Справа № 1316/4929/12
Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/1577/14
Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шашкіної С.А.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 30 травня 2013
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням задоволено
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -
підрозділ примусового виконання
рішень ВДВС ГУЮ Львівської області про
визнання договору дійсним.

Визнано дійсним договір купівлі
продажу автомобіля марки «Toyota Land Cruiser
Prado» 2005 року випуску, чорного кольору,
двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, укладений
20.10. 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado» 2005
року випуску, чорного кольору, двигун
НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Апелянт вважає, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Покликається на те,
що оскаржуваним рішенням порушено його
права, оскільки визнавши за іншою
особою право власності на автомобіль
боржника, суд фактично позбавив його
можливості стягнути кошти з
відповідачки, так як іншого майна, за
рахунок якого можна стягнути
заборгованість у відповідача немає. У
суду не було правових підстав для
визнання договору купівлі - продажу
автомобіля дійсним. Даний автомобіль
не був зареєстрований за ОСОБА_3 у
встановленому законом порядку.
Органами ДАІ такий був виявлений і
вилучений в 2013 році не у ОСОБА_3, а у
ОСОБА_4, що свідчить про те, що жодного
договору купівлі - продажу автомобіля
не існувало.

Сторони вчетверте не з'явилися в судове
засідання, при тому що були належним
чином повідомлені про час та місце
слухання справи та кожного разу
заявляли заяву про відкладення
розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що така підлягає до
задоволення.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, в
грудні 2012 року ОСОБА_3 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_4 про визнання дійсним
договору купівлі - продажу автомобіля.
В обґрунтування своїх позовних вимог
покликався на те, що 20.10.2010 року між
сторонами було укладено договір
купівлі - продажу автомобіля "Тойота
Ланд Крузер" 2005 року випуску. Даний
договір було укладено в простій
письмовій формі. А так як в подальшому у
кредиторів відповідачки виникли
претензії до її майна, просив визнати
дійсним вищезгаданий договір в
судовому порядку.

Задовільняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що між
сторонами було укладено договір
купівлі - продажу спірного автомобіля в
2010 році. При цьому сторони досягли
згоди щодо всіх істотних умов договору,
позивач передав кошти за автомобіль
відповідачу, а остання передала йому
автомобіль. Водночас відповідач
ухиляється від нотаріального
посвідчення зазначеного договору, а
відтак такий слід визнати дійсним.

Однак з такими висновками суду
погодитись не можна.

При системному аналізі законодавства,
що регулює набуття права власності на
автомобілі встановлено, що
законодавець не вимагає нотаріального
посвідчення договору купівлі - продажу
автомобілів.

З чого слідує, що суд першої інстанції
при задоволенні позову безпідставно
посилається на ст. 220 ЦК України, яка
передбачає правові наслідки
недодержання вимог закону про
нотаріальне посвідчення договору.

Іншої норми матеріального права, яка би
передбачала визнання договору дійсним
судом не наведено.

Крім того, набуття права власності на
автомобіль (транспортний засіб)
передбачає спеціальний порядок
реєстрації транспортного засобу за
власником (попереднє зняття з
реєстрації попереднього власника, який
обмежений часовими рамками).

Однак дане питання судом першої
інстанції не досліджувалося, а при
апеляційному розгляді справи
встановлено, що спірний автомобіль
зареєстрований за попереднім
власником, як станом на 2010 рік так і
станом на час розгляду справи, що
відповідно в 2010 році позбавляло
можливості позивача (як ймовірного
нового власника) володіти,
користуватися та розпоряджатися даним
транспортним засобом.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції не можна вважати законним та
обґрунтованим і таке підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1 п. п.1, 4 ,
314 ч. 2, 316 ЦПК України колегія суддів,-

вирішила
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 30 травня 2013
року - скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -
підрозділ примусового виконання
рішень ВДВС ГУЮ Львівської області про
визнання договору дійсним - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання рішенням
законної сили.

Головуючий:

Судді: