Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі : головуючого - судді
Черновського Г.В.,

при секретарі -
Пісчанській Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

11 серпня 2014 року позивач звернулась до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

Позивач у позовній заяві посилалась на
те, що вони з відповідачем перебувають
у зареєстрованому шлюбі з 27 липня 2013
року, від цього шлюбу сторони дітей не
мають. Шлюбні відносини з відповідачем
припинені з квітня 2014 року, сторони
проживають окремо, спільний бюджет
відсутній. У зв'язку з викладеним
ОСОБА_1 звернулась до суду з даним
позовом та просила суд розірвати шлюб
між нею та відповідачем (а. с. 2).

Позивач у судовому засідання позовні
вимоги підтримала на їх задоволенні
наполягала.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, приходить
до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 27 липня 2013 року,
зареєстрованого Кіровським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 395,
від шлюбу спільних дітей не мають, що
підтверджується письмовими доказами,
наявними в матеріалах справи (а. с. 3).

Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає
заходів щодо примирення подружжя, якщо
це не суперечить моральним засадам
суспільства.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України, при розгляді справи про
розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 Цивільного
процесуального кодексу України у
рішенні суду про розірвання шлюбу
зазначається про вибір прізвища тим з
подружжя, який змінив прізвище під час
державної реєстрації шлюбу, що
розривається. З огляду на дане
положення, суд прийшов до висновку, що
прізвище позивачу, яке було змінено нею
після реєстрації шлюбу, залишити, а
саме: «ОСОБА_1».

Враховуючі вищезазначені обставини, та
приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні
відносини між сторонами по даній
справі припинені та до цього часу не
поновлювались, позивач наполягає на
розірванні шлюбу, а відповідач не
заперечує проти цього, суд приходить до
висновку про те, що шлюб сторін по даній
справі розпався остаточно, відновлений
бути не може, а тому шлюб між сторонами
по даній справі підлягає розірванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,
ст.ст. 10, 11, 60, 197, 212, 213, 215, ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27 липня 2013 року
Кіровським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 395,
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1, яке було змінено нею
після реєстрації шлюбу, залишити без
змін, а саме: «ОСОБА_1».

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суду м.
Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г. В. Черновськой