Справа № 161/9094/14-ц
Провадження № 2/161/2879/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

27 серпня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі:

головуючого - судді
Кихтюка Р.М.,

при секретарі -
Козак О.А.,

з участю представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7
про відшкодування матеріальної шкоди,
завданої злочином, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до
відповідачів про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої злочином.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.07.2013
року близько 22.00 год. неповнолітні
ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, повторно, за
попередньою змовою між собою,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись по АДРЕСА_1,
скориставшись незачиненими дверима
запасного входу в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
розподіливши між собою ролі, вчинили
крадіжку належного їй майна, чим
спричинили шкоду на суму 5234,45 грн.

Вироком Луцького міськрайонного суду
від 11.03.2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6
визнані винними у вчинені злочинів,
передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України.

Вказує, що збитки, завдані злочином, їй
не відшкодовані, в зв'язку з чим просить
стягнути з батьків засуджених в її
користь 5234,45 грн. завданих збитків.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала з
підстав, викладених у позовній заяві,
просила їх задовольнити та стягнути
завдану шкоду пропорційно до участі
кожного з них у її спричинені, тобто у
частковому відношенні.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала
частково, не заперечувала щодо
відшкодування збитків в сумі 3489,63 грн.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши та оцінивши
представлені по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до вироку Луцького
міськрайонного суду від 11.12.2014 року,
ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 визнано
винними у вчинені злочинів,
передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України за
вчинення ряду крадіжок, в тому числі і
майна позивача ОСОБА_3 (а.с. 5-17).

З вищезазначеного вироку вбачається,
що 13.07.2013 року близько 22.00 год.
неповнолітні ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6,
повторно, за попередньою змовою між
собою, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись по
АДРЕСА_1, скориставшись незачиненими
дверима запасного входу в кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1», розподіливши між собою
ролі, вчинили крадіжку належного
ОСОБА_3 майна, чим спричинили їй
матеріальну шкоду в сумі 5234,45 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені цією особою.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна
особі і майну громадянина або
заподіяна майну юридичної особи
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Як слідує з матеріалів справи та вироку
суду, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вчинили
злочин в неповнолітньому віці і на день
постановлення рішення перебувають в
місцях позбавлення волі, доходи у них
відсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1179 ЦК України
неповнолітня особа (у віці від
чотирнадцяти до вісімнадцяти років)
відповідає за завдану нею шкоду
самостійно на загальних підставах. У
разі відсутності у неповнолітньої
особи майна, достатнього для
відшкодування завданої нею шкоди, ця
шкода відшкодовується в частці, якої не
вистачає або в повному обсязі її
батьками (усиновлювачами) або
піклувальником, якщо вони не доведуть,
що шкоди було завдано не з їхньої вини.
Якщо неповнолітня особа перебувала у
закладі, який за законом здійснює щодо
неї функції піклувальника, цей заклад
зобов'язаний відшкодувати шкоду в
частці, якої не вистачає, або в повному
обсязі, якщо він не доведе, що шкоди
було завдано не з його вини.

Згідно ч. 1 ст. 1182 ЦК України шкода,
завдана спільними діями кількох
неповнолітніх осіб, відшкодовується
ними у частці, яка визначається за
домовленістю між ними або за рішенням
суду.

Таким чином, оцінивши зібрані та
дослідженні в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що завдану шкоду слід
стягнути із законних представників
неповнолітніх, а саме: з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача слід
стягнути 3489,63 грн. завданої
матеріальної шкоди, а з ОСОБА_7 - 1744,82
грн., тобто пропорційно завданим
збиткам.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК
України з відповідачів в дохід держави
слід стягнути 243,60 грн. несплаченого
судового збору по задоволеній вимозі
майнового характеру.

На підставі ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 61, 88, 209,
213-215 ЦПК України, керуючись ст. ст. 15, 61,
1166, 1179, 1182 ЦК України, суд , -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
завдані матеріальні збитки в сумі 3489
(три тисячі чотириста вісімдесят
дев'ять) грн. 63 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3
завдані матеріальні збитки в сумі 1744
(одну тисячу сімсот сорок чотири) грн. 82
коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_7 на користь
держави судовий збір з кожної по 121 (сто
двадцять одній) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Р.М.
Кихтюк