Справа № 361/5049/14-ц
Провадження № 2/361/2043/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бровари
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу
У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду із даним позовом, в якому
просить стягнути із ОСОБА_2 на свою
користь заборгованість за договором
позики у розмірі 3090 грн. та сплачені
судові витрати.
В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що 23 січня 2013 року
між ним та ОСОБА_2 укладено договір
позики, за яким останній отримав
грошові кошти в розмірі 3000 грн. строком
У визначений договором строк
відповідач позичені грошові кошти не
повернув, на неодноразові звернення
про добровільну сплату не відреагував.
Борг останнього з урахуванням 3 % річних
складає 90 грн. З підстав стягнення
заборгованості змушений звернутися до
суду.
У судове засідання позивач ОСОБА_1
не з'явився, подав заяву про слухання
даної справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі, проти винесення заочного
рішення не заперечує

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
повторно не з'явився, про день і час
розгляду даної справи повідомлявся
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, заяв про слухання даної
справи у його відсутності до суду не
направив.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо даних про права та
взаємовідносини сторін, суд вважає
можливим розглянути спір за
відсутності відповідача відповідно до
ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі
матеріалів справи постановити заочне
рішення.

Дослідивши письмові матеріали
справи, суд встановив такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 1046, ч. 2 ст.
1047 ЦК України на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної суми або визначеної
кількості речей.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором у
такій же самій сумі, що була передана
йому позикодавцеві.

Судом встановлено, що між сторонами по
справі укладено договір позики в
простій письмовій формі від 25.01.2013 року.

Відповідно до умов вказаного договору
відповідач взяв у борг у позивача
грошові кошти у розмірі 3000 грн., які
зобов'язався повернути до 25.04.2013 року.

З матеріалів справи достовірно
встановлено, що взяті на себе
зобов'язання по поверненню коштів
відповідач у визначений строк не
виконав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з вимогами ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом.

Сума основного боргу за договором
позики складає 3000 грн., 3 % річних за
період прострочення з травня 2013 року по
травень 2014 року складає 90 грн.

Правилами ст. 84 ЦПК України
передбачено, що витрати, пов'язані з
оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця в галузі права, несуть
сторони крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.

Згідно із ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги.
Вона допускається до участі в розгляду
справи ухвалою суду за заявою особи,
яка бере участь у справі.

При розгляді даної справи по суті така
заява не поступала, отже вимога про
стягнення витрат на правову допомогу
не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. З цих
підстав вимоги позивача про стягнення
судового збору також підлягають
задоволенню в розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 23, 526, 530, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК
України, ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
місце народження м. Вінниця, податковий
номер НОМЕР_1, який проживає за адресою
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
місце народження с. Зарванці
Вінницького району Вінницької області,
податковий номер НОМЕР_2, який проживає
за адресою АДРЕСА_2 заборгованість за
договором позики у розмірі 3090 (три
тисячі дев'яносто) грн. та судовий збір
у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60
коп.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Броварський міськрайонний суд
Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Суддя:
Н. П. Маценко