої
школи І-ІІІ ступенів щодо ОСОБА_1 від
05.03.2014 року та покази свідків, суд
вважає, що опікун має позитивний вплив
на виховання та розвиток дитини (а.с.20).

Згідно висновку Березнегуватської
райдержадміністрації від 04 квітня 2014
року №807/02- є доцільним позбавити
відповідачку батьківських прав (а.с.26).

Відповідно до ч. 2,4 ст. 150 СК України
батьки зобов'язанні піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу
України, здійснення батьками своїх
прав та виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини. Відмова батьків від
дитини є неправозгідною, суперечить
моральним засадам суспільства.
Ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

У ст.164 СК України визначено вичерпний
перелік підстав, з яких можливо
позбавити батька чи матір батьківських
прав, а саме: коли вони не забрали
дитину з пологового будинку або з
іншого закладу охорони здоров'я без
поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухилялися
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дітьми; є хронічними алкоголіками або
наркоманами; вдаються до будь - яких
видів експлуатації дитини; примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засудженні за вчинення умисного
злочину щодо дитини.

Що стосується такої підстави для
позбавлення батьківських прав як
ухилення від виконання обов'язків по
вихованню дитини, то для її наявності є
необхідним встановити, в чому полягає
винна поведінка батьків, нехтування
ними своїми обов'язками, чи вживались
для цього заходи реагування, чи існують
інші способи впливу на особу для зміни
її ставлення до виховання дитини. Така
вимога випливає із змісту п.16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
березня 2007 року № 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення і поновлення батьківських
прав». Відповідно до нього ухилення
батьків від виконання своїх
батьківських обов'язків має місце, коли
вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя:
зокрема не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини , що негативно впливає
на її фізичний розвиток, як складову
виховання; не спілкуються з дитиною, в
обсязі необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу: не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначенні
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Cуд приходить до висновку, що наявні у
справі докази підтверджують
систематичне, свідоме та навмисне
ухилення відповідача від виконання
своїх батьківських обов'язків, як по
вихованню так і забезпеченню
необхідних умов життя, утримання та
навчання ОСОБА_1

Рішенням Великоолександрівського
районного суду Херсонської області від
01.11.2004 року вона позбавлена
батьківських прав відносно двох інших
дітей, однак навіть такий крайній захід
не змінив її ставлення до власних
дітей, що на думку суду свідчить про
відсутність батьківського інтересу до
малолітнього ОСОБА_1 та про те, що
заходи впливу на відповідачку
вичерпано. За такого, позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Березнегуватської
райдержадміністрації в інтересах
малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4
уродженку с.Коритне Вижницького району
Чернівецької області, зареєстровану у
АДРЕСА_1 батьківських прав відносно її
малолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця села
Любомирівка Березнегуватського району
Миколаївської області, Україна.

Малолітнього ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
залишити проживати з опікуном ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, уродженки села
Коритне Вижницького району
Чернівецької області аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в
розмірі 1/4 частини її заробітку
(доходу), але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно починаючи
з 04 квітня 2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення
суду про стягнення аліментів - у межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп. на розрахунковий
рахунок 0065, ,
одержувач «Управління державної
казначейської служби України в
Березнегуватському районі
Миколаївської області», код 2203001, МФО
826013.

Заочне рішення може бути переглянуте
Березнегуватським районним судом
Миколаївської області за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Миколаївської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без розгляду заочне
рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
С.Ф.Орлова