РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
Волноваський районний суд Донецької
області

в складі: головуючого судді
Троян Л.Г.

при секретарі
Сушко Я.Р.

за участю позивачки
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Волноваха
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади Волноваської
міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа Волноваська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на спадщину в порядку
спадкування

ВСТАНОВИВ:

05.05.2014 позивачка звернулася в суд з
даним позовом. Посилалася на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4.
Після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді жилого будинку АДРЕСА_1 та
земельної ділянки, на якій він
розташований. Вона та її діти: ОСОБА_2,
ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за
законом. 27.02.2014 року у зв'язку з
відсутністю наміру з боку дітей на
отримання спадщини вона звернулася із
заявою до Волноваської державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини на все майно, що належить
чоловіку. Однак у зв'язку з тим, що
право власності на житловий будинок не
було зареєстровано, нотаріусом
винесено постанову про відмову у
вчиненні нотаріальних дій. Тому
просила визнати за нею право власності
на житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті чоловіка
ОСОБА_5, та право власності на земельну
ділянку площею 0,05 га, розташовану за
тією ж адресою.

В судовому засіданні позивачка на
позові наполягає.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися, надали заяви
про розгляд справи у їх відсутність,
проти позову не заперечували (а.с.36,38).

Волноваська міська рада в судове
засідання не з'явилася, надала заяву
про розгляд справи у їх відсутність.
Позов визнала частково: в частині
визнання право власності на житловий
будинок повністю та заперечували проти
визнання права власності на земельну
ділянку, т.я. договір про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для індивідуального
будівництва житлового будинку на праві
особистої власності, на який
посилається позивачка, не свідчить про
виникнення права власності саме на
земельну ділянку, а свідчить про те, що
земельна ділянка надавалася у
користування для будівництва
житлового будинку, тому просила в цій
частині позову відмовити (а.с.41-42).

Третя особа в судове засідання не
з'явилася, про причини суд не
повідомлений.

Вислухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що позивачка є
дружиною ОСОБА_5, про що Андріївської
сільською радою В.Новосілківського
району в книзі записів актів
громадського стану про шлюб зроблено
відповідний запис №7 (а.с.8). ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що складено
відповідний актовий запис за №318 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина у вигляді жилого будинку
АДРЕСА_1, який належав йому на підставі
договору про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку на право приватної власності, з
числом кімнат від однієї до п'яти
включно від 27.10.1967 року. (а.с.12-13).

Спадкоємцями першої черги також є діти
померлого ОСОБА_5: ОСОБА_2, ОСОБА_3, які
надали заяви про відмову від прийняття
спадщини на користь позивачки (а.с.35,37).

Позивачка зверталася до Волноваської
державної нотаріальної контори з
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом, але постановою
від 08.04.2014 за №992/02-31 у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом їй
було відмовлено у зв'язку з тим, що
право власності на житловий будинок не
було зареєстровано (а.с.26).

На той час, державна реєстрація права
власності на житлові будинки, споруди
регулювалася підзаконними
нормативними актами, зокрема, такими як
Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року.

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 1 липня 2004 року "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Таким чином, суд приходить до висновку,
що за позивачкою необхідно визнати
право власності на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка позивачки ОСОБА_5.

Згідно ст..1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Як вбачається з рішення виконкому
Волноваської міської ради №24 від 25.10.1967
року та акту від 25.10.1967 ОСОБА_5 було
відведено в натурі земельну ділянку
загальною площею 500 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1 для індивідуального житлового
будівництва (а.с.11)

Згідно договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
право приватної власності, з числом
кімнат від однієї до п'яти включно від
27.10.1967 року земельна ділянка була
надана ОСОБА_5 у користування для
будівництва житлового будинку.

Відповідно до ч.1 ст.125 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником документа, що
посвідчує право власності на земельну
ділянку, яким в силу ст.126 ЗК України є
державний акт на право власності, та
його державної реєстрації.

Отже, земельна ділянка по АДРЕСА_1 до
теперішнього часу є комунальною
власністю територіальної громади
Волноваської міської ради та на неї не
може бути визнано право власності
позивача в порядку спадкування, т.я.
відповідно до ст.. 26 Закону України про
місцеве самоврядування вирішення
питань регулювання земельних відносин
є виключною компетенцією міської ради.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в задоволенні позовних вимог про
визнання права власності на земельну
ділянку площею 0,05 га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_5 позивачці необхідно
відмовити.

На підставі ст.ст. 1225, 1261 ЦК України,
керуючись ст.ст.60, 212-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті чоловіка
ОСОБА_5.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
про визнання права власності на
земельну ділянку площею 0,05 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_5 відмовити за
необгрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення подається
до Апеляційного суду Донецької області
через Волноваський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

Л.Г.Троян

28.05.2014