17.09.2014 Справа № 756/8831/14-ц
№ 756/8831/14-ц
№ 2/756/3725/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

« 17» вересня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді
Великохацької В.В.

при секретарі
Бабак М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Акціонерного товариства закритого
типу «ДВК» про захист прав споживачів,
визнання майнових прав на об'єкт
договору, -

в с т а н о в и в:

24 червня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до АТЗТ
«ДВК» про захист прав споживачів,
визнання майнових прав на об'єкт
договору. Свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що 22 грудня 2005 року
ОСОБА_2 як первісний кредитор, уклала з
відповідачем договір на участь у
пайовому будівництві № 75-02/С-3, за
умовами якого відповідач зобов'язався
ввести в експлуатацію житловий
багатоквартирний будинок по АДРЕСА_1, а
ОСОБА_2, у свою чергу, зобов'язалася
профінансувати будівництво об'єкту в
обсягах та порядку, передбачених
договором. ОСОБА_2 не здійснювала
проплату за договором. 03 листопада 2006
року між ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1
укладено договір уступки права вимоги
за договором на участь у пайовому
будівництві № 75-02/С-3 від 22 грудня 2005
року. Тобто, ОСОБА_1 набула усі права та
обов'язки на участь у пайовому
будівництві, після чого за договором
виконала свої договірні зобов'язання,
сплатила погоджену сторонами вартість
квартири, виходячи з її планової
загальної площі, однак відповідач АТЗТ
«ДВК» не закінчив будівництво та не
ввів будинок в експлуатацію у
встановлені строки, тобто до 2 кварталу
2008 року. За таких обставин, позивач
просить визнати за нею майнові права на
об'єкт інвестування - однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1.

Позивач подала до суду заяву, в якій
підтримує підтримала позовні вимоги та
просила позов задовольнити з підстав,
наведених у позовній заяві, проти
заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання явку
свого представника не забезпечив, про
день, час та місце судового засідання
повідомлявся своєчасно та належним
чином, про що свідчать відповідні
матеріали справи. Причини своєї неявки
суду не повідомив, із заявами та/або
клопотаннями про розгляд справи без
участі свого представника до суду не
звертався.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про зміну
свого місця проживання (перебування,
знаходження) або місцезнаходження під
час провадження справи. У разі
відсутності заяви про зміну місця
проживання або місцезнаходження
судова повістка надсилається на
останню відому судові адресу і
вважається доставленою, навіть якщо
особа за цією адресою більше не
проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися
в судове засідання без поважних причин.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у відповідності до ст.ст. 224, 225
ЦПК України на підставі наявних у
справі доказів, оскільки позивач та
його представник не заперечують проти
заочного розгляду справи, а від
відповідача, який належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, відомостей про причини неявки
не надійшло.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд встановив наступне.

22 грудня 2005 року між ОСОБА_2 та АТЗТ
«ДВК» було укладено договір на участь у
пайовому будівництві №75-02/С-3, за
умовами якого відповідач приймає її у
пайове будівництво житлового
багатоквартирного будинку у АДРЕСА_1,
шляхом фінансування позивачем цього
будівництва в обсягах, визначених
умовами договору (а.с. 8-11).

Згідно з п. 1.3 договору об'єктом
договору є однокімнатна квартира
АДРЕСА_1, запланований початок
будівництва - 1 квартал 2006 року,
запланована дата введення будинку в
експлуатацію - 2 квартал 2008 року.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що
відповідач зобов'язується ввести
будинок в експлуатацію в строки,
визначені у договорі.

ОСОБА_2 не здійснювала проплату за
договором на участь у пайовому
будівництві, що підтверджується
довідкою АТЗТ «ДВК» від 03 листопада 2006
року № 346-11/06 (а.с. 15).

03 листопада 2006 року між ОСОБА_2 та
позивачем ОСОБА_1 укладено договір
уступки права вимоги за договором на
участь у пайовому будівництві № 75-02/С-3
від 22 грудня 2005 року. Даний договір
уступки права вимоги посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрований в реєстрі за № 8560
(а.с. 12-14).

Згідно з п. 1 даного договору уступки
права вимоги ОСОБА_2 відступає ОСОБА_1
права вимоги за договором на участь у
пайовому будівництві № 75-02/С-3 від 22
грудня 2005 року на об'єкт договору -
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 6 договору уступки
права вимоги до ОСОБА_1 переходять усі
права та обов'язки за договором № 75-02/С-3
від 22 грудня 2005 року, а об'єкт договору
після прийому будинку Державною
прийомною комісією та повної сплати
стає власністю ОСОБА_1

У відповідності до ст.ст. 626, 629 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 509, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, в установлений строк
відповідно до вказівок договору і не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язання та одностороння
зміна умов договору, за винятком
випадків, передбачених законом.

За приписами ст. 875 ЦК України за
договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Договір будівельного підряду
укладається на проведення нового
будівництва, капітального ремонту,
реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

До договору будівельного підряду
застосовуються положення цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
законом.

За правилами ст. 883 ЦК України підрядник
відповідає за недоліки збудованого
об'єкту, за прострочення передання його
замовникові та за інші порушення
договору, якщо не доведе, що ці
порушення сталися не з його вини.

За приписами ст. 876 ЦК України власником
об'єкта будівництва або результату
будівельних робіт, є замовник, якщо
інше не передбачено договором.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 331 ЦК України
передбачено, що право власності на нову
річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
передбачено договором або законом, а
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди) виникає з моменту
завершення будівництва.

Згідно зі ст. 190 ЦК України майном як
особливим об'єктом вважаються окрема
річ, сукупність речей, а також майнові
права та обов'язки. Майнові права є
неспоживною річчю.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» майновими правами, які можуть
передаватись, визнаються будь-які
права, пов'язані з майном, відмінні від
права власності, у тому числі права, які
є складовими частинами права власності
(права володіння, розпорядження,
користування), а також інші специфічні
права (права на провадження діяльності,
використання природних ресурсів тощо)
та права вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1 виконала свої обов'язки
за договором, а саме профінансувала
об'єкт договору у розмірі - 255 200,00 грн. -
що становить 100% вартості планової
загальної площі об'єкта (51,04 кв.м) та
підтверджується довідками АТЗТ «ДВК»
від 07 листопада 2006 року, 16 листопада 2006
року, та квитанціями до прибуткового
касового ордеру № 13 від 06 листопада 2006
року та № 80 від 15 листопада 2006 року (а.с.
16-18).

Відповідачем, в свою чергу, протягом 2006
року було побудовано лише 13 поверхів
будинку першої черги будівництва
житлового комплексу по вул. Дегтяренка,
буд. 22 в м. Києві, після чого з причин
розкрадання грошових коштів
інвесторів та їх нецільового
використання посадовими особами АТЗТ
«ДВК», будівництво зупинилось та не
ведеться до теперішнього часу.

Усі усні та письмові звернення
позивача до АТЗТ «ДВК» стосовно
з'ясування причин зупинення
будівництва, порушення умов укладеного
договору на пайову участь у
будівництві та повернення сплачених
грошових коштів, були проігноровані.

За заявою інвесторів будівництва
житлового комплексу по АДРЕСА_1 СВ
Печерського РУ ГУМВС України було
порушено кримінальну справу за фактом
вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст.
190 КК України, а саме шахрайства,
вчиненого в особливо великих розмірах,
в межах якої інвесторів визнано
потерпілими сторонами.

Отже, відповідач порушив умови
договору, не завершивши будівництво з
2006 року та до теперішнього часу, не ввів
житловий багатоквартирний будинок в
експлуатацію у встановлені договором
строки та, відповідно, не передав
позивачеві документи, необхідні для
оформлення права власності на
квартиру, що в цілому призвело до
грубого порушення прав позивача як
добросовісного інвестора, який
належним чином виконав договірні
зобов'язання.

Спірна квартира є об'єктом
фінансування в об'єкті будівництва -
житловому багатоквартирному будинку,
будівництво якого не завершено та який
не введено в експлуатацію. Після
завершення будівництва така квартира
стає окремим майном. До завершення
будівництва об'єкта фінансування та
після виконання договірних зобов'язань
з

оплати погодженої сторонами вартості
квартири до позивача переходять
майнові права на спірну квартиру.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов`язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Судом не встановлено, що визнання за
позивачем майнових прав на спірну
квартиру порушує права та інтереси
третіх осіб. При цьому, визнання
майнових прав за позивачем не може бути
підставою для здійснення державної
реєстрації права власності на спірну
квартиру.

Таким чином, оцінивши всі зібрані
докази, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги обґрунтовані та законні, а тому
позов підлягає задоволенню. Суд
вирішує визнати за позивачем майнові
права на об'єкт інвестування -
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 16, 190, 331, 525, 526, 530, 610-612, 614, 625, 626, 629,
638, 875, 876, 883 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 57, 60, 77,
209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до Акціонерного
товариства закритого типу «ДВК» про
захист прав споживачів, визнання
майнових прав на об'єкт договору -
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 майнові права на
об'єкт інвестування - однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
В.В. Великохацька