Провадження номер 2/741/369/14
Справа № 741/1022/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

26 вересня 2014 року Носівський районний
суд в складі:

головуючого районного судді Дикого В.М.

з участю секретарів Оксимець Л.В.,
Герасимчук Н.Ю.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні Носівського
районного суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До Носівського районного суду
звернулась жителька м.Києва ОСОБА_1 з
позовом про позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги і
пояснила, що 09.08.1997 року вона вступила в
зареєстрований шлюб з ОСОБА_2. Від
спільного шлюбу є двоє дітей: ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

Позивач пояснила, що поскільки сімейне
життя не складалось то восени 2009 року
вони шлюб розірвали, але через місяць
шлюб зареєстрували знов бо відповідач
пообіцяв, що буде піклуватися про
сім»ю. Але покращення у відносинах було
незначний період і в 2011 році вона знову
вимушена була звертатись до суду з
позовом про розірвання шлюбу. Рішенням
Деснянського райсуду від 15.06.2011 року
шлюб між ними було розірвано в черговий
раз. З грудня 2012 року відповідач став
проживати в м.Носівці, а вона
продовжувала проживати зі своїми
дітьми в двокімнатній квартирі
АДРЕСА_1. Вказана квартира належить
одноособово їй згідно договору
дарування. Проживаючи в квартирі
відповідач систематично влаштовував
скандали, бив меблі, неодноразово
пошкоджував вхідні двері до квартири,
застосовував до неї фізичну силу. Все
це відбувалось в присутності дітей, що
призводило до порушення нервової
системи обох дітей. Звернення за
допомогою до міліції не давало
позитивного результату, бо як правило,
вчинивши скандал, відповідач до
приїзду міліції втікав.

Позивач пояснила, що відповідач
створив настільки нестерпні умови для
проживання, що з квітня 2012 року до
грудня 2012 року вона вимушена була
проживати з дітьми в притулку центру у
справах сім»ї та жінок Деснянського
району міста Києва. У грудні 2012 року
відповідач поламав ногу і поїхав
проживати до себе додому в Носівку, а
вони повернулись жити в свою квартиру.
Але через декілька місяців вилікувавши
ногу починаючи з весни 2013 року
відповідач став знову приходити до
квартири і влаштовувати погроми.

Позивач пояснила, що на протязі 2011-2012
років відповідача неодноразово
притягували до адміністративної
відповідальності за вчинення
насильства в сім»ї, а в 2014 році
відповідача притягнули до
кримінальної відповідальності за
нанесення їй тілесних ушкоджень.

Позивач пояснила, що відповідач
свідомо ухиляється від виконання своїх
обов»язків по вихованню дітей, а тому
вона просить позбавити його
батьківських прав.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що
останні два роки він офіційно не
працює, а тому й не сплачує аліменти.
Утриманням і вихованням дітей
займається його колишня дружина, яка на
його думку, належним чином піклується
про дітей.

Відповідач пояснив, що він заперечує
проти позбавлення його батьківських
прав бо планує в подальшому надавати
допомогу на утримання дітей. Обіцяє
також не з»являтися до квартири і не
влаштовувати скандали.

Відповідач пояснив, що все, що
викладено у вироку Деснянського
райсуду м.Києва від 25.06.2014 року
відповідає дійсності.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи суд приходить до висновку, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню з слідуючих підстав. З
часу, що пройшов після повторного
розірвання шлюбу, тобто з червня 2011
року відповідач не сплачує аліменти і
станом на 24.06.2014 року утворилась
заборгованість 17705 гр.05 коп., що
підтверджується довідкою державної
виконавчої служби.

Згідно ст.164 ч.1 п.2 сімейного кодексу
України батько може бути позбавлений
судом батьківських прав, якщо він
ухиляється від виконання своїх
обов»язків по вихованню дитини.

В матерілах справи є вирок
Деснянського райсуду м.Києва від 25.06.2014
року з якого видно, що на протязі 2013-2014
років відповідач по справі
систематично приходив до квартири
позивачки і в присутності дітей
наносив тілесні ушкодження позивачці.
Вказані обставини свідчать не тільки
про ухилення відповідача від виконання
своїх обов»язків по вихованню дітей, а
й є свідченням жорстокості відповідача
по відношенню до дітей, поскільки такі
події негативно впливають на розвиток
дітей.

Згідно ст.171 ч.2 сімейного кодексу
України дитина, яка може висловити свою
думку, має бути вислухана при вирішенні
між батьками спору щодо її виховання, у
тому числі при вирішенні спору про
позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні було заслухано
пояснення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
пояснила, що ОСОБА_2 являється її
батьком. На протязі останніх декількох
років батько регулярно приходить
додому і влаштовує скандали з мамою і
вона з меншою сестрою були очевидцями
цих скандалів. Але від скандалів
страждає не тільки мама, а й вона з
сестрою. На протязі останніх двох років
батько навмисно двічі розбивав унітаз
і вони не могли сходити в туалет. На
протязі останніх двох років батько
декілька разів пошкоджував замок на
вхідних дверях до квартири і вони не
могли зайти до квартири. Останній раз
це було 30 серпня 2014 року коли батько
настромляв у замочну скважину замка
вхідних дверей до квартири загострених
сірників і мама вимушена була
викликати майстра і заплатити значну
суму за ремонт дверей. ОСОБА_3 пояснила,
що вона безпосередньо не бачила як
батько засовував сірники в замок, але
за декілька хвилин до того як вона
піднялась до своєї квартири вона
побачила біля будинку батька, але він
її не помітив, а вона не захотіла до
нього підходити. Тому в неї немає
сумнівів, що цю шкоду заподіяв її
батько, враховуючи його попередні
вчинки.

ОСОБА_3 пояснила, що періодично батько
присилав їй СМС повідомлення
негативного змісту, що на певний час
виводило її з рівноваги. ОСОБА_3
пояснила, що їй відомо, що в суді
розглядається справа про позбавлення
її батька батьківських прав. ОСОБА_3
пояснила, що за останні два роки батько
не надавав їм ніякої матеріальної
допомоги: не надавав коштів ні на
придбання одягу, взуття, харчування,
шкільних зошитів, а вони зазнавали від
нього систематичних стресів, тому і для
неї і для меншої сестри буде краще коли
батька позбавлять батьківських прав і
він перестане ходити до їх квартири і
влаштовувати погроми.

В судовому засіданні на запитання чи
підтверджує відповідач пояснення
ОСОБА_3 відповідач заявив, що дитина
говорить неправду бо так налаштувала
її мама. Разом з тим він визнав, що
частково її пояснення він підтверджує.

В судовому засіданні суд намагався
заслухати пояснення ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, однак представник органу
опіки та піклування Носівської
райдержадміністрації пояснила, що
дитина замкнута, неврівноважена
(плаче), злякано поглядає на батька, а
тому небажано її заслуховувати.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи суд приходить до висновку про
необхідність позбавлення відповідача
батьківських прав щодо обох його
неповнолітніх дітей.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.164 сімейного кодексу України, ст.212-215
ЦПК України,

РІШИВ:

ОСОБА_2 позбавити батьківських прав
щодо його дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.М. Дикий