АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5735/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Подорець О. Б. Доповідач - Глущенко
Н.Г. Категорія 39
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

17 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна
О.М., Пищиди М.М.

при секретарі -
Біленькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
07 травня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи - Четверта
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_4, про визнання права
власності в порядку спадкування, та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
третя особа - ОСОБА_3, про усунення від
права на спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій просить
скасувати рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 07.05.2014 року
та ухвалити нове, посилаючись на те, що
рішення суду є незаконним та
необґрунтованим. Зокрема, відповідач
вважає, що суд неповно з'ясував
обставини справи, які мають суттєве
значення для правильного вирішення
справи, а висновки суду не відповідають
обставинам справи та зроблені без
належної оцінки доказів / а. с. 123-125 /.

Зазначеним рішенням суду від 07.05.2014
року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені.

Суд вирішив визнати за ОСОБА_3 право
власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 загальною площею 63,7 кв.м., яка
складається з - житлової кімнати площею
14,0 кв.м., житлової кімнати площею 17,3
кв.м., житлової кімнати площею 12,6 кв.м.,
кухні площею 7,7 кв.м., вбиральні площею
1,2 кв.м., ванної кімнати площею 2,0 кв.м.,
коридору площею 5,9 кв.м., комори площею
0,3 кв.м., в порядку спадкування за
законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5.

Також, судом вирішено питання щодо
стягнення судових витрат по справі.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення від права
на спадкування - відмовлено у повному
обсязі / а. с. 118-120 /.

Судом встановлено, що відповідно до
договору купівлі-продажу від 11.11.2005
року 2/3 частини квартири АДРЕСА_1
належить ОСОБА_5. Зазначений договір
посвідчений в нотаріальному порядку /а.
с. 7 - 8 /.

Співвласником цієї квартири є ОСОБА_4,
якому належить 1/3 частини квартири / а.
с. 17-18,127 /.

Обоє співвласники (які між собою є мати
та син) були зареєстровані та проживали
в спірній квартирі / а. с. 65 /.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим Амур-Нижньодніпровським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Дніпропетровського
міського управління юстиції, актовий
запис №673 від 03.05.2013 року /а. с. 9/.

Після її смерті відкрилася спадщина у
вигляді 2/3 частин квартири АДРЕСА_1.
Спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_5 є її діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Інших спадкоємців немає, що
підтверджується копією спадкової
справи, яку було відкрито після смерті
ОСОБА_5 /а. с. 41-66/.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив та батьки.

Судом також встановлено, що в
матеріалах спадкової справи № 651/2013,
відкритої ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто після
смерті ОСОБА_5, наявна заява ОСОБА_4 від
16.07.2013 року про відмову від прийняття
спадщини після смерті своєї матері на
користь ОСОБА_3, який є його сином та
внуком померлої / а. с. 42 /.

Відповідно до ч.2 ст.1274 спадкоємець за
законом має право відмовитися від
прийняття спадщини на користь
будь-кого із спадкоємців за законом
незалежно від черги.

Позивач ОСОБА_3 16.07.2013 року звернувся до
Четвертої дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5
/а. с. 43/.

Постановою держнотаріуса про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 14.01.2014
року позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на частину квартири, оскільки
останнім не надано правовстановлюючий
документ на спадкове майно / а. с. 66 /.

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України
частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.

Отже, частки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є рівними,
тобто частка кожного із них в спірному
спадковому майні складає по 1/3 частки
на кожного.

За таких обставин, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що в
силу ч. 2 ст. 1274, ч. 1 ст. 1267 ЦК України,
позовні вимоги ОСОБА_3 слід
задовольнити в повному обсязі, а у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4
необхідно відмовити в силу ст. 1224 ЦК
України, оскільки ОСОБА_4 не надав суду
жодного доказу в підтвердження свого
зустрічного позову, а навпаки в
зустрічному позові не заперечував, що
його брат ОСОБА_4 та племінник ОСОБА_3
надавали деяку допомогу спадкодавиці -
ОСОБА_5 (яка на погляд ОСОБА_4 була
недостатньою), але жодного доказу того,
що померла ОСОБА_5 зверталася до свого
сина ОСОБА_4 (з яким вона проживала за
місцем своєї реєстрації АДРЕСА_1 і який
теж зареєстрований в цій квартирі,
будучи її співвласником - а. с. 65, 127) з
проханням про надання будь-якої
допомоги, чи вона перебувала в
скрутному матеріальному становищі або
безпорадному стані, - ОСОБА_4 суду не
надав.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду - залишити без змін, з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

При вище викладених обставинах справи,
суд першої інстанції прийшов до
правильного та обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_3 про визнання за ним права
власності в порядку спадкування на
частину спірної квартири, в силу ч. 2 ст.
1274, ч. 1 ст. 1267 ЦК України, та відмову
ОСОБА_4, згідно ст. 1224 ЦК України, в його
зустрічному позові про усунення від
права на спадкування.

Приведені в апеляційній скарзі доводи
відповідача не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки вони зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги не є
суттєвими для вирішення спірного
питання і не спростовують висновки
суду першої інстанції.

Справа розглянута судом у
відповідності з вимогами ст. ст.10,11,60
ЦПК України, тобто в межах заявлених
вимог і на підставі доказів наданих
суду сторонами.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування судового
рішення, судом апеляційної інстанції
не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги є необґрунтовані, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
07 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

СУДДІ: