№621/2587/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

23 вересня 2014 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд
Харківської області

в складі: головуючого судді: -
Вельможної І.В.

за участю секретаря судового
засідання - Зубенко Л.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Змієві Харківської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Борівської
сільської ради Зміївського району
Харківської області про визнання права
власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, 08.09.2014 року звернулася до
суду з позовом до Борівської сільської
ради Зміївського району Харківської
області про визнання права власності
на майно в порядку спадкування за
заповітом, в якому вказала, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_3,
яка за життя була власником житлового
будинку з надвірними будівлями,
розташованого за адресою АДРЕСА_1. Крім
того, за життя ОСОБА_3 склала заповіт,
яким все майно, що буде належати їй на
час смерті заповіла своїй племінниці
ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_2 у шестимісячний
строк звернулася до Зміївської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини.
Зміївською державною нотаріальною
конторою було зареєстровано спадкову
справу № 55812784, окрім неї ніхто інший із
спадкоємців після смерті ОСОБА_3 до
Зміївської державної нотаріальної
контори не звертався з заявами про
прийняття спадщини.

Тобто, після смерті ОСОБА_3
залишилася спадщина, яка складається з
житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, який в цілому належав
померлій, однак вона за життя не
отримала свідоцтва про право власності
на вказанний вище будинок.

Оскільки померла не мала
правовстановлюючого документу на
будинок, отримати свідоцтво про право
на спадщину в поза судовому порядку
можливості не має.

На підставі вищевикладеного
ОСОБА_2 просила визнати за нею право
власності на спадщину у вигляді
житлового будинку з надвірними
будівлями, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, після померлої тітки ОСОБА_3, в
порядку спадкування за заповітом.

Позивач ОСОБА_2 та її представник -
адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не
з'явилися, надали заяву про розгляд
справи за їх відсутності. Просили позов
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача -
Борівської сільської ради Зміївського
району Харківської області у судове
засідання не з'явився, надали заяву про
визнання позову та про розгляд справи
за їх відсутності.

Оскільки розгляд справи
проводиться без участі сторін,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється, що
відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК
України.

Судом встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Борова
Зміївського району Харківської
області померла ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про її
смерть серії НОМЕР_1, яке видане 21
лютого 2014 року Виконкомом Борівської
сільської ради Зміївського району
Харківської області, про що в книзі
реєстрації смертей зроблено
відповідний актовий запис за №08. (а.с. 7).

Аналізуючи надані позивачем
документи, а саме копію довідки
Виконавчого комітету Борівської
сільської ради Зміївського району
Харківської області №02-22/1093 від 22.08.2014
року (а.с. 10), копію довідки КП "Зміївське
бюро технічної інвентаризації" від
21.08.2014 року ( а.с. 11), дані з технічного
паспорту на житловий будинок (а.с. 12-17 ),
суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 фактично
була власницею житлового будинку з
надвірними будівлями, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Так, відповідно до довідки КП
"Зміївське бюро технічної
інвентаризації" від 21.08.2014 року, згідно
рішення виконкому Готвальдівської
районної ради народних депутатів №144
від 21.03.1989 року на підставі рішення
виконкому Борівської сільської ради
народних депутатів від 02.02.1989 року №11,
було оформлено право власності на
власників житлових будинків в АДРЕСА_1
на ім'я ОСОБА_3, але свідоцтво про право
власності на будинок не видавалось, так
як за життя ОСОБА_3 не зверталася із
заявою про оформлення права власності
на житловий будинок. (а.с.11)

Відповіно до довідки Виконавчого
комітету Борівської сільської ради
Зміївського району Харківської
області №02-22/1093 від 22.08.2014 року житловий
будинок з надвірними будівлями, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
згідно господарської книги №0925,
значиться за ОСОБА_3 (а.с.10)

За життя, а саме 23 липня 2007 року
ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до
якого все своє майно, що належатиме їй
на час смерті вона заповіла ОСОБА_2 (а.с.
8, 9 )

Як вбачається з листа
нотаріальної контори №1481/01-16 від 18.09.2014
року після смерті ОСОБА_3 з заявою про
прийняття спадщини 05.03.2014 року
звернулась ОСОБА_2 Заяв про видачу
свідоцтва про право на спадщину не
надходило, документів необхідних для
оформлення спадщини спадкоємцями не
надавалися.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків /спадщини/ від фізичної
особи, яка померла /спадкодавця/, до
інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України,
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ст. 1223 ЦК
України, право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК
УКраїни, заповідач може призначити
своїми спадкоємцями одну або кілька
фізичних осіб, не залежно від наявності
у нього з цими особами сімейних,
родинних відносин, а також інших
учасників цивільних відносин.

Згідно з п. 216 „Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затв. наказом МЮ
України від 03.03.2004 № 20/5 (з наступними
змінами та доповненнями) - видача
свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке підлягає реєстрації,
провадиться нотаріусом після подання
правовстановлювальних документів про
належність цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Згідно наказу Мінрегіонбуду №95
від 19.03.2013 року щодо порядку прийняття в
експлуатацію обєктів нерухомого майна
збудованих до 05.08.1992 року, одним із
документів, що свідчить про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
обєкта, відповідно до вимог
законодавства є технічний паспорт на
житловий будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК
України, обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_3 була
власником житлового будинку з
надвірними будівлями, що розташований
за адресою: АДРЕСА_1, але свідоцтва про
право власності на нерухоме майно за
життя не отримувала, вказане майно
померла заповідала ОСОБА_2

Враховуючи визнання позову
відповідачем та те, що іншим шляхом
позивач не має можливості оформити
своє право на спадщину, суд приходить
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог та можливість їх
задоволення.

Керуючись ст.ст. 3,1216, 1217 1218, 1223, 1233,
1235, 1261, ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60,
209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до Борівської
сільської ради Зміївського району
Харківської області про визнання права
власності - задовольнити у повному
обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на спадщину в порядку спадкування за
заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 на житловий будинок з
надвірними будівлями, розташований за
адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: