Справа № 219/2995/2014-ц
Артемівський міськрайонний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2014
м.Артемівськ

Артемівський міськрайонний суду
Донецької області

у складі : головуючого - судді:
Шевченко Л.В.

при секретарі

Бурикіній Я.Д.

за участю представника позивача
Андрєєва А.А.,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Артемівську справу за
позовною заявою Комунального
підприємства «Артемівська керуюча
компанія житлово-комунальних послуг»
до ОСОБА_2, Артемівського МВ ГУ ДМС
України в Донецькій області про
припинення права власності у зв'язку зі
знищенням майна та будинку, -

В С Т А Н О В И В :

30.05.2014 року позивач Комунальне
підприємство «Артемівська керуюча
компанія житлово-комунальних послуг»
звернулося до суду з позовом та просить
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
власності у зв'язку зі знищенням майна
та будинку, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1; зняти його з реєстрації за
зазначеною адресою. Позивач
обґрунтовує позов тим, що КП
«Артемівська керуюча компанія
житлово-комунальних послуг» прийняло
на свій баланс будинок за
вищезазначеною адресою, згідно з актом
обстеження технічного стану від 12.02.2013
року цей будинок знаходиться у
незадовільному стані та є непридатним
для проживання. За останній час будь
яких ремонтних робіт щодо приведення
технічного стану будинку у норму не
проводилося. Квартира АДРЕСА_2 належить
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., який
зареєстрований за цією адресою з 31.10.2001
року. Відповідач ОСОБА_2 не проживає за
даною адресою більш ніж 6 місяців, не
сплачує комунальні послуги, в зв'язку з
цим у відповідача утворилася
заборгованість. Після надання
оголошення про розшук даних осіб в
місцеву газету та на телебачення,
відповідач звернувся та написав заяву
про припинення права власності, але не
знявся з реєстраційного обліку. Тому
позивач був змушений звернутися до
суду з позовною заявою та просить
задовольнити позов. Позивач,
обґрунтовуючи позов ст.346, 349 ЦК України,
ст.71, 72 Житлового кодексу УРСР, вважає,
що необхідно припинити право власності
відповідача за квартирою АДРЕСА_1 у м.
Артемівську.

У судовому засіданні позивач наполягав
на задоволенні позовних вимог, на
підставах, викладених у позовній заяві,
зокрема зазначаючи, що за відомістю
стану особового рахунку з оплати за
житлово-комунальні послуги
заборгованість відповідача станом на
01.01.2014 року становить 1012,46 грн.
Отримання рішення необхідне для зняття
відповідача з реєстрації у
відповідності до ст.7 ч.1 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні».

Відповідач ОСОБА_2 вказував, що
дійсно вже давно не проживає у своїй
квартирі, оскільки вона не придатна для
житла. В 2006 році будинок відключено від
електропостачання, водопостачання, на
цей час будинок дійсно непридатний для
житла. Відповідач орендує квартиру в
іншому місці. Просив вирішити справу на
розсуд суду, тому що не може зрозуміти,
хто має компенсувати йому вартість
житла у зв'язку із знищенням будинку.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов не
підлягає задоволенню на підставі
наступного.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 346, ст. 349 ЦК
України право власності припиняється у
разі знищення майна. Проте, ст. 349 ЦК
України передбачено можливість
припинення права власності на знищене
майно тільки за наявності відповідної
заяви власника майна про внесення змін
до державного реєстру.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

При цьому ст. 396 ЦК України
передбачено, що особа, яка має речове
право на чуже майно (позивач, власник
земельної ділянки), має право на захист
цього права, у тому числі і від власника
майна, відповідно до положень глави 29
цього Кодексу.

Відповідно до рішення виконкому
Артемівської міської ради від 06.12.2006р.
№ 823 «Про безоплатну передачу майна
комунальної власності територіальної
громади м. Артемівська з
балансу комунального підприємства
«Артемівськжитлосервіс» на баланс КП
«Артемівська керуюча компанія
житлово-комунальних послуг» на
підставі акту приймання-передачі,
підписаного 13.12.2006 р., КП
«Артемівськжитлосервіс» передало, а
комунальне підприємство «Артемівська
керуюча компанія житлово-комунальних
послуг» прийняло на свій баланс
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1

За актом по обстеженню технічного
стану складеного посадовими особами
комунального підприємства
«Артемівська керуюча компанія
житлово-комунальних послуг» від
12.02.2013р. визначено, що житловий будинок
по АДРЕСА_1 у м. Артемівську, який є
комунальною власністю територіальної
громади м. Артемівська, знаходиться у
незадовільному стані, є непридатним
для проживання.

Згідно висновку експертного
дослідження будівельно-технічної
спеціалізації № 03.05.14 від 22.05.2014 року
експерт Давидовський В.В. надав
висновок, що на даний час ступінь
фізичного зносу житлового будинку
АДРЕСА_1 в м.артемівську Донецької
області складає 85%. Загальна
характеристика технічного стану
жилого будинку оцінюється наступним
чином: - технічний стан непридатний.
Елементи будинку знаходяться в
зруйнованому стані.

Статтею 61 ЖК УРСР визначено, що
договір найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду укладається в
письмовій формі на

підставі ордера на жиле приміщення
між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Згідно довідки КП «АУКЖКУ» № 566 від
23.11.2012 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є
власником житлового приміщення
АДРЕСА_3 та зареєстрований в даній
квартирі з 31.10.2001 року. Цю квартиру
відповідач придбав за договором
купівлі-продажу від 14.09.2001 року № 1-5156.
Квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням виконкому Артемівської
міської ради від 17.03.2004р. № 168 «Про
внесення змін в існуючу нумерацію у
забудові м. Артемівська і присвоєння
окремих поштових номерів жилим
будинкам і квартирам, які знаходяться
на балансі комунального підприємства
«Артемівськжитлосервіс» нумерація
квартир, які були розташовані у будинку
АДРЕСА_1, у м. Артемівську була змінена.

Відповідно до положень частин 1 та 2,
п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 71 та ст. 72 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом. Жиле приміщення зберігається за
тимчасово відсутнім наймачем або
членами його сім'ї понад шість місяців
у випадку тимчасового виїзду з
постійного місця проживання за умовами
і характером роботи або у зв'язку з
навчанням (учні, студенти, стажисти,
аспіранти тощо), у тому числі за
кордоном, - протягом усього часу
виконання цієї роботи або навчання. У
випадках, передбачених пп. 1 - 7 цієї
статті, право користування жилим
приміщенням зберігається за відсутнім
протягом шести місяців з дня
закінчення строку, зазначеного у
відповідному пункті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985
року № 2 «Про деякі питання, що виникли
в практиці застосування судами
Житлового кодексу України», у справах
про визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст. 71
Житлового кодексу України), необхідно
з'ясовувати причини відсутності
відповідача понад встановлені строки.
В разі їх поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї тощо) суд
може продовжити пропущений строк.
Наймачеві або членові його сім'ї, який
був відсутнім понад встановлений
законом строк без поважних причин, суд
вправі з цих мотивів відмовити в позові
про захист порушеного права (вселення,
обмін, поділ жилого приміщення тощо).
Слід зауважити, що вичерпного переліку
таких поважних причин житлове
законодавство не встановлює, в зв'язку
з чим указане питання вирішується
судом у кожному конкретному випадку з
урахуванням конкретних обставин
справи.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Об'єктом власності особи може бути,
зокрема, житло - жилий будинок, садиба,
квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права
власника жилого будинку, квартири
визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК
України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.

Ст. 150 ЖК України визначає, що
громадяни, які мають у приватній
власності житловий будинок /частину
будинку/, квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Як достовірно встановлено у
судовому засіданні, квартира
знаходиться у житловому будинок по
АДРЕСА_1 у м. Артемівську, який є
комунальною власністю територіальної
громади м. Артемівська, що знаходиться
у незадовільному стані, є непридатним
для проживання.

Чинне цивільне законодавство
передбачає, що право вимоги про
припинення права власності на квартиру
№ 5 у вищевказаному будинку належить
власнику нерухомого майна.

Згідно із ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому ЦПК України, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60
Цивільно-процесуального кодексу
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень проти них. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у розгляді справи.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі щодо яких виникає у сторін спір,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем не надано об'єктивних
доказів на підтвердження порушення
його охоронюваних законом прав
стосовно квартири АДРЕСА_5, що належить
відповідачу на праві власності, а також
доказів тієї обставини, що позивач
відноситься до визначеного законом
кола осіб, які мають повноваження
вимагати припинення права власності на
об'єкти нерухомості у випадку їх
знищення, зруйнування. Тому, в частині
позовних вимог щодо припинення права
власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
квартирою АДРЕСА_1 у м. Артемівську
внаслідок знищення майна та будинку
позов не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про зняття
відповідача з реєстраційного обліку,
то суд вважає їх такими, що не
підлягають задоволенню, оскільки у
випадку задоволення позову щодо
припинення права власності (або
усунення перешкод у користування
приміщенням) сторони не позбавлені
вирішити це питання у відповідності до
ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні».

Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі заяви особи
або її законного представника,
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою,
свідоцтва про смерть. Зняття з
реєстрації здійснюється в день
звернення особи.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», реєстрація місця проживання
та місця перебування осіб здійснюється
органом реєстрації.

На підставі Наказу МВС України від
22.11.2012 № 1077 зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18 грудня
2012 року за № 2109/22421 було затверджено
Порядок реєстрації місця проживання та
місця перебування фізичних осіб в
Україні та зразків необхідних для
цього документів.

Згідно п. 1.3 зазначеного вище
Порядку реєстрація/зняття з реєстрації
місця проживання/перебування
здійснюється управліннями, відділами
(секторами) Державної міграційної
служби України (ДМС України) в районах,
районах у містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення
(територіальний підрозділ ДМС України)
у день подання особою документів.
Відповідно до п. 3.1 Порядку зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Отже, питання щодо зняття з
реєстрації місця проживання особи не є
компетенцією суду, а відноситься
виключно до компетенції ДМС України, її
відділів та територіальних
підрозділів та здійснюється на
підставі судового рішення. На підставі
вищенаведеного, суд приходить до
висновку, що у задоволенні позовних
вимог належить відмовити, а
Артемівський міський відділ Головного
управління ДМС України у Донецькій
області вважати неналежним
відповідачем у справі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 213, 215, 218, ЦПК
України, ст. 7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст. ст. 71, 72 ЖК
України,ст. ст. 346, 349, ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові Комунального підприємства
«Артемівська керуюча компанія
житлово-комунальних послуг» до ОСОБА_2
про припинення права власності ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за квартирою АДРЕСА_1 у м.
Артемівську внаслідок знищення майна
та будинку, зобов'язання Артемівський
міський відділ ДМС України у Донецькій
області зняти з реєстраційного обліку
за адресою: квартира АДРЕСА_1 у м.
Артемівську Донецької області ОСОБА_2 -
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного
суду Донецької області через
Артемівський міськрайонний суд
Донецької області протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано.

Рішення ухвалено, оформлено і
підписано в нарадчій кімнаті суддею.

Головуючий суддя
Л.В.Шевченко