Справа № 214/2401/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 серпня 2014 року Саксаганський
районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Ковтун Н.Г.,

при секретареві Троценко
О.М.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у залі суду, у м. Кривому
Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
про стягнення збитків та неустойки за
невиконання умов договору, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулись до суду із
зазначеним позовом, в якому вказав, що
05.09.2013 року між ним та ФОП ОСОБА_2 був
укладений договір про виготовлення та
установку виробів з ПВХ, відповідно до
умов якого позивач зобов'язувався
передати відповідачу у власність товар
та виконати обумовлені послуги, а
останній зобов'язувався сплатити за
товар та отримані послуги. Згідно
змісту умов п. 1.4. цього Договору термін
поставки товару та виконання робіт
спливає 27.09.2013 року. Позивач 05.09.2013 року
здійснив оплату за поставку товару та
надання позивачем послуг в повному
обсязі, зокрема у розмірі 2200 грн. Однак,
до теперішнього часу відповідач своїх
зобов'язань не виконав. Крім того,
позивач в порядку до судового
врегулювання спору звертався до
відповідача з відповідною претензією,
на яку відповідач листом від 25.11.2013 року
повідомив, що готовий компенсувати
мені неустойку за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором в
розмірі 10% від ціни зазначеної в
договорі. Відповідно до п.1.7 Договору
він діє до повного виконання сторонами
своїх зобов'язань. У зв'язку з
невиконанням відповідачем умов
зазначеного договору позивач просить
суд стягнути з останнього на його
користь збитки у розмірі 220 грн. та 220
грн. неустойки.

Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги та просив суд їх
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві. Не заперечує проти
заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, однак надав до суду заяву з
проханням перенести розгляд справи
перебуванням на лікуванні в м. Києві,
однак ніяких документів, про своє
перебування в м.Київі не надав, тому суд
вважає , причину його відсутності
неповажною.

Керуючись ст.169, 224 ЦПК України суд
вважає можливим вирішити справу на
підставі наявних в ній даних та доказів
за відсутності відповідача.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши
обставини цивільної справи, вислухавши
пояснення позивача, дослідивши в
судовому засіданні надані сторонами
докази, дотримуючись принципів
змагальності і диспозитивності
цивільного судочинства, дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог за наступних підстав.

Судом були встановлені наступні факти
і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 665 ЦК України визначено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Так встановлено, що 05.09.2013 року між
ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 був укладений
договір про виготовлення та установку
виробів з ПВХ, фактично договір
купівлі-продажу, відповідно до умов
якого позивач зобов'язувався передати
відповідачу у власність товар у
вигляді віконного блоку виробленого з
ПВХ і виконати обумовлені послуги по
його установці, а останній
зобов'язувався сплатити за товар та
отримані послуги 2200 грн.

Також, 05.09.2013 року позивачем було
частково сплачено відповідачу в
рахунок оплати за товар та отримані
послуги 2200 грн., що підтверджується
копією договору про надання споживчого
кредиту №, укладеного 05.09.2013 року
між позивачем та Публічним акціонерним
товариством «ОТП Банк» на суму 2000 грн.,
які теж були сплачені позивачем ФОП
ОСОБА_2 в рахунок оплати за товар та
послуги відповідно до умов зазначеного
вище договору.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.
Зобов'язання вважається порушеним у
випадку або повного його невиконання
або неналежного виконання, тобто
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Згідно змісту ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору, сплата неустойки,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Частиною першою ст. 612 ЦК України
визначено, що боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. А відповідно до ч. 2 цієї
статті боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 665 ЦК України у
разі відмови продавця передати
проданий товар покупець має право
відмовитися від договору
купівлі-продажу.

В пункті 1.4. Договору від 05.09.2013 року
зазначено, що орієнтовний строк
установки виробу, який може коливатися
до 5 днів, спливає 27.09.2013 року.

Встановлено, що відповідач не був
доставлений та встановлений за
відповідною адресою віконний блок
вироблений з ПВХ до 02 жовтня 2013 року, що
свідчить про не виконання зобов'язань
взятих на себе відповідачем відповідно
до умов Договору від 05.09.2013 року, крім
того, сплачених позивачем коштів
відповідач до цього часу не повернув.

Враховуючи, що фактично між сторонами
був укладений договір купівлі продажу
то відповідно до змісту ч. 2,3 ст. 693 ЦК
України слідує, що продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати. На
суму попередньої оплати нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
переданий, до дня фактичного передання
товару покупцеві або повернення йому
суми попередньої оплати. Договором
може бути встановлений обов'язок
продавця сплачувати проценти на суму
попередньої оплати від дня одержання
цієї суми від покупця.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором між
фізичними особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України
«Про захист прав споживачів» споживач
має право відмовитися від договору про
виконання робіт (надання послуг) і
вимагати відшкодування збитків, якщо
виконавець своєчасно не приступив до
виконання зобов'язань за договором або
виконує роботу так повільно, що
закінчити її у визначений строк стає
неможливим.

А відповідно до ч. 5 ст. 10 цього Закону у
разі коли виконавець не може виконати
(прострочує виконання) роботу (надання
послуги) згідно з договором, за кожний
день (кожну годину, якщо тривалість
виконання визначено у годинах)
прострочення споживачеві сплачується
пеня у розмірі трьох відсотків
вартості роботи (послуги), якщо інше не
передбачено законодавством. У разі
коли вартість роботи (послуги) не
визначено, виконавець сплачує
споживачеві неустойку в розмірі трьох
відсотків загальної вартості
замовлення.

За змістом п. 5.2. Договору від 05 вересня
2013 року у разі не установку виробу або
зриву поставки Виконавець сплачує
Замовнику неустойку в розмірі 1% в день
від вартості не встановлених виробів,
при цьому загальна сума штрафу не може
перевищувати 10% від суми Договору.

Враховуючи зазначені вимоги Закону та
встановлені обставини, а також те, що
відповідач умисно затягує розгляд
справи, про що свідчить його остання
заява, що містить прохання про
перенесення розгляду справи з
посиланням на лікування в м. Києві, але
зазначені обставини не підтверджені
відповідними доказами, суд вважає
можливим задовольнити позовні вимоги
та стягнути з відповідача на користь
позивача 2200 грн. в рахунок повернення
суми коштів оплати товару та 220 грн.
неустойки.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 526, 527, 530, 536, 610, 611, 612, 665, 693 ЦК
України, Законом України «Про захист
прав споживачів», ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
збитків та неустойки за невиконання
умов договору - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2200 грн. в
рахунок повернення суми коштів
сплачених за товар та 220 грн. неустойки.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом , який його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою проятгом 10
днів з дня отримання його копії. У разі
залишення заяви про перегшляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржено
відповідачем в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Н.Г. Ковтун