Справа № 496/6490/13-ц
Провадження 2/496/957/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23.05.2014 Біляївський
районний суд Одеської області у складі:

Головуючого - судді Дранікова С.М.

При секретарі - Вертій А.П.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Біляївка цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
зміну по-батькові неповнолітньої
дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду в
інтересах неповнолітнього з вказаною
позовною заявою в якій просить суд
змінити неповнолітньому ОСОБА_2
прізвище, та зобов'язати відділ РАГС
Біляївського РУЮ внести відповідні
зміни до актового запису про
народження неповнолітнього.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує
статтею 8 Конвенції «Про захист прав
людини і основоположних свобод»
ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97
року.

У судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримала та
наполягала на їх задоволенні.
Представник позивача в судовому
засіданні заначив, що по батькові як
частина особистого імені традиційно
походить від імені батька відповідної
особи та є його невід'ємною частиною.
Законодавство України визнає, що коли
особа досягає достатньо дорослого віку
для того, щоб приймати самостійні
рішення щодо зміни імені, вона може
зберегти або змінити ім'я, надане їй при
народженні. Обґрунтовуючи позовні
вимоги ст. 8 Конвенції, представник
позивача заначив, що норми чинного
міжнародного договору, є частиною
національного цивільного
законодавства України, укладеного у
встановленому законом порядку, у разі
якщо в міжнародному договору містяться
інші правила, ніж ті, що встановлені
відповідним актом цивільного
законодавства, застосовуються правила
відповідного міжнародного договору
України.

Неповнолітній ОСОБА_2 на задоволенні
позову наполягав, зазначив що вказані
вимоги відповідають його внутрішній
волі та пояснив суду, що свого батька
відповідача ОСОБА_3 перший раз побачив
у судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення
позову заперечував, заначивши про те,
що ще не прийшов час для зміни його сину
по батькові, також звернув увагу суду
на те, що питання про зміну по батькові
можливо вирішити після настання сином
повноліття.

Третя особа до суду не з'явилася, про
місце та час слухання справи
повідомлялася належним чином. Згідно з
надісланої на адресу суду письмової
заяви просили суд розглянути справу за
їх відсутності.

Крім цього позивачем до суду було
надано письмову відповідь на звернення
від третьої особи згідно якої відділ
РАГС Біляївського РУЮ зазначив, що
відповідно до Правил державної
реєстрації актів громадянського стану,
затверджених Міністерством юстиції
України, по батькові фізичної особи
може бути змінено тільки у разі зміни
імені її батька.

Заслухавши пояснення позивача та його
представника, позицію відповідача,
вислухавши неповнолітнього ОСОБА_2
перевіривши докази наявні в матеріалах
цивільної справи, законність і
обґрунтованість вимог суд вважає, що
позовна заява підлягає задоволенню з
за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

В судовому засіданні було встановлено,
що відповідач ОСОБА_3 на протязі
п'ятнадцяти років не проявив жодної
турботи, не цікавився життям,
неповнолітнього ОСОБА_2, не надавав
будь-якої матеріальної та духовної
допомоги, не приймав участі у його
вихованні. Також судом встановлено, що
дитина жодного разу не бачила свого
батька, прізвище якого змушена носити у
зв'язку із неможливістю змінити його у
порядку передбаченому чинним
законодавством.

Статтею 149 СК України, передбачено
право дитини на зміну по батькові лише,
у разі, якщо батько змінив своє ім'я.

Відповідно до ст. 10 СК України, якщо
певні сімейні відносини не
врегульовані цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами, або
домовленістю (договором) сторін, до них
застосовуються норми цього Кодексу,
які регулюють подібні відносини
(аналогія закону).

Якщо до регулювання сімейних відносин
неможливо застосувати аналогію закону,
вони регулюються відповідно до
загальних засад сімейного
законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 7 ст. 7 Сімейного
кодексу України, дитина має бути
забезпечена можливістю здійснення її
прав, установлених Конституцією
України, Конвенцією про права дитини,
іншими міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 8 СК України, якщо
особисті немайнові та майнові
відносини між подружжям, батьками та
дітьми, іншими членами сім'ї та
родичами не врегульовані цим Кодексом,
регулюються відповідними нормами
Цивільного кодексу України, якщо це не
суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до ст. 28 ЦК України, фізична
особа набуває прав та обов'язків і
здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я
фізичної особи, яка є громадянином
України, складається із прізвища,
власного імені та по батькові, якщо
інше не випливає із закону або звичаю
національної меншини, до якої вона
належить.

Відповідно до ст. 295 ЦК України, фізична
особа, яка досягла шістнадцяти років,
має право змінити своє прізвище та ім'я
у порядку, встановленому законом. По
батькові фізичної особи може бути
змінено у разі зміни її батьком свого
імені.

Отже діючим законодавством
передбачено право на зміну по батькові
лише у разі зміни батьком дитини свого
імені. В свою чергу положення не
забороняє зміну по батькові за інших
ситуацій, а інші нормативні акти не
містять подібних обмежень.

Відповідно до п. 6 Подання Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини лист
від 30.09.2013 року № 12.0.1-9/9857 «Про виконання
рішень Європейського суду з прав
людини, які набули статус остаточного»,
щодо порушення ст. 8 Конвенції, право на
повагу до приватного та сімейного
життя, справа "Гарнага проти України",
було констатовано недосконалість
Правил державної реєстрації актів
громадянського стану, затверджених
Міністерством юстиції України, які
передбачають, що по батькові фізичної
особи може бути змінено тільки у разі
зміни імені її батька.

Розглянувши справу, Європейський суд
зазначив, що регулювання питання зміни
по батькові фізичних осіб в Україні має
недоліки та містить обмеження, які не
відповідають закріпленій
законодавством свободі зміни імені,
невід'ємною частиною якого є по
батькові.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 ЦК України,
загальними засадами цивільного
законодавства є судовий захист
цивільного права та інтересу.

Відповідно до ст. 10 ЦК України, чинний
міжнародний договір, який регулює
цивільні відносини, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, є частиною
національного цивільного
законодавства України.

Якщо у чинному міжнародному договорі
України, укладеному у встановленому
законом порядку, містяться інші
правила, ніж ті, що встановлені
відповідним актом цивільного
законодавства, застосовуються правила
відповідного міжнародного договору
України.

Відповідно до ч.1, та ч. 5 ст. 11 ЦК України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. У випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішення
суду.

Відповідно до ст. 8 Конвенції «Про
захист прав людини і основоположних
свобод» ратифіковано Законом № 475/97-ВР
від 17.07.97 року, кожен має право на повагу
до свого приватного і сімейного життя,
до свого житла і кореспонденції.
Органи державної влади не можуть
втручатись у здійснення цього права, за
винятком випадків, коли втручання
здійснюється згідно із законом і є
необхідним у демократичному
суспільстві в інтересах національної
та громадської безпеки чи економічного
добробуту країни, для запобігання
заворушенням чи злочинам, для захисту
здоров'я чи моралі або для захисту прав
і свобод інших осіб.

Отже ст. 8 Конвенції головним чином
стосується захисту особи від
свавільного втручання державних
органів, вона не лише зобов'язує
державу утриматися від такого
втручання, але й покладає на неї
позитивні зобов'язання, властиві
дієвій повазі до приватного та
сімейного життя. З огляду на таке слід
дотримуватись справедливого балансу,
який потрібно встановити між
конкуруючими інтересами особи та
суспільства в цілому.

Керуючись ст.ст.
10,60,88,130,174,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.
7,8,10 СК України, ст.8 Конвенції «Про
захист прав людини і основоположних
свобод», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
зміну по-батькові неповнолітньої
дитини - задовольнити.

Змінити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 по
батькові з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2».

Зобов'язати відділ реєстрації
актів цивільного стану Біляївського
районного управління юстиції внести
відповідні зміни до актового запису
про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яким змінити ОСОБА_2 по батькові на
«ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Біляївського
районного суду Одеської області заяви
про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а також подання
апеляційної скарги до Біляївського
районного суду Одеської області
протягом двадцяти днів після подання
заяви і одночасно направлення копії
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Одеської області, або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області
Драніков
С.М.