Провадження №2/761/4686/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 серпня 2014 року
м.Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді
Гриньковської Н.Ю.

при секретарі Кривошия
О.О.

за участю представників сторін:

від позивача -
ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача -
ОСОБА_3

відповідача -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головного управління
юстиції в м.Києві про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

У травні 2014р позивач звернулася
до Шевченківського районного суду
м.Києва з позовною заявою, в якій
поставлено питання про визначення їй
додаткового строку для прийняття
спадщини за законом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її дочка ОСОБА_6
(надалі-спадкодавець), після смерті
якої залишилось спадкове майно, яке
складається з 1/4 частини квартири
АДРЕСА_1. Як вказує позивач, вона не мала
можливості вчасно звернутися до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини за законом, оскільки є особою
похилого віку та має відповідний стан
здоров'я, тривалий час, а саме з 1999р.
проживає на території Німеччини і не є
обізнаною із українським
законодавством. Також зазначає, що
12.12.2013р. нею, через нотаріуса Німеччини,
була подана заява до приватного
нотаріуса ОСОБА_7, яка відкрила
спадкову справу про прийняття
спадщини. Проте, конкретної відповіді
по суті заяви вона не отримала, а
отримала лише відповідь щодо
неправильного оформлення заяви, яка
була оскаржена позивачем до Управління
нотаріату Головного Управління
юстиції у м.Києві, з мотивуванням того,
що дії нотаріуса обумовлені умисним
затягуванням розгляду питання про
прийняття своєї частки спадщини.
Вказані обставини зумовили позивача
звернутися з позовом до суду за
захистом своїх прав, в якому позивач
просить встановити додатковий строк
для подання заяви про прийняття
спадщини за законом.

В судовому засіданні
представники позивача позовні вимоги
підтримали, просили задовольнити.
Посилаючись на те, що позивач
пропустила строк для звернення із
заявою про прийняття спадщини з
поважних причин, оскільки є особою
похилого віку та має відповідний стан
здоров'я, з 1999р. позивач проживає на
території Німеччини і не є обізнаною із
українським законодавством, у зв'язку з
цим просили поновити строк для подання
заяви про прийняття спадщини.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
судовому засіданні проти задоволення
позову не заперечували, просили суд
розглянути справу за наявними
матеріалами справи.

Представник Головного управління
юстиції в м.Києві в судове засідання не
з'явився, про дату та час судового
засідання повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не повідомляв,
заперечення проти позову не подавав.

Від приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
на адресу суду надійшла копія
спадкової справи №12/2013 (індекс 02-14).

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні матеріали справи,
повно і всебічно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_6
(спадкодавець), яка є дочкою позивача,
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 09.02.2013р. (а.с.73).

Після смерті спадкодавця залишилось
спадкове майно, яке складається з 1/4
частини квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 08.01.1998р. (а.с.120).

З наявних матеріалів справи судом
встановлено, що 12.12.2013р. позивач
звернулась до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 із заявою про прийняття
спадщини, а саме: квартири АДРЕСА_1
(а.с.17). Проте, листом від 26.12.2013р.
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
надала позивачу відповідь про те, що
документи, подані нею до заяви про
прийняття спадщини оформлені
неналежним чином (а.с.18).

Як встановлено з пояснень
представників позивачів, дії нотаріуса
були оскаржені позивачем до Управління
нотаріату Головного управління
юстиції у м.Києві з мотивуванням того,
що заява про прийняття спадщини була
оформлена належним чином, подана через
нотаріуса в Німеччині, де було зроблено
переклад, посвідчено підпис, завірено
необхідними печатками. При цьому, як
пояснила представник позивача ОСОБА_1,
після отримання нотаріусом ОСОБА_7
заяви від ОСОБА_5, їй, як законному
представнику позивача, було відмовлено
у наданні будь-якої інформації щодо
відповіді на заяву позивача. Отже,
вважає, що дії нотаріуса ОСОБА_7
порушують права позивача та навмисно
перешкоджають в реалізації свої прав
позивачем.

Так, відповідно до ст.1261 Цивільного
кодексу України (надалі - ЦК України) у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, судом встановлено, що єдиним
спадкоємцем спадкодавця за законом на
1/4 частину квартири АДРЕСА_1 є позивач.

Також, з пояснень представників
позивача в судовому засіданні
встановлено, що позивач пропустила
встановлений законодавством 6-ти
місячний строк для прийняття спадщини
з поважних причин, а саме через те, що
вона є особою похилого віку та має
відповідний стан здоров'я, тривалий
час, а саме з 1999р. проживає на території
Німеччини і не є обізнаною із
українським законодавством.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Відповідно до п.24 роз'яснень Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» від 30 травня 2008р. особа,
яка не прийняла спадщину в
установлений законом строк, може
звернутися до суду з позовною заявою
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини відповідно до
частини третьої ст.1272 ЦК України. При
цьому, додатковий строк, достатній для
подання заяви про прийняття спадщини,
не може перевищувати шестимісячного
строку, встановленого ст.1270 ЦК України
для прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

На підставі вище викладеного, а також,
враховуючи обставини на які
посилається позивач для визначення їй
додаткового строку для прийняття
спадщини, залишення відповідачами 1,2
вирішення справи на розсуду суду, суд
вважає, що причини пропуску позивачем
строку на подання заяви про прийняття
спадщини є поважними, а позов таким, що
підлягає задоволенню та вважає за
необхідне визначити додатковий строк
для подання позивачем заяви про
прийняття спадщини терміном у три
місяці.

Керуючись ст.10, 11, 15, 60,169, 209, 212, 213, 214, 215, 218
ЦПК України, ст.ст.1220- 1222,1233, 1269, 1270, 1272, 1273
ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_5 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_5 додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини
після померлої ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, строком в три місяці з дня
набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасували, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя