АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2402/2014р.
Головуючий в І інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 04 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Вербицької Л.І.,
Слюсаренко О.В.

при секретарі: Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на
рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 17 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4, до ОСОБА_2, третя
особа - служба у справах дітей
Дніпровської районної у м.Херсоні ради
про розірвання договору дарування, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року ОСОБА_3, який діє в
інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, звернувся до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на ту обставину,
що його донька ОСОБА_4 є спадкоємицею
першої черги спадкування за законом по
праву представлення після смерті своєї
бабусі ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки мати доньки
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 до
відкриття спадщини. Причиною
смерті спадкодавця ОСОБА_5 стало
скоєння відповідачем, її сином, ОСОБА_7,
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК
України. Відповідач був усунений від
права на спадкування в порядку ст. 1224
ЦК України. ОСОБА_4 стала єдиним
спадкоємцем та оформила спадщину, яка
відкрилася після смерті ОСОБА_5 В ході
оформлення спадщини позивачу стало
відомо, що ОСОБА_5 26.07.2010 року подарувала
відповідачу квартиру АДРЕСА_1. З
підстав, передбачених ст.727 ЦК України,
оскільки відповідач (обдарований)
вчинив злочин проти життя, здоров'я
дарувальника, внаслідок чого настала
його смерть, просив суд розірвати
договір дарування вищезазначеної
квартири.

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 17 червня 2014 року
позов ОСОБА_3, який діє в інтересах
ОСОБА_4, задоволено, розірвано договір
дарування квартири АДРЕСА_1, укладений
26.07.2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_7
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просила рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

В письмових запереченнях, які надійшли
на адресу суду, ОСОБА_8 просив
апеляційну скаргу відхилити як
необгрунтовану.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з наявності
підстав, передбачених ст.727 ЦК України,
для розірвання договору дарування.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна, оскільки суд
прийшов до нього, допустивши порушення
норм матеріального та процесуального
права, що відповідно до вимог п.4 ст.309
ЦПК України є підставою для скасування
рішення суду і ухвалення нового
рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідно до запису акту про
народження ОСОБА_5 є матір'ю ОСОБА_7
(а.с.9). 20.12.2003 року ОСОБА_7 зареєструвала
шлюб з ОСОБА_3 від даного шлюбу у них
народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.5). Рішенням Дніпровського
районного суду м.Херсона від 06.05.2009 року
шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розірвано
(а.с.10). Відповідно до свідоцтва про
смерть ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.11). ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується витягом з держаної
реєстрації актів цивільного стану
громадян щодо актового запису про
смерть (а.с.12). ОСОБА_5 померла внаслідок
умисного завдання ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7
їй тяжких тілесних ушкоджень. Згідно
вироку Дніпровського районного суду м.
Херсона від 11.06.2012 року, який залишено
без змін ухвалою колегії суддів
судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Херсонської області
від 04.09.2012 року ОСОБА_7 засуджено за
ст.121 ч.2 КК України за завдання
умисного тяжкого тілесного ушкодження,
що спричинило смерть потерпілого, до
семи років позбавлення волі (а.с.14-16,
17-18). Рішенням Дніпровського районного
суду м. Херсона від 28.08.2013 року
встановлено, що ОСОБА_4 є
спадкоємицею майна ОСОБА_5 в
порядку представлення, оскільки її
мати ОСОБА_6 померла до відкриття
спадщини, та її дядько (син померлої)
ОСОБА_6 відсторонений від спадщини, так
як вчинив відносно спадкодавця злочин.
( а.с.80-81). Відповідно до договору
дарування від 26.07.2010 року ОСОБА_5
подарувала ОСОБА_7 належну їй на
підставі договору купівлі-продажу від
27.09.2002 року, квартиру АДРЕСА_1 (а.с.98-99).

Відповідно до ч.1 ст.727 ЦК України
дарувальник має право вимагати
розірвання договору дарування
нерухомих речей чи іншого особливо
цінного майна, якщо обдарований умисно
вчинив злочин проти життя, здоров'я,
власності дарувальника, його батьків,
дружини (чоловіка) або дітей. Якщо
обдарований вчинив умисне вбивство
дарувальника, спадкоємці дарувальника
мають право вимагати розірвання
договору дарування.

Таким чином, підстави для розірвання
договору дарування для дарувальника та
спадкоємців дарувальника є різними,
спадкоємці дарувальника мають право
вимагати розірвання договору
дарування лише з підстав умисного
вбивства дарувальника.

Відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України,
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Частина
4 ст. 61 ЦРК України, передбачає, що вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Враховуючи, що вироком Дніпровського
районного суду м.Херсона від 11.06.2012 року
ОСОБА_7 засуджений за злочин,
передбачений ч.2 ст.121 КК України за
умисне тяжке тілесне ушкодження, що
спричинило смерть потерпілого, яка має
інші кваліфікуючі ознаки, ніж
передбачені ст.115 КК України за умисне
вбивство, тому суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
наявність підстав, передбачених ст. 727
ЦК України, для розірвання договору
дарування.

За таких обставин, ухвалене судом
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4, з наведених вище
підстав.

На підставі викладеного, куруючись ст.
727 ЦК України, ст.ст. 303,307,п.4 ст.309 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 17 червня 2014 року
скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3,
який діє в інтересах ОСОБА_4, відмовити,

Рішення набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржене
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ у
касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: