ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2014 року
справа № 174/776/14-ц

2/174/405/2014

Вільногірський
міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого
судді Шаповала Г.І.

при секретарі
Пелипас Н.І.

з участю: представника
відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання дорослого сина,
який продовжує навчання, третя особа у
справі: ОСОБА_4,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду
05.08.2014 р., позивачка зазначила, що З 1990
року я перебувала з ОСОБА_3 у шлюбі, від
якого народився сии ОСОБА_4 -
ІНФОРМАЦІЯ_1. З вини відповідача 24
травня 2014 року шлюб розірвано (копія
свідоцтва про розірвання шлюбу
міститься у додатку).

Наш син ОСОБА_4 проживає зі мною та
перебуває на моєму утриманні. Він
навчається в Дніпропетровській
Медичній Академії на другому курсі
денної комерційної форми навчання
(довідка про те, що ОСОБА_4 є студентом
академії, міститься у додатку).
Вартість навчання згідно до договору
про надання освітніх послуг складає 20000
грн. на рік. За навчання сина необхідно
сплачувати кожного року в сумі 20000 грн.
Строк навчання сина у вказаній
академії встановлено до 2020 року.

Хочу зазначити, що у зв'язку з тим, що
мій син навчається на денній
комерційній формі навчання він не має
можливості десь працювати, потребує
коштів для оплати свого навчання та
потребує матеріальної допомоги. Ми з
сином залишилися у скрутному
матеріальному становищі. Син потребує
матеріальної допомоги.

Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу
України, якщо повнолітній син, дочка
продовжують навчання та потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох (23) років.
Право на звернення до суду з позовом
має той із батьків, з ким проживає син
чи дочка, а також останні.

Відповідач інших дітей не має.
Аліментів не сплачує. Працює Головним
лікарем КЗ ПМСД м. Вільногірська. Має
можливість надавати грошову допомогу
на утримання сина. Його посадовий оклад
становить приблизно 3000 грн. Вважаю, що
відповідач зможе щомісячно сплачувати
аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше одного неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян щомісяця,
починаючи стягувати від дня
пред'явлення позову до суду і до
закінчення сином навчання, але не
більше як до досягнення ним 23 років.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 18, 182,198,199,200 Сімейного кодексу
України

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на мою
користь на утримання сина ОСОБА_4
народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у
розмірі 1/4 частки з усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше одного
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян щомісяця, починаючи стягувати
від дня пред'явлення позову до суду і до
закінчення сином навчання, але не
більше як до досягнення ним 23 років.

Позивачка та третя особа в судове
засідання не з'явилися, проте надали
заяви про розгляд справи за їх
відсутності, де зазначили, що позовні
вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не
з'явився і надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, де
зазначив, що позов не визнає в повному
обсязі.

Представник відповідача, ОСОБА_1, який
не обмежений в його повноваженнях, в
судовому засіданні позов не визнав та
пояснив, що дорослий син сторін не
проживає разом з позивачкою,
зареєстрований за місцем проживання в
м. Дніпропетровську, тому позивачка не
є належним позивачем, окрім того,
відповідач надає допомогу сину,
оплачуючи, відповідно до договору з
навчальним закладом, його навчання,
вартість якого на рік складає 20497.00 тис.
грн., з розрахунку на 12 місяців,
відповідач щомісячно надає, таким
чином, допомогу в сумі більше 1708 грн., що
складає більше 1/3 частини заробітку
відповідача, який складає близько 5000.00
грн., у відповідачки - близько 4000.00 грн.
Вимога позивачки в частині
гарантованого розміру аліментів, а
саме, ? частина доходу, але не менше
одного неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян, взагалі не
обґрунтована, оскільки законом не
передбачена. Позивачка не
обґрунтувала, яке значення має для
позову укладений нею з банком
кредитний договір.

Дослідивши надані сторонами письмові
докази а саме: копію свідоцтва про
народження ОСОБА_4, батьками якого
зазначені сторони; копію свідоцтва про
розірвання шлюбу між сторонами 24.05.2014
р.; копію довідки від 23.05.2014 р. про
навчання ОСОБА_4 на 2 курсі 3-го
медичного факультету Державного
закладу «Дніпропетровська медична
академія Міністерства охорони здоров'я
України», на денній формі навчання 4-го
рівня акредитації; копію довідки від
23.05.2014 р. про реєстрацію за місцем
проживання ОСОБА_4 в м.
Дніпропетровську 10.10.2013 р.; копію
договору № 5.01.01.2013 р., укладеного між
Державним закладом «Дніпропетровська
медична академія Міністерства охорони
здоров'я України» та ОСОБА_3 про оплату
за навчання ОСОБА_4, загальна вартість
якого складає 105416.97 грн. за період
навчання з 2013 р. по 2018 р.; копія паспорту
громадянки України ОСОБА_2; копію
паспорту громадянина України ОСОБА_3;
копію паспорту громадянина України
ОСОБА_4; довідку адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМС України у
Дніпропетровській області від 14.08.2014 р.,
згідно якої ОСОБА_3 зареєстрований за
місцем проживання в АДРЕСА_1 довідку
про доходи ОСОБА_3 в виді заробітної
плати, загальний розмір якої з травня
по серпень 2014 р. складає - 18434.06 грн.
(тобто в середньому на місяць: 18434.06:4 =
4608.51 грн.); довідку ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль», згідно якої ОСОБА_2 має поточну
заборгованість за договором кредиту
станом на 19.09.2014 р. -43708.10 грн., щомісячний
платіж складає 1754.70 грн.; довідку про
заробітну плату ОСОБА_2 за серпень -
липень 2014 р., - 3900.81 грн.; довідку про
працевлаштування ОСОБА_2 з 21.07.2014 р. в КЗ
«Дніпропетровський міський пологовий
будинок № 1» лікарем
акушером-гінекологом післяпологового
відділення № 1; довідку про заробітну
плату ОСОБА_2 за роботу по сумісництву в
ТОВ «Гідроспецмонтаж» за період з
січня по серпень 2014 р. - 5400.00 грн.;
довідку № 5.01.40 ДЗ «Дніпропетровська
медична академія МОЗУ», згідно якої
ОСОБА_3 сплатив за навчання сина,
ОСОБА_4, студента 3 курсу медичного
факультету, за 2013-2014 учбовий рік - 20497.11
грн. за 2014-2015 учбовий рік, за перший
семестр - 10249.00 грн., всього - 30746.11 грн. -
та оцінивши зазначені докази в їх
сукупності та взаємозв'язку, керуючись
законом, суд доходить висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову, з наступних підстав.

Суд вважає встановленим, що між
сторонами мають місце правовідносини,
які виникають із спору стосовно
виконання встановленого законом
обов'язку батьком щодо участі в
утриманні дорослого сина, який
продовжує навчання і не проживає з
матір'ю.

Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., який, досяг
повноліття та продовжує навчання на 3
курсі 3-го медичного факультету
Державного закладу «Дніпропетровська
медична академія Міністерства охорони
здоров'я України», на денній формі
навчання 4-го рівня акредитації, на
платній основі, який фактично проживає
не разом з позивачкою, а в гуртожитку
навчального закладу в м.
Дніпропетровську. Даних про його
доходи сторони не надали.

Позивачка отримує дохід в виді
заробітної плати, близько 4000.00 грн. на
місяць.

Відповідач отримує дохід в виді
заробітної плати - близько 5000.00 грн.

Про стан здоров'я сторони та третя
особа даних не надали.

Суд вважає, що дорослий син сторін, в
зв'язку з продовженням навчання,
потребує матеріальної допомоги, що
відповідач має можливість надавати
матеріальну допомогу своєму дорослому
сина, який продовжує навчання, і
фактично цю допомогу надає, при тому, в
більшому розмірі, чим про це прохає
позивачка.

Так ? частина щомісячного доходу
відповідача складає близько 1250.00 грн.
(5000:4), фактично відповідач, проводе
оплату навчання свого сина, сплачуючи,
на підставі укладеного ним з
навчальним закладом договором, за один
рік близько - 20497.00 грн., що складає
щомісячно - близько 1708 грн. (20497:12), тобто,
фактично відповідач надає допомогу
своєму синові значно більшу ніж про це
заявлено в позові.

Окрім того, син сторін не проживає
разом з позивачкою, тому вона не має
передбачених законом підстав для
подачі цього позову, тобто не являється
належним позивачем.

Згідно ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає
розмір аліментів на повнолітніх дочку,
сина у твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до встановлених в судовому
засіданні обставин, суд вважає, що
відповідач фактично надає достатню
матеріальну допомогу своєму синові і
розмір цієї допомоги складає більше 1/3
частини його заробітку, тому з
врахуванням всіх інших вищезазначених
обставин, суд дійшов висновку, що
підстав для задоволення позову немає.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд, керуючись вимогами ст. 88
ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір»,
доходить висновку, що судові витрати у
справі, в виді судового збору - 243.60 грн.,
слід покласти за рахунок Державного
бюджету України, оскільки позивачі
звільнені від сплати судового збору за
подачу позовів про стягнення
аліментів.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215,218, 222, 223, 294, 367 ч.1 п.1
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Відмовити у стягненні з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ?
частини з усіх видів його заробітку
(доходу), але не менше одного
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, щомісяця, на утримання
дорослого сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
н., який продовжує навчання в
Дніпропетровській медичній академії
на другому курсі денної комерційної
форми навчання.

Судові витрати у справі, в виді
судового збору в сумі - 243.60 грн.,
покласти за рахунок Державного бюджету
України, враховуючи, що позивачі, які
подають позови про стягнення
аліментів, звільнені від сплати
судового збору за подачу таких позовів.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається, протягом десяти днів з дня
його проголошення, через
Вільногірський міський суд,
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з
часу виготовлення його в повному
обсязі, надіслати рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
сторонам та третій особі.

Головуючий суддя
Шаповал Г.І.