провадження: 22-ц/785/5224/14
Номер справи
місцевого суду: 506/926/13-ц
інстанції: Чеботаренко О. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого-судді Ісаєвої Н.В.,

суддів: Косогор Г.О., Комлевої
О.С.,

при секретарі: Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами Публічного
Акціонерного Товариства Комерційного
Банку "Приватбанк" та ОСОБА_2 на рішення
Красноокнянського районного суду
Одеської області від 18 березня 2014 року
у цивільній справі за позовом
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційного Банку "Приватбанк" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що згідно укладеного договору між ЗАТ
КБ «Приватбанк» та відповідачем, №б/н
від 28.01.2007 року, відповідач отримав
кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Своїм підписом у заяві про
надання йому банківських послуг у виді
надання кредиту, шляхом видання
кредитної картки з встановленим
кредитним лімітом у розмірі
вищезазначеної суми, відповідач
підтвердив, що він ознайомився з
Умовами та Правилами надання
банківських послуг, а також тарифами
банку.

Однак, відповідач свої
зобов'язання за договором належним
чином не виконував, у зв'язку з чим
допустив заборгованість на загальну
суму 27577,32 грн., з них: заборгованість за
тілом кредиту - 7066,94 грн.,
заборгованість за процентами за
-користування кредитом - 18720,98 грн., а
також відповідно до пункту 8.6 Умов та
правил надання банківських послуг
штраф на загальну суму 1789,40 грн., а саме:
500 грн. - фіксована частина та 1289,40 грн. -
процентна складова. Тому позивач, як
правонаступник ЗАТ КБ «Приватбанк»,
просив стягнути з відповідача
зазначену суму заборгованості та
судові витрати.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав.. В
подальшому він в судове засідання не
з'явився, однак в матеріалах справи від
нього є заява про розгляд справи у його
відсутність, на задоволенні позову
наполягає /а.с.28/. Тому справа
розглянута у відсутність представника
позивача.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав та пояснив, що після
закінчення строку дії картки, нову
картку банком випущено не було, у
зв'язку з чим він не мав можливості
перевірити наявність коштів на
рахунку, тому не знав і про наявність у
нього заборгованості перед банком.

Якби йому поновили картку, він знав
би, що у нього є борг та відразу його
погасив би, оскільки мав таку
можливість. Крім того, він ні від кого
не ховався, адреса працівникам банку
була відома, так як він і зараз проживає
за адресою, яку зазначав при заповненні
заяви, але жодних претензій щодо
необхідності сплати боргу від банку
йому не надходило. Також він
переконаний, що так як кредитною
карткою він користувався лише в
магазині «Метро» - то отриманий ним
кредит є споживчим кредитом, а тому
позовна давність за заявленим до нього
позовом застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.
Останній платіж ним було здійснено 02
грудня 2008 року, а банк звернувся з
позовом до суду майже аж через п'ять
років з дня останнього платежу.
Оскільки загальна позовна давність
складає три роки, він вважає, що банком
пропущено строк позовної давності та
просив застосувати позовну давність та
у задоволенні позову відмовити. Крім
того, ні тарифи банку, ні пам'ятку
клієнта він не отримував і не знав про
них.

Рішенням суду позов задоволено
частково.

На дане рішення сторони
принесли апеляційні скарги, в яких
просять рішення суду скасувати
частково, постановити нове, яким
задовольнити позовні вимоги банку в
повному обсязі, а ОСОБА_2 просить у
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на те, що судом порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді,
вивчивши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги ОСОБА_2 та
скасування рішення з ухваленням нового
з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 303 ЦПК України
передбачено, що апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, яке є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до вимог ч.3,4 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, а також
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно з законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин , на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Між тим, постановляючи рішення,
суд першої інстанції цих вимог закону
не врахував, у зв'язку з чим висновки
суду не відповідають обставинам справи
та вимогам матеріального права.

Відповідно до ст.60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Задовольняючи частково позовні
вимоги суд стягнув заборгованість в
межах строку позовної давності. З таким
висновком суду першої інстанції
колегія суддів не погоджується,
виходячи з наступного.

Між ЗАТ КБ «Приватбанк» та
відповідачем було укладено кредитний
договір № б/н від 28 січня 2007 року про
надання відповідачу кредиту в сумі 7000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом
/а.с.9-17, 86/.

Відповідно до статті 256 ЦК'
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство
передбачає два види позовної давності:
загальну і спеціальну.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України). Для
окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258
ЦК України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальні/і позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України
зі спливом позовної давності до
основної вимоги вважається, що позовна
давність спливла і до додаткової
вимоги.

Судом залишено поза увагою те, що
відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил
користування платіжною карткою
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці та що
останній платіж здійснено в листопаді
2008 року, а дія картки закінчилась у 2008
році.

Питання застосування строку
позовної давності відповідно до статті
256 ЦК України, частин першої та п'ятої
статті 261 ЦК України, частини четвертої
ст.267 ЦК України, з урахуванням цих
обставин та факту пред'явлення позову
тільки 9.10.2013 року, не вирішено.

Висновок суду першої інстанції, ,
про те, що позовна давність не сплинула,
оскільки строк договору не закінчився,
а строк дії картки відповідає строку
дії договору, не ґрунтується на умовах
договору та обставинах справи.

Відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Справа колегією суддів
розглянута відповідно до вимог ст. 11
ЦПК України, тобто в межах заявлених
вимог та на підставі наданих сторонами
доказів, які знаходяться в матеріалах
справи, належність та допустимість
яких перевірена колегією суддів та їм
надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.. 303, п. 2, ч.1,307, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ПАТ «Приват
Банк» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Красноокнянського
районного суду Одеської області від 18
березня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову Публічного
Акціонерного Товариства Комерційного
Банку "Приватбанк" до ОСОБА_2, про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку на
протязі двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий - суддя
Н.В.Ісаєва

Судді :
Г.О.Косогор

О.С.Комлева