Справа №: 398/1228/14-цРІШЕННЯ
"19" вересня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді
при секретарі Сніжко І.М.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Олександрії
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики на загальну суму
Свої вимоги позивач мотивує тим,
що 14 грудня 2009 р. між ним та ОСОБА_2
було укладено договір про надання
поворотної фінансової допомоги
(позики), відповідно до якого отримані
кошти в сумі 407 500 грн. ОСОБА_2 мав
повернути до 14 грудня 2010 р., але
своєчасно їх не повернув. 8 грудня 2010 р.
між позикодавцем та позичальником
було укладено додаткову угоду, в якій
визначено строк повернення позики до 14
грудня 2011 р. Відповідач дотепер кошти
не повернув. В зв'язку з тим , що боржник
прострочив виконання зобов'язання,
позивач просив окрім заборгованої
суми за договором стягнути 3% річних від
простроченої суми - 24 450 грн. та
інфляційні - 9 780 грн. , починаючи з
січня 2012 р. по січень 2014 р.
В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_3 зменшив розмір
позовних вимог до 433 987грн. 60 коп. за
рахунок зменшення розміру
інфляційних, пояснивши, що до цього їх
розрахунок було здійснено невірно. При
цьому він зазначив, що договори,
укладені між сторонами, та розписка
про отримання коштів є беззаперечними
доказами наявності правовідносин між
сторонами. Зобов'язання має
виконуватися належно.
Представник відповідача - ОСОБА_4
позов визнав та пояснив, що відповідач
ОСОБА_2 від виконання своїх зобов'язань
за договором позики не відмовляється,
але зараз він перебуває у скрутному
матеріальному становищі, бо при
здійсненні підприємницької
діяльності зазнав збитків. З
розрахунками 3% річних та інфляційних,
здійсненими позивачем, він
погоджується. Разом з тим, вважає, що
суд має врахувати майнове становище
відповідача та зменшити суму
додаткових стягнень.
Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю.
Суд встановив, що 14 грудня 2009 р.
між сторонами у справі було укладено
договір про надання поворотної
фінансової допомоги, який за своєю
правовою природою є договором позики.
Позичальник ОСОБА_2 мав повернути борг
до 14 грудня 2010 р. Згодом, 8 грудня 2010 р.,
сторони уклали додатковий договір,
переглянувши строки повернення коштів
- до 14 грудня 2011 р.
З боку відповідача зобов'язання
до цього часу не виконані.
При укладенні договору позики
сторони, як і передбачено ст. 1047 ЦК
України, дотримались обов'язкової
письмової форми, що підтверджується як
розпискою, так і письмовими договорами.
Термін виконання зобов'язання,
передбаченого цим договором, настав.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом
(ст.625 ЦК України).
Отже, вимоги позивача ґрунтуються
Розмір трьох процентів річних за
2012р. - 2013 р. в грошовому еквіваленті
становить 24 450 грн. (407 500 : 100 х 3% : 365 х 730).
Індекс інфляції становив:
Загальний розмір інфляційних
виплат за розрахунком позивача
відповідно становить 2037 грн. 60 коп.
Представник відповідача
погодився з цим розрахунком.
Слід зазначити, що за змістом ч. 2
ст. 625 ЦК України нарахування
інфляційних витрат на суму боргу та
трьох процентів річних входять до
складу грошового зобов'язання і є
особливою мірою відповідальності
боржника (спеціальний вид
цивільно-правової відповідальності) за
прострочення грошового зобов'язання,
оскільки виступають способом захисту
майнового права та інтересу, який
полягає у відшкодуванні матеріальних
втрат (збитків) кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отримання
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові (постанови Верховного Суду
України від 6 червня 2012 р. у справі №
6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі №
Проценти, передбачені ст. 625 ЦК
України, не є штрафними санкціями, про
що зазначено в постанові Верховного
Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі
Отже, зменшення розміру цих
виплат законом не передбачено.
Загальна сума, яка підлягає
стягненню з відповідача за грошовим
зобов`язанням, становить 433 987 грн. 60
коп.( 407 500 + 24 450 + 2037,60).
Оскільки суд задовольняє вимоги
позивача повністю, то на його користь з
відповідача підлягають стягненню
судові витрати на загальну суму 3654 грн.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60,ч.1 ст.88 ,
ст.ст. 214, 215 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики
задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 433 987 грн. 60 коп. боргу та судові
витрати на суму 3 654 грн., а всього - 437
641 грн. 60 коп. ( чотириста тридцять сім
тисяч шістсот сорок одну гривню
Апеляційну скаргу на рішення може
бути подано до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Олександрійський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом того ж часу з дня отримання
Суддя