Справа № 523/2266/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"15" травня 2014 р. Суворовський районний
суд міста Одеси

у складі:

головуючого судді
Пепеляшкова О.С.

при секретарі
Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі в залі суду № 18
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулись ОСОБА_1 й
ОСОБА_2, яки просила визнати дійсним
договір купівлі-продажу АДРЕСА_1, свої
вимоги обґрунтували тим, що 18.08.2000р.
згідно договору купівлі-продажу № 111,
посвідченого Чорноморською товарною
біржею, ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1, який
діяв від себе та від імені власного на
той час неповнолітнього сина придбав
вказану квартиру, право власності на
яку було зареєстровано на підставі
цього договору в КП ОМБТІ та РОН.

Позивач ОСОБА_2, який також діє від
імені позивача ОСОБА_1 на підставі
довіреності, звернувся до суду з заявою
про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач про час та місце розгляду
справи повідомлялась належним чином та
своєчасно, до суду не з'явилась, причини
неявки суду повідомлені не були.

На підставі викладеного суд вважає
можливим розглянути справу у
відсутність сторін, позивач ОСОБА_2,
який також діє від імені позивача
ОСОБА_1 на підставі довіреності не
заперечував проти заочного розгляду
справи.

Суд, дослідивши надані докази, вивчивши
матеріали справи, встановив, що 18.08.2000
року згідно договору купівлі-продажу №
111, посвідченого Чорноморською
товарною біржею ОСОБА_3 продала, а
ОСОБА_1, який діяв від себе та від імені
власного на той час неповнолітнього
сина ОСОБА_2 придбав АДРЕСА_1, право
власності на яку було зареєстровано в
КП ОМБТІ та РОН (а.с. 8-11).

Цивільні правовідносини між сторонами
по даній справі виникли до набрання
чинності Цивільним кодексом України і
тому, відповідно до пункту 4
Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного Кодексу України від 16 січня
2003 року, регулюються Цивільним
кодексом Української РСР від 18 липня 1963
року. Стаття 47 ЦК України якого
передбачає можливість визнання судом
правочину, що вимагає нотаріального
посвідчення дійсним, якщо одна із
сторін повністю виконала усі умови
договору, але друга ухилилась від його
нотаріального посвідчення.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони досягли згоди з усіх істотних
умов про укладення договору
купівлі-продажу АДРЕСА_1, покупець
сплатила продавцю обумовлену суму -
тобто сторонами були дотримані всі
вимоги статті 224 ЦК України, але
продавці ухиляюся від нотаріального
посвідчення угоди.

З урахування встановлених фактів суд
вважає, що позивачі довели ті
обставини, на які вони посилались в
обґрунтування позовних вимог і вони
підлягають задоволенню.

На підставі статей 47, 224 ЦК України,
статей 17, 48 Закону України «Про
власність», керуючись статтями 1, 10, 11, 60,
61, 76, 197, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_3 з одного боку, та ОСОБА_1, який
діяв від себе та від імені власного на
той час неповнолітнього сина ОСОБА_2, з
іншого, посвідчений 18.08.2000р. за № 111
Чорноморською товарною біржею.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається позивачем протягом десяти
днів з дня його проголошення через
Суворовський районний суд м.Одеси.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення
(позивачі), можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя