Справа № 161/6539/14-ц
Провадження № 2/161/2325/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

28 серпня 2014 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

у складі:

головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

з участю позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивача
ОСОБА_3

відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права
власності на спадкове майно,
зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 29.04.2014 року звернулися в
суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
посилаючись на те, що власником
спірної квартири АДРЕСА_1 був їх дід
ОСОБА_6. Їхній дід був членом
кооперативу і вищевказана квартира
була ним виплачена повністю. Таким
чином, ОСОБА_6 набув права власності на
квартиру АДРЕСА_1 в зв'язку з повною
виплатою її вартості, проте за життя
не встиг виготовити свідоцтво про
право власності на цю квартиру. Факт
того, що дана квартира належала ОСОБА_6
також зазначена у постанові про
відмову у вчиненні нотаріальних дій
№480/02-31, виданій державним нотаріусом
Першої Луцької державної нотаріальної
контори Пастуховою Н.В. 27.03.2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після його
смерті відкрилася спадщина на все
належне йому майно, в тому числі, на
спірну квартиру .

За життя ОСОБА_6 зробив наступне
розпорядження, а саме: склав заповіт,
згідно з яким заповів квартиру АДРЕСА_1
, в рівних частинах своїм онукам -
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, ОСОБА_2. Тобто,
кожному заповів по ? частині
вищевказаної квартири. Заповіт
посвідчений 25 грудня 2004 року за р.№4653
приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу
Волинської області ОСОБА_9 Даний факт
зазначений у постанові про відмову у
вчиненні нотаріальних дій. В
установлений законом шестимісячний
строк вона, ОСОБА_2, подала заяву до
Першої Луцької державної нотаріальної
контори про прийняття спадщини. Він,
ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки був
неповнолітнім на момент відкриття
спадщини. 27 березня 2014 року вони
звернулися із заявою у Першу Луцьку
державну нотаріальну контору про
видачу їм свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на частку
квартири АДРЕСА_1. У видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом їм було відмовлено у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на квартиру. У них є копії
поверхового плану на вищевказане майно
та журнал внутрішніх обмірів та
розрахунків площ приміщень житлового
будинку АДРЕСА_1, власником якої був
їхній дід ОСОБА_6 та які залишились у
них після його смерті. Вони
зверталися з письмовою заявою до
комунального підприємства «Волинське
обласне бюро технічної
інвентаризації» з проханням надати їм
копії технічної документації про
належність ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1,
проте отримали відмову. У відповіді №499
комунального підприємства «Волинське
обласне бюро технічної
інвентаризації» 07 квітня 2014 року
зазначено, що інформація про майновий
стан згідно Закону України «Про
інформацію» є конфіденційною та не
підлягає вільному поширюванню. Також в
довідці №499, виданій комунальним
підприємством «Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації» від 07.04.2014
року, вказано про неможливість надання
їм копій документів з матеріалів
інвентарної справи на дане нерухоме
майно.

При зверненні їх до реєстраційної
служби Луцького міського управління
юстиції з проханням надати їм документ,
в якому зазначити чи зареєстрована в
реєстрі квартира АДРЕСА_1, власником
якої був їх дід ОСОБА_6, працівники
реєстраційної служби Луцького
міського управління юстиції у
Волинській області дану інформацію
також не надали, що вбачається з
відповіді №02-3.7/1488 реєстраційної
служби Луцького міського управління
юстиції від 15.04.2014 року .

Відповідачі по справі на протязі
тривалого часу чинять їм перешкоди у
користуванні спірною квартирою.
Оригінал заповіту знаходиться у
відповідачів, які у добровільному
порядку його не надають.

В зв'язку з неможливістю оформлення
спадщини через нотаріальну контору,
про що свідчить постанова про відмову
у вчиненні нотаріальних дій №408, видана
державним нотаріусом Першої Луцької
державної нотаріальної контори
Н.В.Пастуховою 27.03.2014 року, вони змушені
звернутися в суд про визнання за ними,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності
вищевказане спадкове майно після
смерті їхнього діда ОСОБА_6, на
підставі складеного ним заповіту.

Посилаючись на вищенаведене, позивачі
просять суд визнати за ними право
власності на спадкове майно - по ?
частину квартири АДРЕСА_1, після смерті
ОСОБА_6.

Відповідач ОСОБА_4, ОСОБА_5 17.06.2014року
подали зустрічний позов до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадкове майно, мотивуючи його тим, що
Луцьким міськрайонним судом
розглядається справа за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до них про визнання
права власності на спадкове майно.
Зазначений позов визнають, перешкод у
користуванні квартирою ОСОБА_1 і ОСОБА_2
вони не чинили, останні не захотіли
проживати у спадковій квартирі, так як
вона має незначну площу, а вони є
забезпеченими людьми. Претензій
відносно проживання їх у спадковій
квартирі відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2
не висловлювали. Про своє бажання
прийняти спадщину їм не повідомляли.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній дід, ОСОБА_6.
Після його смерті залишилась квартира
АДРЕСА_1. На цю квартиру ОСОБА_6, як член
кооперативу, набув право власності в
зв'язку з повною виплатою її вартості,
однак за життя не виготовив свідоцтво
про право власності на неї. 24.12.2004р.
ОСОБА_6 зробив заповітне розпорядження,
згідно з яким на випадок своєї смерті
усе своє майно, що буде належати йому на
день смерті, де б воно не знаходилось і
з чого б воно не складалося б, в тому
числі, належну йому частку на праві
приватної власності квартири АДРЕСА_1,
а також все те, на що він за законом буде
мати право, в рівних долях заповів
онукам, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1
Даний заповіт на момент смерті
спадкодавця не змінений і не
скасований.

Вони у визначений законом 6-місячний
термін подали до нотаріальної контори
заяви про прийняття спадщини.

В даний час вони, як спадкоємці за
заповітом, які вступили у фактичне
володіння спадковим майном, вирішили
документально оформити своє право на
спадщину на частку квартири,
звернувшись із заявою до Першої
Луцької державної нотаріальної
контори. Проте, державним нотаріусом
було роз'яснено, що так як на ім'я
спадкодавця відсутні
правовстановлюючі документи на
нерухоме майно, а тому видати їм
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом неможливо. 17 червня 2014 року
державним нотаріусом винесено
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії. Враховуючи те, що
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації і виникає з
моменту державної реєстрації,
відсутність належно оформленого
свідоцтва на право власності на
нерухоме майно у померлого спадкодавця
унеможливлює їм, як спадкоємцям,
оформити свідоцтво про право на
спадщину, тому вони змушені звернутись
з даним позовом.

Посилаючись на наведене, просять суд
прийняти зустрічний позов до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до розгляду в одному
провадженні з позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1
до них про визнання права власності на
спадкове майно.

Визнати за ними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право
власності на частку квартири АДРЕСА_1, в
порядку спадкування.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому
засіданні первісний позов підтримали з
наведених у ньому мотивів, зустрічний
позов визнали .

Позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 зустрічний позов підтримали з
наведених у ньому мотивів, первісний
позов визнали, не заперечували щодо
його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що
первісний та зустрічний позови слід
задовольнити з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_4 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_6, про що в Книзі реєстрації
смертей ІНФОРМАЦІЯ_1 зроблено
відповідний актовий запис за №319, місце
реєстрації - відділ реєстрації актів
цивільного стану Луцького міського
управління юстиції у Волинській
області.(а.с.17).

Після смерті останнього відкрилась
спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 згідно довідки №332, виданої
житлово-комунальним підприємством №5,
був членом кооперативу і квартира
АДРЕСА_1 «а» останнім була виплачена
повністю. Станом на 21.04.2004 року
заборгованість ОСОБА_6 перед
кооперативом і ЖКП №5 відсутня.

Згідно ст.15 Закону України «Про
власність» член житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, який повністю вніс свій
пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж,
іншу будівлю або приміщенні, надані
йому в користуванні, набуває права
власності на це майно. Громадянин, який
став власником цього майна, має право
розпоряджатися ним на свій розсуд:
продавати, обмінювати, здавати в
оренду, укладати угоди, не заборонені
законом.

Як встановлено судом, спадкодавець
ОСОБА_6 набув права власності на
квартиру АДРЕСА_1 в зв'язку з повною
виплатою її вартості, проте за життя
не встиг виготовити свідоцтво про
право власності на цю квартиру.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять: всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
є внуками спадкодавця, що
стверджується свідоцтвом про смерть
ОСОБА_6, свідоцтвом про народження
їхньої матері ОСОБА_11, де батьком
зазначений: ОСОБА_6, про що свідчить
свідоцтво про народження НОМЕР_5,
видане Палацом щастя м.Луцька 22 липня
1967 року, актовий запис за №792;
свідоцтвом про одруження їхньої матері
з батьком ОСОБА_12, в зв'язку з чим
прізвище у неї було змінено з «ОСОБА_2»
на «ОСОБА_2» (свідоцтво про укладення
шлюбу НОМЕР_1, видане Луцьким міським
відділом ЗАГСу Волинської області 14
вересня 1985 року, актовий запис за №1219),
свідоцтвом про народження ОСОБА_1, в
якому зазначено матір'ю ОСОБА_13;
свідоцтво про народження ОСОБА_1 серії
НОМЕР_2, видане Луцьким міським
відділом ЗАГСу Волинської області 4
серпня 1989 року, актовий запис за №2277,
свідоцтвом про народження ОСОБА_2, в
якому матір'ю вказано ОСОБА_13.

З копії свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_3, виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Луцького міського управління юстиції
Волинської області 23.09.2006 року, актовий
запис за №1457, вбачається, що прізвище
«ОСОБА_2» на «ОСОБА_2» було змінено в
зв'язку з укладенням шлюбу ОСОБА_2 з
ОСОБА_14. (а.с.22).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5
також є онуками спадкодавця ОСОБА_6

Із ст. 1216 ЦК України слідує, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст.1233 ЦК України заповіт є
особистим розпорядженням фізичної
особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 п.1 ЦК України передбачено,
що право на спадкування мають особи
визначені у заповіті.

Заповідач має право скласти заповіт
щодо усієї спадщини або її частини ( ст.
1236 п.2 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 25
грудня 2004 року ОСОБА_6 склав заповіт,
згідно з яким належну йому квартиру
АДРЕСА_1 , заповів в рівних частинах
своїм онукам _ ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1,
ОСОБА_2. Тобто, кожному по ? частині
спірної квартири. Заповіт посвідчено 25
грудня 2004 року за реєстровим номером №
4653 приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу
Волинської області ОСОБА_9

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, має подати до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в установлений законом
шестимісячний строк подали до Першої
Луцької державної нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_6, тобто прийняли
спадщину після смерті останнього
шляхом подачі заяви у встановлений
чинним законодавством строк.

ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини
був неповнолітнім. Ст. 1268 ч.4 ЦК
України передбачено, що неповнолітня
особа вважається такою, що прийняла
спадщину.

Таким чином, ОСОБА_1 також прийняв
спадщину.

27 березня 2014 року сторони звернулися із
заявою у Першу Луцьку державну
нотаріальну контору про видачу їм
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на частку квартири АДРЕСА_1.

У видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом їм було відмовлено
у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
квартиру.

Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину. Якщо
спадщину прийняло кілька спадкоємців,
свідоцтво про право на спадщину
видається кожному з них із визначенням
імені та часток у спадщині інших
спадкоємців. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Аналізуючи наведене, суд прийшов до
висновку про задоволення первісного та
зустрічного позовів, про визнання за
сторонами права власності на спадкове
майно - по ? частки квартири АДРЕСА_1,
після смерті ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 328, 1216, 1218, 1222, 1256, 1259, 1264 ЦК України,
суд, -

в и р і ш и в :

Первісний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно - ? частки квартири
АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на
спадкове майно - ? частки квартири
АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ?
частки квартири АДРЕСА_1, після смерті
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на ?
частки квартири АДРЕСА_1, після смерті
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Луцький міськрайонний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Л.В. Івасюта