І М Е Н Е М У К Р А І Н И
24 червня 2014 року Новоазовський
районний суд Донецької області в
судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новоазовську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по сплаті
07.02.2014 року позивач звернулась до суду з
вказаним позовом до відповідача,
зазначаючи, що з 16 травня 2006 року шлюб
між нею та відповідачем було розірвано,
що підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу, виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Новоазовського районного управління
юстиції, актовий запис №43.
Від шлюбних відносин мають
неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3,
Після розірвання шлюбу донька
залишилася проживати з нею.
За рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від 14.06.2006 року
відповідач згідно виконавчого листа
№2-640 від 15.06.2006 року повинен платити
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3,у розмірі ? частини від
( доходу) щомісячно, починаючи з 17.05.2006
року і до повноліття дитини.
Згідно довідки про заборгованість,
виданої ВДВС Новоазовського РУЮ,
заборгованість по сплаті аліментів,
починаючи з 17.05.2006 року по 01.12.2013 року
Тому позивач просила суд стягнути з
відповідача неустойку ( пеню) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення ,
що становить 127941,99 грн. , а також
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги в розмірі - 1500 грн.
Позивач в судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності.
Позовні вимоги просила задовольнити в
повному обсязі (а.с. 17,24,54, 60, 92).
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
24.04.2014 року позовні вимоги не визнав та
зазначив, що з нього на користь
позивача за рішенням суду стягнуті
аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3.
Оскільки ніяких документів до нього з
виконавчої служби не надходило ,
аліменти на утримання дитини протягом
цих років він сплачував самостійно, про
що надав суду копії відповідних
квитанцій про переказ аліментів на
користь позивача. З тим, що в нього є
заборгованість по сплаті аліментів він
не згодний. Тому просив суд відмовити
позивачеві у задоволені позовних
24.06.2014 року відповідач в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності
Суд, дослідивши письмові докази по
справі, вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від спільного життя мають неповнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Судом встановлено, що шлюб між
сторонами розірваний 16.05.2006 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
розірвання шлюбу, виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Новоазовського районного управління
юстиції, актовий запис № 43 (а.с.8 ).
Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від 14.06.2006 року з
відповідача на користь позивача на
утримання доньки стягнуті аліменти у
розмірі ? части від заробітку, але не
менші ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку

( а.с. 53).

Із довідки про заборгованість, наданої
позивачем разом із позовною заявою,
вбачається, що заборгованість по
аліментам у ОСОБА_2 за період з 17.05.2006
року по 01.12.2013 року становить 35837, 84 грн.(
а.с.9,10, 41).

Проте після звернення 14.05.2014 року
ОСОБА_2 до суду зі скаргою на дії
державного виконавця, встановлено, що
після його звернення до ВДВС
Новоазовського РУЮ із заявою про
перерахування заборгованості по
сплаті аліментів на користь позивача
на підставі представлених
відповідачем квитанцій про сплату
аліментів, заборгованість по сплаті
аліментам за період з 17.05.2006 року по
01.05.2014 року відсутня, переплата складає
179, 56 гривень, що підтверджується
довідкою на а.с. 104.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України
батьки повинні утримувати своїх
неповнолітніх дітей.

Згідно зі статей 183, 184 СК України
аліменти на дитину визначаються у
частці від заробітку або в твердій
грошовій сумі.

Відповідно до частини 1 статті 196 СК
України при виникненні заборгованості
з вини особи, яка забов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду ,
одержувач аліментів має право на
стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Враховуючи встановлені судом
обставини, а саме те, що заборгованість
по сплаті аліментів у відповідача
ОСОБА_2 за період з 17.05.2006 року по 01.05.2014
року відсутня, суд приходить до
висновку про відмову позивачеві у
задоволені позовних вимог у повному
обсязі.

Слід зазначити, що суд критично
ставиться до довідки, наданої
позивачем про заборгованість по сплаті
аліментів у розмірі 35837, 84 грн. за період
з 17.05.2006 року по 01.12.2013 року, оскільки, як
встановлено судом, остання надана без
урахування квитанцій , представлених
відповідачем, про сплату аліментів на
користь відповідача.

Відмовляючи позивачеві у задоволені
позовних вимог, суд відповідно до ст.88
ЦПК України не вбачає підстав для
задоволення вимог щодо стягнення
витрат на правову допомогу у розмірі 1500
гривень, тим паче , що ці судові витрати
не підтверджені відповідними
належними доказами.

На підставі п.7 статті 5 Закону України
«Про судовий збір» від 01.11.2011 року
позивач звільнена від сплати судового
збору.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.10, 11, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.
180, 183, 184, 196 Сімейного кодексу України,
суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені
позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по сплаті аліментів у
повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Донецької області
через Новоазовський районний суд
Донецької області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -