№ 2-2970-14
(№ 760-6647-14-ц)
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві,
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_1 - про
стягнення заборгованості, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» звернулось до суду з позовом
до ОСОБА_1 - про стягнення
Позивач при зверненні до суду в
обґрунтування своїх вимог посилався на
те, що відповідач порушує свої
зобов'язання за кредитними договорами
укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1,
в зв'язку з чим станом на 02. 10. 2013 року
утворилась заборгованість в сумі 1 603
Позивач посилаючись на те, що на даний
час ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набули
право вимоги за кредитними договорами,
укладеними між ЗАТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_1, просив суд стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість за кредитними
договорами, яка утворилась станом на 02.
10. 2013 року в сумі 1 603 330,09 грн.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надавши до суду
заяву в якій просив суд розгляд справи
провести у відсутність представника
позивача, в якій також зазначив, що
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та не заперечує проти ухвалення
по справі заочного рішення.
ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився,
свого представника до суду не направив,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, про
причини неявки суду не повідомив,
жодних заяв чи клопотань до суду не
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в справі, приходить до
висновку про можливість задоволення
позову, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 24.01.2007 року між
ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого
є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №
CL-701/362/2007OT24.01.

Згідно з кредитним договором банк
надав відповідачу кредит в сумі 27 359,00
USD, дата остаточного повернення кредиту
19 січня 2013 року.

12 листопад 2010 року між ПАТ «ОТП Банк»
та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у
відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082,
1084 ЦК України було укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю №
б/н.

19.01.2007 року між ЗАТ «ОТП банк»
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № PL3-701/023/2007OT19.0.

Згідно з вищевказаними договорами ПАТ
«ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» прийняло на себе
зобов'язання за кредитним договором №
CL-701/362/2007OT24.01 від 24.01.2007 року та
кредитним договором № PL3-701/023/2007OT19.0 від
19.01.2007 року.

25 червня 2011 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» у
відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082,
1084 ЦК України було укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю №
б/н.

Таким чином вбачається що до ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» перейшли всі права
ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до
боржника за кредитним договором №
CL-701/362/2007OT24.01 від 12.11.2010 року та
кредитним договором № PL3-701/023/2007OT19.0 від
19.01.2007 року.

Відповідач за умовами кредитних
договорів, зобов'язався прийняти,
належним чином використати та
повернути банку кредитні кошти у
строки, зазначені в кредитних
договорах (зокрема, в п. 1.6. кредитного
договору, з підпунктами), а також
сплатити відповідну плату за
користування кредитами, в порядку та на
умовах, що визначені кредитними
договорами (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5.
кредитного договору, з підпунктами).

Згідно з п. 1.5.1. з підпунктами частини 2
кредитних договорів повернення
відповідної частини кредиту та сплата
процентів здійснюється відповідачем
щомісяця у розмірі та строки визначені
у графіку платежів (додаток №1 до
кредитного договору).

В порушення зазначених вище умов
кредитних договорів, а також ст. ст. 509,
526, 1054 ЦК України відповідачем не
погашено належні до сплати суми
кредиту та не сплачені відсотки.

Враховуючи допущені відповідачем
порушення, позивач, відповідно до ч. 2
ст. 1050 ЦК України та п. 1.9 кредитних
договорів пред'явив відповідачу вимогу
про виконання боргових зобов'язань за
кредитними договорами в повному обсязі
- повне повернення кредиту, сплату
нарахованих за користування кредитом
відсотків, сплату пені та штрафу,
нарахованих за прострочення виконання
зобов'язань.

Судом встановлено, що зобов'язання по
кредитних договорах відповідачем не
виконані, зокрема не виконується
графіки платежів, порушується порядок
та строки сплати відсотків.

Вбачається, що заборгованість
відповідача за кредитним договором №
CL-701/362/2007OT24.01 станом на 02. 10. 2013 року
становить:

Заборгованість по тілу кредиту за
кредитним договором складає 26 457,42 USD, що
за офіційним курсом НБУ станом на 02.10.2013
року (100 долар США= 799,300 гривень) складає
209 013,61 гривень.

Згідно з п. 1.4. частини 2 кредитного
договору за користування кредитом
позичальник (відповідач) зобов'язаний
сплатити банку (позивачу) відповідну
плату.

У відповідності до п. 3 частини 1
кредитного договору для розрахунку
відсотків за користування кредитом
буде використовуватися фіксована
процентна ставка у розмірі 12,49 % річних.

Станом на 02.10. 2013 р. загальна
заборгованість відповідача по
нарахованим та не сплаченим відсоткам
за кредитним договором складає 11 952,19 USD,
що за офіційним курсом НБУ станом на
02.10.2013 року (100 долар США= 799,300 гривень)
складає 94 422,301 гривень.

Згідно з п. 3.1.1. ст. 3 частини 2 кредитного
договору, за порушення прийнятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором, позичальник (відповідач)
зобов'язаний сплатити банку (позивачу)
пеню в розмірі 1% (один відсоток) від
суми несвоєчасно виконаного
зобов'язання, за кожен день прострочки,
пеня сплачується додатково до
прострочених сум.

Таким чином, за несвоєчасне повернення
кредиту відповідачу нарахована пеня в
розмірі 1 120 579,27 гривень.

Заборгованість відповідача за
кредитним договором № CL-701/362/2007OT24.01
станом на 02.10.2013 року всього складає 1 424
015,18 гривень, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
розрахунком заборгованості.

Вбачається, що заборгованість
відповідача за кредитним договором №
PL3-701/023/2007OT19.0 від 19.01.2007 року станом на 02.
10. 2013 року становить:

Заборгованість по тілу кредиту за
кредитним договором складає 19 715,77
гривень.

Згідно з п. 1.4. частини 2 кредитного
договору за користування кредитом
позичальник (відповідач) зобов'язаний
сплатити банку (позивачу)
відповідну плату.

У відповідності до п. 3 частини 1
кредитного договору для розрахунку
відсотків за користування кредитом
буде використовуватися фіксована
процентна ставка у розмірі 12,49 % річних.

Станом на 02.10. 2013 р. загальна
заборгованість відповідача по
нарахованим та не сплаченим відсоткам
за кредитним договором складає 18 712,02
гривень.

Згідно з п. 3.1.1. ст. 3 частини 2 кредитного
договору, за порушення прийнятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором, позичальник (відповідач)
зобов'язаний сплатити банку (позивачу)
пеню в розмірі 1% (один відсоток) від
суми несвоєчасно виконаного
зобов'язання, за кожен день прострочки,
пеня сплачується додатково до
прострочених сум.

Таким чином, за несвоєчасне повернення
кредиту відповідачу нарахована пеня в
розмірі 140 261, 44 гривень.

Заборгованість відповідача за
кредитним договором № PL3-701/023/2007OT19.0
станом на 02.10.2013 року всього складає 178
689,23 гривень, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
розрахунком заборгованості.

Відповідно до пункту 1.9. кредитних
договорів, ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054
Цивільного кодексу України в разі
порушення відповідачем своїх
зобов'язань за кредитним договором
позивач має право достроково стягнути
заборгованість по кредиту, відсоткам
та комісії, вимагати виконання інших
зобов'язань за кредитним договором.

Судом встановлено, що 24 січня 2007 року
між ЗАТ «ОТП банк» правонаступником
якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був
укладений договір про кредитування
поточного рахунку № 701/82/07/1.

Відповідно до п.1.1 банк надає
позичальнику овердрафт шляхом
кредитування поточного рахунку,
відкритого в ЗАТ «ОТП Банк» в розмірі
ліміту овердрафта, який становить 6 900,00
гривень, а позичальник приймає кредит,
зобов'язується належним чином
використати та повернути банку суму
отриманого кредиту і сплатити
відповідну плату за користування
кредитом та виконати інші зобов'язання,
як це зазначено в цьому договорі.

Відповідно до п. 12.1 цього договору, за
невиконання або неналежне виконання
прийнятих на себе зобов'язань по цьому
договору позичальник несе
відповідальність в порядку і на умовах,
визначеному чинним законодавством
України.

Вбачається, що заборгованість
відповідача за договором про
кредитування поточного рахунку №
701/82/07/1 станом на 02.10.2013 року складає 626, 49
грн.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок: передання ним
своїх прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги);
правонаступництва; виконання обов'язку
боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем);
виконання обов'язку боржника третьою
особою.

Відповідно до ст.. 514 ЦК України, до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватись
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин
за кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 ЦК України
(Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України
передбачено, що якщо договором позики
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то вразі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Згідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право
на неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549-552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в зв'язку із
неналежним виконанням відповідачем
умов кредитних договорів укладених між
ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1, станом на 02. 10.
2013 року утворилась заборгованість в
сумі 1 603 330,09 грн., яка не погашена
відповідачем.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Відповідно ч. 4 цієї ж статті
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За таких обставин та враховуючи, що
боржник не виконав свої зобов'язання за
кредитними договорами, суд приходить
до висновку про обґрунтованість вимог
позивача, в зв'язку з чим вважає за
можливе позов задовольнити в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про стягнення з
відповідачів на користь позивача суму
сплаченого судового збору у розмірі 3654
грн.

Керуючись статтями 509, 512, 514, 525, 526, 530, 549,
550, 1050, 1054 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11,
57-60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226, 228 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1 - про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» заборгованість в сумі 1 603 330,09
грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» витрати по оплаті судового
збору в сумі 3654 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його постановив, за письмовою
заявою відповідача, яка має бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: