Справа № 315/433/14-ц
Номер провадження № 2/315/231/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
Гуляйпільський районний суд
Запорізької області

у складі: головуючого судді
Каракай Н.Д.

при секретарі
Прокопенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Гуляйполе Запорізької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Успенівської
сільської ради Гуляйпільського району
Запорізької області, треті особи:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Україна»
Гуляйпільського району Запорізької
області, Державна реєстраційна служба
Гуляйпільського районного управління
юстиції Запорізької області про
визнання права власності на житловий
будинок за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про визнання права власності
на житловий будинок з господарським
будівлями за набувальною давністю, в
якому зазначив, що з 20.10.1982 року по 30.03.1996
року він був членом колгоспу «Україна»
Гуляйпілсьького району Запорізької
області. 23.11.1991 року рішенням зборів
уповноважених колгоспників колгоспу
«Україна» було постановлене рішення
про продаж йому колгоспного будинку
вартістю 7348 крб., яка ним була сплачена
повністю до каси колгоспу.

З 1991 року і по теперішній час він разом
зі своєю родиною зареєстровані та
проживають у вказаному будинку за
адресою: АДРЕСА_1, який розташований на
земельній ділянці розміром 0.23 га, яка
відведена для обслуговування
вказаного житлового будинку.

З 1991 року позивач добросовісно володів
чужим нерухомим майном, сплачував
комунальні платежі, земельний податок,
і продовжує відкрито безперервно ним
володіти протягом 22 років, вважає, що є
всі правові підстави для визнання за
ним права власності на вищевказаний
житловий будинок з господарськими
будівлями за набувальною давністю.

До початку розгляду справи в суді
позивач надав суду уточнення до
позовних вимог із зміною їх підстав,
які зводяться до того що, в зв'язку зі
зміною статусу ОСОБА_2 з третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог, на
статус позивача, та залученням її
ухвалою суду від 13.05.2014 року до участі у
справі в якості другого позивача,
просить визнати спільною сумісною
власністю подружжя житловий будинок з
прилеглими до нього будівлями,
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та визнати за ним та ОСОБА_2
право власності на зазначений будинок
за набувальною давністю з підстав того,
що даний будинок був придбаний під час
шлюбу з ОСОБА_2, а тому він є спільною
сумісною власністю подружжя.

У судовому засіданні представник
позивачів на позовних вимогах
наполягає, прохає суд їх задовольнити в
повному обсязі.

Позивачі, представник відповідача,
Успенівської сільської ради
Гуляйпільського району Запорізької
області, третьої особи, товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна»,
у судове засідання не з'явилися,
позивач - ОСОБА_1 надав заяву, де просить
справу розглянути за його відсутності,
проти задоволення позовних вимог не
заперечують. Інші учасники процесу в
судове засідання не з'явилися, про час і
місце розгляду справи були належним
чином повідомлені.

Представник третьої особи: державної
реєстраційної служби Гуляйпільського
РУЮ, у судовому засіданні не
заперечував проти задоволення позову,
поскільки є всі правові підстави для
задоволення позову.

Суд, заслухавши учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
обставин.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 з 20.10.1982 року по 30.03.1996 року був
членом колгоспу «Україна»
Гуляйпільського району Запорізької
області, що підтверджується копією
трудової книжки останнього (а.с.12).

23.11.1991 року рішенням зборів
уповноважених колгоспників колгоспу
«Україна» було постановлене рішення
про продаж йому колгоспного будинку
вартістю 7348 крб., яка ним була сплачена
повністю до каси колгоспу. Про це
свідчить архівний витяг протоколу № 4
зборів (а.с.13) та копії квитанцій (а.с.14).

Як вбачається з довідки Успенівської
сільської ради Гуляйпільського району
Запорізької області від 28.02.2014 року за
№ 92 (а.с.20), з 1991 року і по теперішній час
позивач разом зі своєю дружиною ОСОБА_2
та донькою ОСОБА_4 зареєстровані та
проживають у вказаному будинку за
адресою: АДРЕСА_1.

Земельна ділянка розміром 0.23 га, яка
відведена для обслуговування
вказаного житлового будинку
відповідно до довідки Успенівської
сільської ради Гуляйпільського району
Запорізької області від 27.02.2014 року за
№ 92, рахується за ОСОБА_1 (а.с. 19). Про
сплату позивачами комунальних
платежів свідчать копії квитанцій (а.с.
21).

Відповідно до довідки ТОВ «Україна»
від 27.02.2014 року № 48, колгосп «Україна»
був реорганізований в КСП «Україна»
(протокол № 2 від 18.04.1996 року), а КСП
«Україна» було ліквідоване на підставі
протоколу № 1 від 15.01.2000 року (а.с. 23).
Будинок, в якому проживають позивачі,
на балансі ТОВ «Україна» не перебуває
(а.с. 22).

Дані правові відносини регулюються
нормами цивільного законодавства і
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Позивачі добросовісно заволоділи
чужим майном, адже воно їм було
добровільно продано власником, крім
того, з моменту заволодіння, вони
відкрито, безперервно володіли даним
житловим будинком, а тому вважають, що є
власниками житла за набувальною
давністю.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України передбачає,
що особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Статтею 60 ч.1 СК України передбачено, що
майно набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.

Дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, що належить на
праві спільної сумісної власності (ст.
63 СК України).

Судом не встановлено підстав, що
перешкоджали б в набутті права
власності позивачами на майно, яким
являється будинок. Однак позивачі не
можуть оформити у встановленому
законом порядку своє право власності
на майно, у зв'язку з відсутністю
реєстрації житлового будинку,
внаслідок чого звернулися до суду у
порядку позовного провадження,
вибравши відповідний спосіб захисту
свого права.

За таких обставин суд вважає, що
задоволення даного позову не порушує
будь-чиїх прав та охоронюваних законом
інтересів, а саме рішення потрібне для
належного оформлення позивачами свого
права власності на нерухоме майно.

А тому позов підлягає задоволенню, як
такий, що ґрунтується на законі,
підтверджений встановленими
обставинами та перевірений наданими
доказами.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 157, 169, 212-218 ЦПК
України, 15, 16, 20, ч. 1 ст. 328, 344 ЦК України,
ст. 60 СК України суд, -

В И
Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2
право спільної сумісної власності
подружжя за набувальною давністю на
житловий будинок та відповідні
господарські будівлі та споруди, в тому
числі згідно даних технічного
паспорту: житловий будинок під літ «А»
загальною площею 59,4 кв.м, житловою
площею 44,2 кв. м, прибудова під літ «а»
площею 10,2 кв.м, сарай літня кухня під
літ «Б» площею 24,5 кв.м, погріб під літ
«В» площею 6 кв.м, вбиральня під літ «Г»
площею 1 кв.м, сарай під літ «Ж» площею
14,8 кв.м, гараж під літ «К» площею 31,5 кв.м,
сарай під літ «Л» площею 37,2 кв.м, літній
душ під літ «З», № 1 паркан, № 2 ворота з
хвірткою, № 3 паркан, І-замощення,
басейн під літ «Д», розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 вартістю станом на
12.02.2014 року 103986 (сто три тисячі дев'ятсот
вісімдесят шість) гривень.

З рішенням в повному обсязі
учасники процесу можуть ознайомитись
09.06.2014 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Гуляйпільський районний суд
Запорізької області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Суддя: Каракай Н. Д.