Справа № 455/39/13
Головуючий у 1 інстанції: Ніточко Л.Й.
Провадження № 22-ц/783/3312/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка
Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря:
Ясиновської Я.М.

з участю:
представника позивача - Батькова В.В.,

відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Державної екологічної інспекції у
Львівській області на рішення
Старосамбірського районного суду
Львівської області від 06 березня 2014
року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням
Старосамбірського районного суду
Львівської області від 06 березня 2014
року відмовлено у задоволенні позову
Державної екологічної інспекції у
Львівській області до ОСОБА_3, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача -
Трушевицька сільська рада
Старосамбірського району Львівської
області, про відшкодування збитків,
завданих державі, внаслідок порушення
вимог природоохоронного
законодавства.

Рішення суду оскаржила Державна
екологічна інспекція у Львівській
області.

В апеляційній скарзі зазначає, що
оскаржуване рішення ухвалене з
порушенням норм матеріального права.
Вказує, що на адресу відповідача
Державною екологічною інспекцією у
Львівській області скеровувалась
претензія про добровільне
відшкодування збитків завданих
державі внаслідок самовільного
пошкодження дерев у розмірі 11 060 грн.,
яку відповідач не виконав. Розрахунок
такого розміру відшкодування шкоди
проводився відповідно до додатку №1 до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 08.04.1999 року №559 (у редакції від 28.12.2001
року №1789), згідно з яким розрахунок
збитків заподіяних державі внаслідок
самовільного пошкодження дерев до
ступеня неприпинення росту в межах
населеного пункту, проводиться за
кожний сантиметр діаметра
пошкодженого дерева до ступеня
неприпинення росту. При цьому методика
розрахунку не передбачає зазначення
породи пошкодженого дерева.

Апелянт звертає увагу суду на те, що
існування матеріалів адміністративної
справи сторонами не оспорювалось.
Більше того, вважає, що адміністративна
справа не є основним доказом вини
відповідача у скоєному правопорушенні,
а її відсутність не звільняє його від
відповідальності.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов Державної екологічної
інспекції у Львівській області
задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги, виходячи із
наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що
оскаржуване рішення у повній мірі
відповідає даним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позову,
районний суд виходив з того що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів вини відповідача у
заподіянні державі шкоди у розмірі 11060
грн. внаслідок порушень вимог
природоохоронного законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, так
як він зробив їх з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» громадяни України
зобов'язані: а) берегти природу,
охороняти, раціонально
використовувати її багатства
відповідно до вимог законодавства
про охорону навколишнього природного
середовища; б) здійснювати діяльність
з додержанням вимог екологічної
безпеки, інших екологічних нормативів
та лімітів використання природних
ресурсів; в) не порушувати екологічні
права і законні інтереси інших
суб'єктів; г) вносити штрафи за
екологічні правопорушення; д)
компенсувати шкоду, заподіяну
забрудненням та іншим негативним
впливом на навколишнє природне
середовище.

Громадяни України зобов'язані
виконувати й інші обов'язки у галузі
охорони навколишнього природного
середовища відповідно до законів
України.

Районним судом встановлено, що 09.02.2009
року мати відповідача - ОСОБА_5
звернулася до голови Трушевицької
сільської ради з заявою про надання
дозволу на зрізку трьох дерев вільхи та
верби, які ростуть біля їхнього поля та
заважають використовувати земельну
ділянку за призначенням.

Рішенням виконавчого комітету
Трушевицької сільської ради
Старосамбірського району Львівської
області від 10.02.2009 року №7 їй було
надано дозвіл на обрізку дерев верби та
вільхи, які проникають із сусідньої
земельної ділянки і є перепоною у
використанні земельної ділянки
власника за цільовим призначенням.

Після цього відповідачем ОСОБА_3 була
проведена робота по очищенню території
та обрізуванні фрагментів дерев.

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища» державному контролю
підлягають використання і охорона
земель, надр, поверхневих і підземних
вод, атмосферного повітря, лісів та
іншої рослинності, тваринного світу,
морського середовища та природних
ресурсів територіальних вод,
континентального шельфу та виключної
(морської) економічної зони України,
природних територій та об'єктів, що
підлягають особливій охороні, стан
навколишнього природного середовища,
а також дотримання заходів
біологічної і генетичної безпеки
щодо біологічних об'єктів
навколишнього природного середовища
при створенні, дослідженні та
практичному використанні генетично
модифікованих організмів у відкритій
системі.

У квітні 2011 року сусідка відповідача -
ОСОБА_6 звернулася в Державну
екологічну інспекцію в Львівській
області з скаргою на відповідача та
позивачем ініційовано проведення
позапланової перевірки дотримання
вимог природоохоронного
законодавства.

За результатами перевірки 06.05.2011 року
державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища в
Львівській області Звоздяком І.В. було
складено Акт №46 перевірки дотримання
вимог природоохоронного
законодавства, згідно якого ОСОБА_3
самовільно в межах населеного пункту с.
Передільниця Старосамбірського району
Львівської області пошкодив сім дерев
до ступеня неприпинення росту, діаметр
яких становив 90, 120, 87, 90, 100, 120, 100 см, що є
порушенням вимог Правил утримання
зелених насаджень міст та інших
населених пунктів України,
затверджених Наказом державного
комітету України по
житлово-комунальному господарству від
29.07.1994 року №70, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 14 грудня
1994 року за №301/511, та постанови Кабінету
Міністрів України від 01.08.2006 року №1045
«Про затвердження Порядку видалення
дерев, кущів, газонів і квітників у
населених пунктах». За нанесену
державі шкоду нараховано збитки в сумі
11060 гривень, а також зазначено в акті
про те, що слід притягнути ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст.153 КУпАП.

Згідно із ч.1 ст.68 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» порушення законодавства
України про охорону навколишнього
природного середовища тягне за собою
встановлену цим Законом та іншим
законодавством України
дисциплінарну, адміністративну,
цивільну і кримінальну
відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Однак, при складанні акту №46 від 06.05.2011
року перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища в
Львівській області Звоздяком І.В. не
було вказано, коли саме було вчинено
самовільне пошкодження семи дерев та
якої породи були ці дерева, що має
істотне та значення, оскільки від
цього залежить методика розрахунку
спричиненої шкоди та відповідно
визначення необхідності застосування
того чи іншого пункту додатку №1
Постанови КМУ від 08 квітня 1999 року (у
редакції постанови КМУ від 28.12.2001 року
№ 1789) «Про такси для обчислення розміру
шкоди, заподіяної зеленим насадженням
у межах міст та інших населених
пунктів», а саме залежно від діаметра
пошкоджених дерев.

Так, і відповідач, і сільський голова с.
Передільниця ствердили, що ОСОБА_3 було
проведено обрізку фрагментів дерев
породи вільха.

Це ж в судовому засіданні апеляційного
суду підтвердив представник позивача.

Розрахунок збитків, заподіяних державі
внаслідок самовільного пошкодження
дерев до ступеня неприпинення росту в
межах населеного пункту с.
Передільниця Трушевицької сільської
ради, проводився Звоздяком І.В.,
виходячи від діаметру дерев (у корі)
біля шийки кореня: 90, 120,87,90,100,120,100
сантиметрів.

Проте, згідно довідки №82 від 05.03.2014 року
Державного підприємства
«Старосамбірське лісомисливське
господарство» найбільший діаметр
дерев на пні породи вільхи становить 72
см; середній діаметр дерев на пні
породи вільхи становить 40 см (стор.23,
Лісотаксаційний довідник, Київ 2013
року); середній діаметр дерев на висоті
1,3 м породи вільхи на території
Старосамбірського району
(Добромильське лісництво, квартал 25
виділ 32) становить 26 см, а при переводі
його по таблицях середній діаметр пня
становить 34 см.

Крім того, обрізання дерев
відповідачем проводилось у 2009 році, а
обмір дерев та складання акту
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
здійснено лише 06.05.2011 року, тобто більше
ніж через два роки і оскільки дерева
продовжували рости, то відповідно
мінявся їх діаметр.

Оскільки акт №46 від 06.05.2011 року
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища в
Львівській області був складений у
відсутності відповідача, то колегія
суддів вважає, що позивачем не
доведено, що саме ОСОБА_3 було проведено
обрізку дерев, які зазначені у даному
акті.

Відтак, колегія суддів погоджується з
висновком районного суду про те, що
позивачем у порушення вимог ч.3 ст.10, ч.1
ст.60 ЦПК України на підставі належних
та допустимих доказів, не доведено, що
неправомірними діями відповідача
внаслідок порушення вимог
природоохоронного законодавства
державі заподіяно збитки у розмірі 11060
грн.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Оскільки Державній екологічній
інспекції у Львівській області при
подачі апеляційної скарги було
відстрочено сплату судового збору до
ухвалення судового рішення у справі, то
з позивача слід стягнути в користь
держави судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у Львівській
області відхилити.

Рішення Старосамбірського районного
суду Львівської області від 06 березня
2014 року залишити без змін.

Стягнути з Державної екологічної
інспекції у Львівській області в
користь держави 121,80 грн. не сплаченого
судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: