У х в а л а

26 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого судді
Луспеника Д.Д.,

суддів:
Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
треті особи: обласне комунальне
підприємство Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки», публічне
акціонерне товариство
«ПроКредитБанк», про поділ майна
подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3, треті особи: обласне
комунальне підприємство Львівської
обласної ради «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»,
публічне акціонерне товариство
«ПроКредитБанк», про поділ майна
подружжя,

в с т а н о в и л а:

У липні 2008 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що з 27 липня 1995 року по 26 травня 2005
року та з 8 липня 2006 року по 25
серпня 2009 року він знаходився у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 З січня
2008 року вони разом не проживали та
спільного господарства не вели. За час
спільного проживання вони набули
наступне майно: квартиру АДРЕСА_1;
земельну ділянку, площею 0,0636 га, у с.
Зубра Пустомитівського району
Львівської області; житловий будинок
та господарську будівлю по АДРЕСА_4;
нежитлове приміщення (магазин) по
АДРЕСА_5; 43/100 частини нежилого
приміщення у будинку АДРЕСА_6; житловий
будинок АДРЕСА_7; квартиру АДРЕСА_2;
квартиру АДРЕСА_3; квартиру АДРЕСА_8.

При цьому, позивач просив врахувати, що
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» у будинку
АДРЕСА_9, об'єкт громадського
харчування «ІНФОРМАЦІЯ_2» у будинку
АДРЕСА_10, частина земельної ділянки у с.
Зубра Пустомитівського району
Львівської області, площею 0,0635 га є
його особистою власністю, що будинок
АДРЕСА_4 не введений в експлуатацію, а
квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_8, будинок
АДРЕСА_7 є спільним сумісним майном
подружжя, а не особистою власністю
відповідачки ОСОБА_4

У зв'язку з цим позивач просив суд
поділити вказане нерухоме майно,
визнати за ним право особистої
приватної власності та зобов'язати
обласне комунальне підприємство
Львівської обласної ради «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» зареєструвати це
право.

ОСОБА_4 пред'явила зустрічний позов, у
якому просила поділити майно, придбане
у період з 8 липня 2006 року до січня 2008
року, тобто після повторної реєстрації
шлюбу із ОСОБА_3 та до фактичного
припинення шлюбних відносин,
запропонувавши свій варіант поділу
майна. Вимоги мотивувала тим, що шлюб,
зареєстрований 27 липня 1995 року,
фактично припинений у квітні 2003 року і
саме з цього часу вони проживали окремо
та не вели спільне господарство. За час
окремого проживання нею придбано за
особисті кошти від здійснення
підприємницької діяльності квартиру
АДРЕСА_3 та житловий будинок АДРЕСА_7,
тому зазначене майно просила визнати
її особистою приватною власністю.

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 21 липня 2011 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 26 січня 2012 року,
позов ОСОБА_3 та зустрічний позов
ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за
ОСОБА_3 право власності на квартиру
АДРЕСА_1, яку дозволено
використовувати як нежитлову, площею
73,9 кв.м; нежитлові приміщення, площею 45
кв.м по АДРЕСА_5; земельну ділянку у с.
Зубра Пустомитівського району
Львівської області, площею 0,0636 га;
незавершене будівництво по АДРЕСА_4,
площею 248 кв.м; квартиру АДРЕСА_2, площею
48,7 кв.м, яка в технічному паспорті
значиться під літерами 1-1 площею 12,4
кв.м, 1-2 площею 3,4 кв.м, 1-3 площею 0,5 кв.м, 1-4
площею 13,1 кв.м, 1-5 площею 0,6 кв.м, 1-6
площею 1,1 кв.м, 1-7 площею 17,6 кв.м та
комору в підвалі, площею 16,6 кв.м.
Визнано за ОСОБА_4 право власності на
квартиру АДРЕСА_8, площею 94,1 кв.м; 43/100
частини нежитлового приміщення по
АДРЕСА_6, площею 77,4 кв.м; квартиру
АДРЕСА_2, площею 51,8 кв.м, яка в
технічному паспорті значиться під
літерами 1-8 площею 14,5
кв.м, 1-9 площею 16,5 кв.м, 1-10 площею 20,8 кв.м.
та комору в підвалі, площею 20 кв.м.
Визнано за ОСОБА_4 право особистої
приватної власності на житловий
будинок АДРЕСА_7 та на квартиру АДРЕСА_3.
У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 квітня 2012 року
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 21 липня 2011 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 26 січня 2012 року залишено без змін.

У лютому 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із заявою про перегляд рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 21 липня 2011 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Ухвалою Личаківського районного суду
м. Львова від 7 червня 2012 року заяву
ОСОБА_3 задоволено, рішення
Личаківського районного суду
м. Львова від 21 липня 2011 року
скасовано у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 14 березня 2013 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Зустрічний позов ОСОБА_4
задоволено частково. Поділено між
сторонами спільне майно подружжя.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на:
квартиру АДРЕСА_1, яку дозволено
використовувати як нежитлову, площею
73,9 кв.м; нежилі приміщення, площею 45
кв.м, по АДРЕСА_5; земельну ділянку у с.
Зубра Пустомитівського району
Львівської області, площею 0,0636 га;
незавершене будівництво, що
знаходиться у будинку АДРЕСА_4,
загальною площею 248 кв.м; 43/100 частини
нежилого приміщення у будинку АДРЕСА_6,
загальною площею 77,4 кв.м. Визнано за
ОСОБА_4 право власності на: квартиру
АДРЕСА_8, площею 94,1 кв.м; житловий
будинок АДРЕСА_7; квартири АДРЕСА_2,
площею 100,5 кв.м. У
задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 12 вересня 2013 року, рішення
районного суду скасовано та ухвалено
нове рішення, яким заяву ОСОБА_3
про перегляд рішення Личаківського
районного суду м. Львова від

21 липня 2011 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами залишено
без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 грудня 2013 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено,
рішення суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справа надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 грудня 2013 року з підстав
порушення ст. 361 ЦПК України та
неоднакового застосування провадження
у звґязку з нововиявленими обставинами
(глава 4 розділ 5 ЦПК
України), а також ст. 358 ЦК України, ст. 152
ЖК УРСР, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У допуску до провадження до Верховного
Суду України справи за заявою ОСОБА_3
про перегляд судового рішення слід
відмовити з наступних підстав.

Згідно з п. 5 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що неоднакове
застосування норм процесуального
права не може бути підставою для
подання заяви про перегляд рішень
Верховним Судом України згідно з п. 1 ч.
1 ст. 355 ЦПК України.

Наведена заявником підстава, як-то
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм процесуального права не є
підставою перегляду судового рішення у
порядку, встановленому
главою 3 розділу 5 ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи, що судом
касаційної інстанції перевірялось
застосування судом апеляційної
інстанції виключно норм
процесуального права (наявність
підстав для перегляду судових рішень у
зв'язку з нововиявленими обставинами),
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ відмовляє у допуску до
провадження Верховного Суду України
справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
треті особи: обласне комунальне
підприємство Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки», публічне
акціонерне товариство
«ПроКредитБанк», про поділ майна
подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3, треті особи: обласне
комунальне підприємство Львівської
обласної ради «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»,
публічне акціонерне товариство
«ПроКредитБанк», про поділ майна
подружжя.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи: обласне комунальне
підприємство Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки», публічне
акціонерне товариство
«ПроКредитБанк», про поділ майна
подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3, треті особи: обласне
комунальне підприємство Львівської
обласної ради «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»,
публічне акціонерне товариство
«ПроКредитБанк», про поділ майна
подружжя до провадження Верховного
Суду України за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 грудня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник Судді:
Б.І. Гулько А.О.
ЛеськоМ.Є. Червинська В.А.
Черненко