Провадження № 2/359/1894/2014
Справа № 359/6619/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді -
Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі -
Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Борисполі Київської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів та зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
додаткових витрат на утримання
неповнолітньої дочки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Бориспільського міськрайонного
судуКиївської області з даним позовом,
в якому просить стягнути з
відповідачки ОСОБА_2 додаткові витрати
на доньку ОСОБА_3 у розмірі 15000 гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
перебував з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі, від якого вони
мають двох дочок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Їх з
відповідачкою дочка ОСОБА_3 навчаються
за спеціальністю «Перукар» у
Навчально-професійному центрі
«Академія мистецтва краси», вартість в
якому згідно контракту складає 5000
гривень за семестр, кількість яких
-шість. Від моменту укладення контракту
про навчання позивач поніс додаткові
витрати на навчання ОСОБА_3 в розмірі 3000
гривень, та вважає, що відповідач
зобов'язана нести з ним витрати в
рівних частинах та відшкодувати йому
половину вартості навчання доньки, що
становить 15000 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду з
зустрічним позовом, в якому просить
стягнути з позивача на її користь 9950
гривень додаткових витрат на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
посилаючись на те, що дочка знаходиться
на її утриманні. З 2012 року дочка
навчається в професійному училищі в
м.Києві. За час навчання з вересня 2012
року вона несе додаткові витрати на
проїзд та харчування дочки по 50 гривень
на день, що за 398 навчальних днів
становить 19900 гривень, половину з яких в
розмірі 9950 гривень їй повинен сплатити
позивач.

В судовому засіданні позивач заявлені
позовні вимоги підтримав повністю,
зустрічний позов не визнав, пояснив, що
з моменту початку навчання дочки, саме
він надавав кошти дочці в сумі по 50
гривень щоденно на проїзд та
харчування до грудня 2013 року. Крім того,
він сплачує на користь відповідачки
аліменти, за рахунок яких позивач має
здійснювати їх утримання. Нараховану
відповідачем суму додаткових витрат
він вважає нічим не доведеною за
відсутністю будь-яких доказів
понесених витрат. Їх дочка сама
приймала рішення щодо бажання
здобувати професійну освіту, він її
підтримав та допоміг знайти найкращий
професійно-навчальний заклад, а також
взяв на себе витрати по оплаті
навчання, оскільки його колишня
дружина заперечувала проти того, щоб
дочка залишала навчання в школі та
вступала до училища.

Відповідач позовні вимоги щодо
стягнення половини вартості за
навчання дочки не визнала, зустрічні
позовні вимоги підтримала та пояснила,
що вона заперечувала проти того, щоб
дочка залишала навчання в школі та
вступала в училище, оскільки хотіла,
щоб дочка закінчила одинадцять класів
та здобувала кращу освіту. Але
внаслідок тиску позивача на дочку, в
них в сім'ї стався інцидент, дочка не
ночувала вдома, вживала в компанії
спиртне, що стало відомо в школі, після
чого ставлення до неї в школі вчителів
змінилося, і дочка не хотіла
продовжувати там навчатись. Позивач з
дочкою без врахування її думки обрали
навчальний заклад та відповідач
заявив, що бере на себе витрати по
оплаті навчання. Але після того, як
дочка почала навчатись, вона надає їй
щоденно по 50 гривень на проїзд та
харчування.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши
в якості свідка неповнолітню ОСОБА_3,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд прийшов до переконання, що в
задоволенні первісного та зустрічного
позовів слід відмовити з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі,що підтверджується свідоцтвом
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1,
виданим відділом реєстрації актів
цивільного стану Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
Київської області 24 квітня 2012 року
(а.с.7).

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

23 серпня 2012 року між позивачем та
Навчально-професійним центром
«Академія мистецтва краси» укладено
контракт №79/12, відповідно до якого
навчальний заклад взяв на себе
зобов'язання за рахунок коштів ОСОБА_1
здійснювати навчання ОСОБА_3 за денною
формою навчання за спеціальністю
«Перукар (перукар-модельер)», термін
якого два роки десять місяців (а.с.9-10).

За змістом п.4.2 контракту розмір
семестрової оплати складає 6 семестрів
по 5000 гривень.

Позивач сплатив зазначену вартість
навчання, здійснивши шість платежів по
5000 гривень кожен, що підтверджується
оглянутими в судовому засіданні
квитанціями (а.с.11-12). Всього на загальну
суму 30000 гривень.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_3 підтвердила зазначені
сторонами обставини, що після 9-го класу
вона виявила бажання продовжити
навчання в професійному училищі, щоб
одночасно з середньою освітою набути
спеціальність. Вона обирала між
спеціальностями повара та перукаря.
Батько її підтримав, допоміг знайти
найкращий учбовий заклад та заплатив
за навчання. Мама в цьому процесі
участі не приймала, оскільки була проти
того, щоб вона залишала навчання в
школі. Після вступу до училища, перший
семестр їй надавав кошти батько на
проїзд та харчування, а потім сказав, що
мати буде отримувати аліменти та
давати їй гроші. З того часу, гроші на
проїзд та харчування дає їй мама.
Скільки вона витрачає в день, не
рахувала, але вартість проїзду по
м.Бориспіль - 2 гривні 50 копійок, з
м.Борисполя - до м.Києва - 11-12 гривень,
вартість проїзду в метро - 2 гривні
Комплексний обід в столовій училища
коштує 25 гривень. Коли їй були потрібні
професійні інструменти, кошти на їх
придбання дали в рівних частках батько
і мати.

Згідно з довідкою №408 від 04.09.2014 року,
виданою навчально-професійним центром
«Академія мистецтва краси» ОСОБА_3
навчається у закладі з 01 вересня 2012
року по даний період за професією
«Перукар (перукар модельєр) з правом
отримання середньої освіти, форма
навчання денна», протягом двох років
була на заняттях 350 днів,
зарекомендувала себе як добросовісна,
дисциплінована, відповідальна учениця.
Навчальний план загальноосвітньої та
професійної підготовки виконувала на
високому та достатньому рівнях.

З довідки Бориспільської об'єднаної
податкової інспекції від 08.09.2014 року
№1038/Г/17 вбачається, що підприємець
ОСОБА_2 задекларувала дохід за 1
півріччя 2013 року - 16000 гривень, згідно
поданої декларації дохід за ІІ
півріччя 2013 року не отримувала.

За змістом ч.1 ст.185 Сімейного кодексу
України той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до ч.2 вказаної статті
розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Додаткові витрати на
дитинуможутьфінансуватися наперед
абопокриватисяпісляїх фактичного
понесення разово,
періодичноабопостійно.

Таким чином, аналізом зазначеної норми
встановлено, що участь батьків у
додаткових витратах на дитину, не
обов'язково має бути однаковою, а може,
в тому числі здійснюватись за рахунок
одного із батьків, з урахуванням
обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням викладеного,
встановлених під час судового розгляду
істотних обставин, а саме того, що
позивач в односторонньому порядку, без
врахування думки відповідача, прийняв
рішення про продовження дочкою
навчання в навчально-професійному
центрі «Академія мистецтва краси», при
цьому прийнявши на себе витрати по
оплаті навчання, а також враховуючи
здійснення відповідачкою фінансування
проїзду до місця навчання та
харчування дочки, суд прийшов до
висновку, що понесені позивачем
витрати на оплату навчання дочки
ОСОБА_3 відшкодуванню за рахунок
відповідачки не підлягають.

Крім того, оскільки відповідачкою
ОСОБА_2 не надано достатньо належних та
допустимих доказів на підтвердження
розміру понесених нею додаткових
витрат, а також, оскільки сам факт
наявності таких витрат, підтверджений
в судовому засіданні свідком ОСОБА_3,
був врахований судом при прийнятті
рішення щодо відсутності підстав для
задоволення позовних вимог позивача
ОСОБА_1, суд прийшов до висновку, що
заявлені відповідачкою зустрічні
позовні вимоги про відшкодування
витрат на оплату проїзду дочки ОСОБА_3
до місця навчання та харчування,
задоволенню не підлягають.

Оскільки суд відмовив сторонам у
задоволенні їх позовних вимог,
понесені ними витрати по оплат
судового збору відшкодуванню також не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215,267 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення додаткових витрат на
доньку ОСОБА_3 у розмірі 15000 гривень, а
також в задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 9950
гривень додаткових витрат на утримання
неповнолітньої дочки - відмовити
повністю.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга Апеляційному суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Муранова-Лесів І.В.