ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 622/418/13-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2014 року
смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської
області в складі :

Головуючого судді Калайда І.С.,

при секретарі Бойко І.О..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Золочів цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
співвідповідач ПрАТ " Страхова
компанія "Лафорт", третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на стороні
відповідача
Моторно-транспортнестрахове бюро
України про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

15.04.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаним позовом. Вказавши, що 20
січня 2013 року о 00 годин 15 хвилин в смт.
Золочів по вул. 8-го Березня 42,
відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем
МВ-УІТО, держаний номер НОМЕР_1,
виконуючи рух назад, не впорався з
керуванням та допустив наїзд на
нерухомий автомобіль Рено - Меган,
номерний знак НОМЕР_2, що належить йому.
15 лютого 2013 року Золочівським районним
судом Харківської області було
ухвалено постанову по
адміністративній справі, якою
відповідача ОСОБА_2 було визнано винним
у ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності . В
результаті ДТП було пошкоджено його
автомобіль Рено - Меган, номерний знак
НОМЕР_2, а саме деформовано праву
передню дверку, порушено лакофарбове
покриття тощо. Зазначені пошкодження
зафіксовані протоколом огляду
транспортного засобу від 20.01.2013 року,
складеного на місті пригоди
інспектором ВДАІ Золочівського
РВГУМВС України в Харківській області
та підтверджені відповідними
довідками. Сума матеріальних збитків,
спричинених пошкодженням автомобілю
встановлена фахівцями фірми «Сервіс
центр ремонту кузову» та складає 6215
грн., що підтверджується рахунком -
фактурою від 02 квітня 2013 року. № 3260.
Крім того, внаслідок ДТП йому було
завдано моральної шкоди, яка полягає у
душевних стражданнях, яких він зазнав у
зв'язку з пошкодженням його майна. Так,
як автомобіль знаходиться в
непридатному стані, він мав докладати
додаткових витрат та зусиль, щоб
добиратися на роботу. Такі
навантаження та переживання призвели
на нього тяжкий емоційний вплив та
завдали емоційних страждань. Для нього
важко перенести пошкодження його
власності, а саме автомобілю. Він
багато років збирав кошти для його
купівлі, тобто приклав чималих зусиль
для його придбання, підтримував у
бездоганному стані, а тому для нього
факт пошкодження транспортного засобу
є дуже болючим. На цей час він не можу
відремонтувати автомобіль у зв'язку з
браком коштів, такий його стан кожен
день спричиняє йому душевний біль та
нагадує про події дня, коли сталося ДТП.
Більш того, його обурює поведінка
відповідача, до якого він звертався за
мирним вирішенням спору. На його
звернення з приводу відшкодування
шкоди відповідач ніяк не реагував.

Представник позивача ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив про
їх задоволення, оскільки відповідач
відмовився добровільно відшкодувати
ОСОБА_1 завдану шкоду.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_4 проти позову заперечували в
повному обсязі, обґрунтувавши свої
заперечення тим, що 30. 08.2012 року ОСОБА_2 з
ПАТ « Страхова компанія «Лафорт» був
укладений договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, терміном на 1 рік,
поліс № АВ/7761767, код страховика 131.
Страхова сума (ліміт відповідальності)
на одного потерпілого за шкоду
заподіяну майну п'ятдесят тисяч
гривень. Відповідно до ЗУ України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» п.33 у разі настання
дорожно-транспортної пригоди, яка може
бути підставою для здійснення
страхового відшкодування, страхова
компанія виплачує страхове
відшкодування, потерпілому внаслідок
ДТП за шкоду заподіяну життю і здоров'ю
та шкоду заподіяну майну.

Співвідповідач ПрАТ «Страхова
компанія «Лафорт» неодноразово
викликалась в судове засідання, але не
з'явилася, до суду повернулись
повідомлення з позначкою за
закінченням терміну зберігання.
Зателефонувавши за вказаним номером
телефону на бланку полісу було
повідомлено, що вказаний страховий
випадок,який є предметом спору не
зареєстровано.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача МТСБУ до суду надіслали
клопотання про слухання справи без
їхньої присутності та письмові
пояснення, зазначивши, що в ДТП, що мала
місце 20 січня 2013 року із участю
автомобіля «Рено Меган». державний №
НОМЕР_2, має нести відповідальність
саме винна особа в ДТП. Винною особою в
цій ДТП є ОСОБА_2, отже, саме він має
відповідати за завдану в ДТП шкоду. Як
встановлено, цивільно-правова
відповідальність винної в цій ДТП
особи, як володільця транспортного
засобу, на момент вищевказаної ДТП,
була застрахована в ПрАТ «Страхова
компанія «Лафорт». Отже, відповідно до
чинного законодавства, саме ПрАТ
«Страхова компанія «Лафорт» взяло на
себе відповідальність по
відшкодуванню шкоди, завданої Позивачу
в ДТП винною особою, ОСОБА_2 Дане
відшкодування шкоди, має бути
здійснене ПрАТ «Страхова компанія
«Лафорт», шляхом виплати страхового
відшкодування.

Суд, вислухавши в судовому засіданні
пояснення сторін у справі, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
встановив наступне.

20 січня 2013 року о 00 годин 15 хвилин в смт.
Золочів по вул. 8-го Березня 42,
відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем
МВ-УІТО, держаний номер НОМЕР_1,
виконуючи рух назад, не впорався з
керуванням та допустив наїзд на
нерухомий автомобіль Рено - Меган,
номерний знак НОМЕР_2, що належить
позивачу ОСОБА_1

15 лютого 2013 року ОСОБА_2 в судовому
засіданні свою вину у вчиненні ДТП
визнав в повному обсязі, пояснив, що
дійсно напередодні 20.01.2013 року він,
керуючи автомобілем виконуючи рух
назад, не впорався з керуванням та
допустив наїзд на нерухомий
автомобіль, після чого залишив місце
пригоди. Золочівським районним судом
Харківської області було ухвалено
постанову по адміністративній справі,
якою відповідача ОСОБА_2 було визнано
винним у ДТП та притягнуто до
адміністративної
відповідальності.(а.с.19-20 ).

Внаслідок ДТП автомобіль «Рено Меган»,
д/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 зазнав
механічних ушкоджень, тобто позивачу
завдано матеріальну шкоду на загальну
суму 6 380,58 грн, , що підтверджується
Висновком № 5541 судово
автотоварознавчої експертизи від
06.06.2014 року ХНДІСЕ ім. Засл. Проф.. М.С.
Бокаріуса. (а.с. 70-78)

Згідно зі ст.ст.1187 ч.2 ЦК України, шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим обєктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Постанова Пленуму Верховного суду
України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" п. 4
зазначає, що під володільцем джерела
підвищеної небезпеки розуміється
юридична особа або громадянин, що
здійснюють експлуатацію джерела
підвищеної небезпеки на підставі права
власності, повного господарського
відання, оперативного управління або з
інших підстав (договору оренди,
довіреності тощо.) Відповідно до ст. 1166
ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними діями майну юридичної
особи чи фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено, що
винним у ДТП, внаслідок якої спричинено
шкоду майну позивачу (автомобілю "Рено
-Меган» д/н НОМЕР_2 ) є відповідач
ОСОБА_2, який в свою чергу, на момент
вищевказаної ДТП, був застрахований в
ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт». На
підставі п.33.1 Закону України " Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів у разі настання ДТП, яка може
бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
дотримуватись передбачених правилами
дорожнього руху, обов'язків водія,
причетного до ДТП; вжити заходів з
метою запобігання чи зменшення
подальшої шкоди; поінформувати інших
осіб, причетних до цієї пригоди, про
себе, своє місце проживання, назву та
місцезнаходження страховика та надати
відомості про відповідні страхові
поліси; невідкладно, але не пізніше
трьох робочих днів настання ДТП,
письмово надає страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності повідомлення про ДТП
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Судом встановлено, що відповідачем
ОСОБА_2 не виконані вказані пункти
договору, тобто ним не надано доказів
звернення до страхової компанії із
належною заявою про настання
страхового випадку 20.01.2013 року. Також
ним було покинуто місце ДТП, на
підставі цього суд не вважає даний
випадок страховим.

Відповідно до ст. З Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов'язкове страхування
цивільно- правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди. заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

П. 22.1. ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» говорить, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Ввідповідно до чинного законодавства,
саме ПрАТ "Страхова компанія «Лафорт»
взяло на себе відповідальність по
відшкодуванню шкоди, завданої Позивачу
в ДТП винною особою, ОСОБА_2 Дане
відшкодування шкоди, має бути
здійснене ПрАТ «Страхова компанія
«Лафорт», шляхом виплати страхового
відкодування.

Що ж стосується виплат МТСБУ, то такі
виплати здійснюються лише в при
настанні певних обставин.

Так, відповідно до абз. 2 п. 22.1. ст. 22
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», у разі настання
події, яка є підставою для проведення
регламентної виплати. МТСБУ у межах
страхових сум. що були чинними на день
настання такої події, відшкодовує у
встановленому иим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров 'ю, майну третьої особи.

Вичерпний перелік підстав, для
проведення регламентних виплат МТСБУ
зазначається в ст. 41 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Згідно вказаної статті, відсутні
підстави для регламентної виплати
МТСБУ Позивачу в даному випадку. МТСБУ
за рахунок коштів фонду захисту
потерпілих відшкодовує шкоду на
умовах, визначених цим Законом, у разі
недостатності коштів та майна
страховика - учасника МТСБУ, що
визнаний банкрутом та/або
ліквідований, для виконання його
зобов'язань за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності.

Відповідачем не надано доказів того,
що ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт»
визнана банкрутом чи ліквідована.

Отже розмір спричиненої позивачу
матеріальної шкоди, яка становить 6 380,
58 грн. підлягають відшкодування з
ОСОБА_2 в судовому порядку, так, як
добровільно він не бажає відшкодувати
зазначені витрати.

Враховуючи викладене, суд вважає позов
в частині стягнення матеріальної шкоди
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з

каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів;

3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Відповідно до п. З Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» - під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній особі незаконними
діями або бездіяльністю інших осіб».

Згідно з п. 5 згаданого Пленуму ВСУ
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювана, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювана, а
також вини останнього в її заподіянні.
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

В позовній заяві позивач посилається
на те, що внаслідок ДТП йому завдано і
моральну шкоду, яку він оцінює в
розмірі 5000 грн. Ціна враховує в себе усі
страждання, які довелося перенести за
цей час зокрема: порушення звичайного
способу життя, негативного впливу на
стан мого здоров'я: та мого
психологічного стану, а також
моральних страждань, пов'язаних з
дорожньо-транспортною пригодою. Таким
чином суд вважає, що вказаний позов в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача заподіяної моральної
шкоди у розмірі 5 тисяч грн. не
відповідає вимогам розумності,
справедливості та іншим вимогам закону
та з урахуванням наданих позивачем
доказів підлягає стягненню з
відповідача на суму 2000 грн.. При
визначенні розміру моральної шкоди суд
враховує і теперішній стан позивача,
те, що він не пересувається в зв'язку з
травмою, потребує стороннього догляду,
потребує кошти на лікування.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
підлягають задоволенню вимоги
позивача про стягнення з відповідача
на його користь витрат по сплаті
судового збору в розмірі 114,70 грн та
витрати за проведення судової
автотоварознавчої експертизи у
розмірі 1845,00 грн., що підтверджується
квитанціє, про сплату ОСОБА_1 від 04.06.2014
року (а.с.69)

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 30, 60, 88, 213-215 ЦПК України,
ст.ст.23,1166, 1167, 1187 ЦК України, Постанови
Пленуму Верховного суду України № 6 від
27.03.1992 року "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди", Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, і.н. НОМЕР_3 на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 6380,58
грн. (шість тисяч триста вісімдесят грн
58 коп), за проведення експертизи 1845 грн
(одну тисячу вісімсот сорок п'ять грн.)
за сплату судового збору- 114,70 грн. (сто
чотирнадцять грн. 70 коп.) та моральну
шкоду в розмірі 2000 грн.( дві тисячі), а
всього- 10340, грн. 28 коп. (десять тисяч
триста сорок грн. 28 коп.)

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Золочівський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення

Повний текст рішення виготовлено
20.08.2014 року.

Головуючий:
Калайда І. С.,

.