Провадження № 2/522/6988/14
« 02» вересня 2014 року
Приморський районний суд міста Одеси в
Головуючого - судді Погрібного С.О.
за секретаря судового засідання -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення інфляційних
нарахувань та трьох процентів річних
Позивач звернувся до суду із вимогою
про стягнення з відповідача грошової
суми в розмірі, що складає 2901,08 гривень.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач
вказав, що між сторонами укладено
декілька договорів позики, за яким
відповідач отримав грошові кошти.
ОСОБА_2 умови договору в частині
повернення коштів у встановлений
договором строк не виконала. Рішенням
Приморського районного суду м. Одеси
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
боргів за договорами позики стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договорами позики
від 03 червня 2009 року, від 02 лютого 2010
року та від 16 січня 2011 року у загальному
розмірі 15 410 (п'ятнадцять тисяч
чотириста десять) гривень. Проте, з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних вказана
заборгованість збільшилась. З цих
підстав позивач вимушений звернутись
до суду.
Відповідач у судове засідання не
з'являлася неодноразово, про дату, час
та місце судового засідання
повідомлялася у встановленому законом
порядку, поважних причин неявки в
судове засідання суду не представила.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомленням про поважні причини
такої неявки в судове засідання в
порядку статті 169 ЦПК України,
враховуючи відсутність відповідних
заперечень від позивача ухвалив
розглянути справу за відсутності
відповідача, який не з'явився, у порядку
заочного розгляду справи.
Позивач надав до суду заяву, якою
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, просив розглянути справу за
його відсутності, не заперечував проти
заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити із задоволенням позову.
Судом встановлені такі фактичні
обставини на підставі представлених
Між ОСОБА_1, як позикодавцем, та ОСОБА_2,
як позичальником, 03 червня 2009 року
укладено договір позики. Відповідно
умов цього договору позикодавець
передав, а позичальник прийняв у
власність грошову суму в розмірі 6 500,00
гривень. Також зі змісту вказаного
договору вбачається, що сторони дійшли
домовленості, що позичальник
зобов'язаний повернути (погасити борг)
таку ж суму грошових коштів в повному
обсязі до 03 червня 2010 року.
Між ОСОБА_1, як позикодавцем, та ОСОБА_2,
як позичальником, 02 лютого 2010 року
укладено договір позики. Відповідно
умов цього договору позикодавець
передав, а позичальник прийняв у
власність грошову суму в розмірі 6 989,00
гривень. Також зі змісту вказаного
договору вбачається, що сторони дійшли
домовленості, що позичальник
зобов'язаний повернути (погасити борг)
таку ж суму грошових коштів в повному
обсязі до 02 квітня 2010 року.
Також між ОСОБА_1, як позикодавцем, та
ОСОБА_2, як позичальником, 16 січня 2011
року укладено договір позики.
Відповідно умов цього договору
позикодавець передав, а позичальник
прийняв у власність грошову суму в
розмірі 4 321,00 гривень. Також зі змісту
вказаного договору вбачається, що
сторони дійшли домовленості, що
позичальник зобов'язаний повернути
(погасити борг) таку ж суму грошових
коштів в повному обсязі до 16 березня 2010
Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 11 липня 2013 року по справі
№1522/21248/12 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення боргів за договорами позики
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договорами позики
від 03 червня 2009 року, від 02 лютого 2010
року та від 16 січня 2011 року в загальному
розмірі 15 410 (п'ятнадцять тисяч
чотириста десять) гривень.

На час розгляду наявного спору в цьому
провадженні зазначене рішення суду від
11 липня 2013 року не виконано
відповідачем належним чином, позивач
не отримав від відповідача суму боргу,
у зв'язку з чим в його майновій сфері
відбувається подальше зменшення. З
огляду на це, з урахуванням індексу
інфляції та трьох відсотків річних
вказана заборгованість збільшилась.

Згідно із ст. ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно із правилом ст. 625 ЦК України та
розрахунком позивача, який не був
заперечений відповідачем, три проценти
річних від простроченої суми боргу,
становить 1386,9 гривень, оскільки
позивач заявив вимогу про стягнення
зазначених процентів, нарахованих у
зв'язку з простроченням виконання
грошового зобов'язання. Вказаний
розрахунок позивача суд визнає
обґрунтованим та таким, що не
суперечить закону.

Також позивач просить стягнути
інфляційні втрати за вказаним
договорам, згідно з розрахунком розмір
таких втрат складає за договором
позики 1514,18 гривень.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Таким чином, відповідачка, яка
прострочила виконання зобов'язання по
поверненню позики в сумі 15 410 гривень
зобов'язана сплатити індекс інфляції
за весь час прострочення, тобто до
травня 2014 року (кінцевої дати
нарахування інфляції, яку визначив
позивач).

У відповідності зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинне виконуватися
належним чином згідно умов договору й
вимог ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

За ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3
ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; сплата неустойки.

За правилом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням інфляційних
нарахувань та трьох процентів річних
на суму боргу з відповідача підлягає
стягненню сума у розмірі 2901,08 гривень.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися в суд за захистом
свого цивільного права у випадку його
порушення з вимогою про примусове
виконання зобов'язання в натурі.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК
України, якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення звільнено від
сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 16, 526, 527, 1049, ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
інфляційних нарахувань та трьох
процентів річних на суму боргу -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії
НОМЕР_2, виданий 08 квітня 2005 року
Кілійським РВ УМВС України в Одеській
області) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1)
суму втрат, пов'язаних з інфляційними
нарахуваннями, та три відсотки річних
на суму боргу в розмірі 2 901 (дві тисячі
дев'ятсот одна) гривня 08 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача шляхом звернення з заявою
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії

СУДДЯ:
С.О. Погрібний

02.09.2014