Новоархангельський районний суд
Кіровоградської області
Кіровоградської області, вул. Слави 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 року
Новоархангельський районний суд
Кіровоградської області

у складі головуючого судді:
Партоліної
І. П.

при секретарі:

Довгій С. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Новоархангельськ
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Кальниболотської сільської ради
Новоархангельського району
Кіровоградської області про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла її бабуся
ОСОБА_3, яка у власності мала земельну
ділянку, яка розташована на території
Кальниболотської сільської ради
Новоархангельського району
Кіровоградської області.

Вона вчасно не звернулася до державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини у зв'язку з тим, що
спадкодавиця померла в Російській
Федерації, тому позивачем було
витрачено значну кількість коштів та
часу, щоб зібрати потрібної форми
документи для спадкування.

Всі викладені обставини просить суд
вважати об'єктивними та поважними.

В судове засідання позивач не
з'явилась, подала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача
Кальниболотської сільської ради
Новоархангельського району
Кіровоградської області в судове
засідання не з'явився, від відповідача
до суду надійшла заява про розгляд
справи за відсутності їхнього
представника, не заперечує проти
задоволення позовних вимог.

Дослідивши докази в сукупності з
іншими матеріалами справи, суд
приходить до висновку про задоволення
позову з наступних підстав.

Правовідносини сторін регулюються ст.
ст. 1216, 1217, 1218, 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Як встановлено в судовому засіданні,
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від 18 березня 2013 року
засвідчується, що ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Москва, Росія.

Згідно копії довідки, виданої
відділенням УФМС Рісії по м. Москва по
району Матушкіно 12 лоистопада 2013 року
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті
ІНФОРМАЦІЯ_5 року була зареєстрована за
місцем проживання в АДРЕСА_1 з 18.04.2006 по
27.03.2013, разом з нею були постійно
зареєстровані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з
18.04.2006 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 18.04.2006.

Відповідно до копії заповіту,
завіреного 17 травня 2006 року нотаріусом
міста Москва ОСОБА_6 ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, заповіла ОСОБА_1 земельну
ділянку за № НОМЕР_2, що знаходиться на
території с. Низове
Новоархангельського району
Кіровоградської області та належить їй
на праві приватної власності.

За заявою ОСОБА_1 Московська міська
нотаріальна палата надала відповідь,
що станом на 20.11.2013 року інформація про
відкриття спадкової справи по майну
ОСОБА_3, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року, в
системі централізованого обліку
спадкових справ у м.Москві відсутня.

Відповідно до статті 1221 ЦК України
місцем відкриття спадщини є останнє
місце проживання спадкодавця. Якщо
місце проживання спадкодавця невідоме,
місцем відкриття спадщини є
місцезнаходження нерухомого майна або
основної його частини, а за відсутності
нерухомого майна - місцезнаходження
основної частини рухомого майна.

Згідно інформації, наданої
Новоархангельською державною
нотаріальною конторою Кіровоградської
області, після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, спадкова справа не
відкривалася, свідоцтво про право на
спадщину не видавалося і згідно
Єдиного реєстру спадкових справ від
імені ОСОБА_3 заповіти не
посвідчувались.

Згідно ст.ст. 1268, 1269 та 1270 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її і протягом шести місяців з
часу відкриття спадщини спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріуса заяву про прийняття
спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. За позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Згідно роз'яснень зазначених у п. 24
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»
вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як доказ поважності причин позивачем
зазначено, що після смерті покійної
ОСОБА_3, яка померла в місті Москва
Російської Федерації, у зв'язку з чим
позивачем було витрачено значну
кількість коштів та часу, щоб зібрати
потрібної форми документи для
спадкування.

У разі спадкування за заповітом воля
спадкодавця виражається у заповіті,
який за своєю правовою природою є
одностороннім правочином і тому
регулюється не тільки нормами
спадкового права, але також
підпорядковується загальним правилам
про вчинення правочинів та про їх
недійсність. Якщо стосовно майна
укладений заповіт, то пріоритет
надається саме цьому виду спадкування.
Якщо заповіту немає або його визнано
недійсним, або якщо усі спадкоємці
відмовилися від спадщини чи померли до
її відкриття, то настає спадкування за
законом.

Крім спадкування за заповітом і за
законом, які названі у ст.1217 Цивільного
кодексу України, інші норми ЦК України
передбачають також спадкування на
підставі рішення суду, який
застосовується у випадку так званої
«відумерлої спадщини», тобто існування
спадщини, яка не була успадкована
протягом установленого законом строку
жодною особою.

З аналізу наведених норм вбачається, що
пріоритет інституту спадкоємництва
надається спадкоємцям (за заповітом, чи
за законом у порядку черговості), і лише
після цього за рішенням суду у порядку
ст.1277 ЦК України.

При цьому ст.1277 ЦК України передбачає
строк, протягом якого орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою. Така заява подається після
спливу одного року з часу відкриття
спадщини. Лише після визнання судом
спадщини відумерлою спадщина
переходить у власність територіальної
громади за місцем відкриття спадщини
(ч. 3 ст. 1277 ЦК України).

Матеріали справи не містять рішення
суду про визнання спадщини після
померлої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5
відумерлою, оскільки відповідач з
такою заявою до суду не звертався.

Кальниболотська сільська рада
Новоархангельського району
Кіровоградської області позовні
вимоги позивача визнала і не заперечує
проти їх задоволення, що
підтверджується письмовою заявою
відповідача.

Тобто, із вказаних заяв убачається, що
відповідач фактично позовні вимоги
визнав, що відповідно до ч. 2 ст. 31,ч. 4 ст.
130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України є підставою для
ухвалення рішення про задоволення
позову, крім випадків, коли визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

У судовому засіданні порушень
визначенням позивачеві додаткового
строку для прийняття спадщини прав,
свобод чи інтересів інших осіб не
встановлено, оскільки інші спадкоємці
відсутні.

З огляду на викладене суд вважає, що
поважність причин пропуску строку для
прийняття спадщини повинні
ураховуватися при наявності інших
спадкоємців та спору між ними. До цього
зводяться і норми ч. 2 ст. 1272 ЦК України,
якою передбачено, що спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття спадщини
може подати заяву про її прийняття
нотаріусу за місцем відкриття спадщини
за письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину (тобто, за
відсутності рішення суду про
встановлення додаткового строку).

Як роз'яснено Верховним Судом України у
п.26 постанови Пленуму від 30.05.2008 року №7
«Про судову практику у справах про
спадкування» суди відкривають
провадження у справі за позовом особи
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини у разі відсутності
письмової згоди спадкоємців, які
прийняли спадщину, а також за
відсутності інших спадкоємців, які
могли б дати письмову згоду на подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини. Відповідачами у
такій справі є спадкоємці, які прийняли
спадщину. При відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття відповідачами
є територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини. При розгляді цих справ слід
перевіряти наявність або відсутність
спадкової справи стосовно спадкодавця
за місцем відкриття спадщини,
наявність обґрунтованої постанови про
відмову нотаріуса у вчиненні
нотаріальної дії. За наявності у
спадковій справі заяви спадкоємця про
відмову від права на спадщину його
вимоги про визначення додаткового
строку про прийняття спадщини
задоволенню не підлягають.

Оскільки спадкова справа не
відкривалась, спадщина ніким не
прийнята, інші спадкоємці не
встановлені, заяв про відмову від
спадщини позивач не подавав, спадщина
не визнана судом відумерлою позивач в
інший спосіб, крім як звернутися з
позовом до суду про встановлення
додаткового строку для прийняття
спадщини, захистити своє порушене
право не може, тому суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог.

Також суд враховує той факт, що
відповідно до Конституції України
особа повинна неухильно додержуватися
Конституції України та законів
України, не посягати на права і свободи,
честь і гідність інших людей та
виконувати обов'язки, передбачені ст.
65-67 Конституції України. При
невиконанні особою конституційних
обов'язків незнання законів не
звільняє особу від юридичної
відповідальності.

При цьому ст. 64 Конституції України
передбачає, що конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Як свідчить практика Європейського
суду з прав людини особа вправі бути
юридично необізнаною.

Таким чином, суд вважає, що оскільки
прийняття спадщини є правом особи, а не
її обов'язком, а позивач в інший спосіб
захистити своє право не може, інші
спадкоємці відсутні, а спадщина не
визнана відумерлою і відповідач визнає
позов, тому позовні вимоги підлягають
задоволенню з визначенням позивачу
тримісячного строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 213,
214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати, що строк подання заяви про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3, що настала ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м.
Москва, Росія, пропущений ОСОБА_1 з
поважних причин.

Визначити ОСОБА_1 додатковий
трьохмісячний строк для подання заяви
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3.

Визначений додатковий трьохмісячний
строк для подання заяви про прийняття
спадщини рахувати з часу набрання цим
рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області через
Новоархангельський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги або у разі, якщо особи, які брали
участь у справі, не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: