Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:
головуючого судді Боймиструка С.В.,
суддів: Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Демчук
Ю.Ю.,

з участю Оверчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» на рішення
Радивилівського районного суду від 16
травня 2014 року в справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н
О В И Л А:

Рішенням Радивилівського районного
суду від 16 травня 2014 року в задоволенні
позову публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ
«Дельта Банк») до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовлено.

У поданій на вказане рішення суду
апеляційній скарзі представник ПАТ
«Дельта Банк» покликалася на його
незаконність та необґрунтованість
через неповне з'ясування судом
обставин справи та порушення норм
матеріального і процесуального права.

Вказувала, що відповідно до пунктів 3.12,
3.13 кредитного договору відповідач мала
право самостійно звернутися до банку
за отриманням виписок, доказів про
відмову у наданні їй виписок
відповідач суду не надала.

Доводила, що посилання в рішенні суду
на пропозицію банку отримати іншу
кредитну картку не залежать від
наявності оформлених кредитів і не є
доказом відсутності боргу та належного
виконання зобов'язань за кредитним
договором.

Стверджувала, що відповідач в судових
засіданнях участі не брала, заяву про
застосування строків позовної
давності не подавала, а тому суд
всупереч вимогам ч.4 ст. 267 ЦК України
безпідставно застосував наслідки
пропуску позовної давності.

Просила рішення Радивилівського
районного суду від 16 травня 2014 року
скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Представник ПАТ «Дельта Банк» Оверчук
О.М. в судовому засіданні доводи
апеляційної скарги підтримала та
просила її задовольнити.

ОСОБА_2 у встановленому законом
порядку, завчасно була повідомлена про
час і місце розгляду справи, однак до
суду не з'явилася і причин неявки суду
не повідомила, а тому колегія суддів
прийшла до висновку про можливість
розгляду справи за її відсутності.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково з таких підстав.

Відмовляючи банку в задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що борг позичальника перед банком
відсутній, оскільки відповідач отримав
в банку 2290 грн., а повернув 3756 грн.,
фактично сплативши відсотки та комісію
за користування кредитом в розмірі 1466
грн.

________________________________________________________________________
______________________________________

Справа № 568/1930/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
- Прачук Л.І.

Провадження №22-ц/787/1488//2014р.
Доповідач - Боймиструк
С.В.

Такий висновок місцевого суду не
відповідає обставинам справи і вимогам
закону та фактично є припущенням.

Розмір заборгованості позичальника
становить 2252,74 грн., що підтверджується
розрахунком наданим банком, який не
спростовано позивачем (а.с.12-13).

Відповідно до ст.526, 1049,1054 ЦК України
зобов'язання мають виконуватись
належним чином і позичальник
зобов'язаний повернути кредитору
надані грошові кошти та сплатити
проценти у строки та на умовах,
встановлених договором.

Однак зазначена сума заборгованості не
може бути стягнута з позичальника,
оскільки відповідно до ст.257 та ч.4 ст. 267
ЦК України сплив трьохрічного строку
позовної давності, про застосування
якого заявлено стороною в спорі, є
підставою для відмови в позові.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості, останній платіж банку
позичальником ОСОБА_2 здійснено 16
серпня 2010 року, а з позовом до
Радивилівського районного суду, згідно
зі штемпелем на конверті, банк
звернувся 20 грудня 2013 року, тобто через
три роки та три місяці.

До винесення місцевим судом рішення в
справі ОСОБА_2 подала заяву, за змістом
якої вказує на пропуск позивачем
трьохрічного строку позовної давності
та просить застосувати його наслідки -
в позові відмовити.

Судом першої інстанції було відмовлено
за безпідставністю позовних вимог,
тому вимога про застосування наслідків
пропуску строку позовної давності не
була застосована.

Оскільки вимоги банку не були
безпідставними, то рішення місцевого
суду слід скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог за спливом строку
позовної давності.

Керуючись п. 2 ч.1 ст. 307, ст. 309 , ст. 316, 317
ЦПК України , колегія суддів

В И Р І Ш И
Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити частково.

Рішення Радивилівського районного
суду від 16 травня 2014 року скасувати.

В позові публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: