Справа № 215/2176/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2014 року Тернівський районний
суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області

у складі: головуючого, судді
- Камбул М.О.

при секретарі
- Чорнобривець А.В.

розглянувши в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК
України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
справу за позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Тернівської
районної у місті ради про встановлення
факту належності спадкового майна,
визначення часток в праві спільної
сумісної власності, встановлення факту
сумісного проживання та про визнання
права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2014 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Виконавчого комітету
Тернівської районної у місті ради про
встановлення факту належності
спадкового майна, визначення часток в
праві спільної сумісної власності,
встановлення факту сумісного
проживання та про визнання права
власності в порядку спадкування.

В обґрунтування вказує, що згідно
свідоцтва про право власності від
10.02.2000 року, її тітці - ОСОБА_2 та дядьку -
ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Спадкоємцем за законом першої
черги є її чоловік - ОСОБА_3, який у
встановлений строк не звернувся до
нотконтори з заявою про прийняття
спадщини, але мешкав та був
зареєстрований разом із спадкодавцем
за однією адресою, тому вважається
таким, що спадщину прийняв.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

У встановлений законом строк,
вона звернулася до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, але у прийнятті заяви було
відмовлено, оскільки вона не є родичкою
померлого, вона доглядала спадкодавців
до смерті, оскільки вони дуже хворіли
та потребували стороннього догляду.

При підготовці документів для
нотаріуса, було знайдено помилку у
свідоцтві про право власності, а саме
прізвище тітки вказано - ОСОБА_2, хоча
вірно - ОСОБА_2.

Позивач просить встановити факт
належності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтва
про право власності від 10.02.2000 року, за
№ Т 138, виданого на ім'я ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
належить квартира АДРЕСА_1.

Встановити частки в праві спільної
сумісної власності, що ОСОБА_2, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2, кожному з них, належало
при житті на праві власності по 1/2
частині квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 36,1 кв.м., житловою площею 19,30 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 36,1 кв.м., житловою площею 19,30
кв.м.,

як за спадкоємцем першої черги за
законом, після смерті дружини - ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт сумісного проживання
ОСОБА_1 з ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 36,1
кв.м., житловою площею 19,30 кв.м., як за
спадкоємицею п'ятої черги за законом,
після смерті - ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, про місце, день та час
розгляду справи повідомлена належним
чином.

Відповідач Виконком Тернівської
районної у місті ради направив відгук
про визнання позову та розгляд справи
за відсутності їх представника.

Суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково.

Оскільки відповідач позов
визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК
України, суд приймає визнання позову
відповідачем, яке на думку суду не
суперечить вимогам закону, та
обставини позову не потребують
доказування відповідно до ст.61 ЦПК
України.

Належність спадкодавцям квартири на
праві спільної сумісної власності в
порядку приватизації, смерть
спадкодавців, сумісне проживання,
підтверджується наданими позивачем
доказами.

Приналежність правовстановлюючого
документа ОСОБА_2 у відповідності зі
ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України,
підтверджується копією свідоцтва про
укладення шлюбу, а.с.8, тому суд вважає,
що необхідно встановити факт
належності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтва
про право власності від 10.02.2000 року, за
№ Т 138, виданого на ім'я ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
належить квартира АДРЕСА_1.

Правовідносини регулюються ст.ст.370, 372
ЦК України згідно норм яких - у разі
виділу частки в натурі із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду. В разі поділу вказаного
майна між співвласниками вважається,
що частки співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, або законом. За рішенням суду
частка співвласника може бути
збільшена або зменшена з урахуванням
обставин, які мають істотне значення.

Таким чином суд проводить виділ в
натурі частки із спільного сумісного
майна, або поділ вказаного майна,
тільки при наявності спору між
співвласниками про розмір часток, а не
в разі їх смерті.

Але при визнанні позову відповідачами,
відсутності спору, суд вважає можливим
позов задовольнити, та встановити
частки в праві спільної сумісної
власності, що ОСОБА_2, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2, кожному з них, належало
при житті на праві власності по 1/2
частині квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 36,1 кв.м., житловою площею 19,30 кв.м.

Згідно ст.ст.1258, 1261, 1268 ЦК України -
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він постійно проживав
разом зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини, або звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини. У
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця та той з
подружжя, який його пережив, та батьки,
в даному випадку ОСОБА_3 є чоловіком
спадкодавця ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, який у встановлений
законом строк, не звернулася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини а.с.37, але
вважається таким, що спадщину прийняв,
оскільки мешкав та був зареєстрований
разом із спадкодавцем за однією
адресою, що підтверджується довідкою
від 13.03.2014р., а.с.11.

Позивач ОСОБА_1 згідно акту від 23.04.2014р.,
а.с.42, мешкала разом із спадкодавцем
ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 починаючи
з вересня 2007 року до часу його смерті,
тому необхідно встановити факт
сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3,
померлим ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Оскільки позивач не є родичкою
спадкодавця ОСОБА_3, хоча спільно з ним
мешкала понад п'ять років однією сім'єю
та доглядала спадкодавця до смерті, суд
вважає, що ОСОБА_1 є спадкоємицею 4 черги
за законом, після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, тому позов слід
задовольнити частково, визнавши на
підставі ст. 1264 ЦК України за ОСОБА_1
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 36,1 кв.м., житловою
площею 19,30 кв.м., як за спадкоємицею
четвертої черги за законом, після
смерті - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі ст.ст. 370, 372, 1258, 1261,1264,
1268 ЦК України, керуючись ст. 170 ч.4, 212-215
ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково,
встановити факт належності ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 свідоцтва про право власності
від 10.02.2000 року, за № Т 138, виданого на
ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2, згідно якого
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, належить квартира
АДРЕСА_1.

Встановити частки в праві спільної
сумісної власності, що ОСОБА_2, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2, кожному з них, належало
при житті на праві власності по 1/2
частині квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 36,1 кв.м., житловою площею 19,30 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 36,1 кв.м., житловою площею 19,30
кв.м.,

як за спадкоємцем першої черги за
законом, після смерті дружини - ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт сумісного проживання
ОСОБА_1 з ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 36,1
кв.м., житловою площею 19,30 кв.м., як за
спадкоємицею четвертої черги за
законом, після смерті - ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Тернівский районний суд
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: