ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року.
справа № 174/954/14-ц

пс 4-с/174/3/2014

Вільногірський міський суд
Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді
Шаповала Г.І.

при секретарі
Пелипас Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби (ВДВС)
Вільногірського міського управління
юстиції (МУЮ), Дніпропетровської
області, Ляшенка Ю.Ю.,

У С Т А Н О В И В:

Згідно скарги, що надійшла до суду
26.09.2014 р., заявник, зазначив, що 11 березня
2014 року Вільногірський міський суд
ухвалив рішення у справі №174/10/14-ц про
стягнення з ОСОБА_3 на його користь
судових витрат в сумі 1742.00 грн., із яких
1200.00 грн. - відшкодування оплати
юридичної допомоги фахівця в галузі
права, та 542.00 грн. - відшкодування
сплаченого судового збору.

На підставі зазначеного рішення він
отримав виконавчий лист, який пред'явив
до виконання до відділу державної
виконавчої служби Вільногірського
міського управління юстиції, на
підставі якого 05 травня 2014 року було
відкрите виконавче провадження № 43180292.

27 серпня 2014 року старший державний
виконавець зазначеної виконавчої
служби Ляшенко Ю.Ю виніс постанову про
повернення йому виконавчого листа без
виконання на тій підставі, що неможливо
встановити особу боржника, та з'ясувати
місце проживання боржника. Дану
постанову він отримав 16 вересня 2014
року, що може довести в разі
необхідності.

Вважаю зазначену постанову незаконною
з наступних підставах.

У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону
України „Про виконавче провадження",
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених законом,
здійснювати необхідні заходи для
своєчасного і повного виконання
рішення способом і в порядку,
передбаченому виконавчим документом,
та, відповідно до ст. 40 Закону України
„Про виконавче провадження", у разі
відсутності відомостей про місце
проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника, оголосити
його у розшук.

Державний виконавець Ляшенко Ю.Ю.,
приймаючи рішення про повернення йому
виконавчого листа, цього до уваги не
прийняв.

На підставі викладеного й у
відповідності з ст. 383, ч. 1, 2 ст. 387, 388 ЦПК
України, заявник прохає, визнати дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Вільногірського міського управління
юстиції, Ляшенко Ю.Ю., неправомірними і
зобов'язати його прийняти його
виконавчий лист до виконання і
виконати рішення суду.

Враховуючи, що заявник та відділ ДВС не
повідомили про поважність причин
неявки в судове засідання, заяв про
відкладення розгляду справи не надали,
проте самі були повідомлені про час,
дату та місце судового засідання
належним чином, що строк розгляду
справ даної категорії установлений в
межах - 10 днів, суд дійшов висновку про
проведення судового засідання за
відсутності заявника та представника
відділу ДВС, що відповідає положенням
ст. 169 ЦПК України.

Згідно ст. 383 ЦПК України, учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ст. 385 ЦПК України, скаргу на
рішення, дію або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Згідно ст. 387 ЦПК України, 1. За
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. 2. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. 3. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали цивільної справи
№ 174/10/14-ц, 2/174/94/2014 та надані заявником
копії документів, суд доходить
висновку, що скарга обґрунтована і
підлягає частковому задоволенню.

З аналізу правових норм, а саме ст.ст.
17,18,19 ЗУ «Про виконавче провадження»,
п.п.3.4, 3.4.2, 3.8, 3.8.1, 3.8.4,3.8.5, 7.17 «Інструкції
з організації примусового виконання
рішень», затвердженої Наказ
Міністерства юстиції України 02.04.2012 №
512/5 та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 02 квітня 2012 р. за №
489/20802, витікає, що за кожним виконавчим
документом, який відповідає
встановленим вимогам та надається для
примусового виконання, відкривається
виконавче провадження.

З копії постанови про повернення
виконавчого документу стягувачеві від
27.08.2014 р., винесеної старшим державним
виконавцем Ляшенком Ю.Ю., витікає, що
підставою для такого рішення є
наступні обставини: неможливо
встановити особу боржника та з'ясувати
місце проживання боржника, в той час як
ці дані зазначені у виконавчому листі,
виданому Вільногірським міським судом
Дніпропетровської області 09.04.2014 р.

Згідно пункту п.5 ч. І ст.47, ст.50 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо: у результаті
вжитих державним виконавцем заходів
неможливо встановити особу боржника,
з'ясувати місцезнаходження боржника -
юридичної особи, місце проживання,
перебування боржника - фізичної особи.

Ця норма передбачає повернення
виконавчого документу, якщо взагалі
невідоме місце проживання або місце
знаходження боржника, у даному випадку
боржник, ОСОБА_3, зареєстрована за
місцем проживання у АДРЕСА_1, про що
зазначено у виконавчому листі. Таким
чином, місце проживання боржника та
його особа відомі, а тому постанову про
повернення виконавчого документу слід
визнати безпідставною, оскільки
державним виконавцем не було
встановлено належним чином обставини,
які, згідно ст. 47 ЗУ «Про виконавче
провадження», є підставою для
повернення виконавчого документу
стягувачу. Окрім того, згідно ч.1 ст.40 ЗУ
«Про виконавче провадження», державний
виконавець, у разі відсутності
відомостей про місце проживання,
перебування чи місцезнаходження
боржника - фізичної особи, має право
звернутися до суду з поданням про
винесення ухвали про розшук боржника.
Даних про ці дії в постанові про
повернення виконавчого документу
стягувачеві державний виконавець не
навів.

Згідно ч. І ст.6 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Оскільки, згідно ст. 25 ЗУ «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний прийняти та
розглянути в установлений законом
строк виконавчий документ, і прийняти
всі заходи для виконання рішення суду,
то приймати додатково судове рішення
про зобов'язання старшого державного
виконавця здійснити зазначені дії,
необхідності немає. Тому суд доходить
висновку, що скарга підлягає
задоволенню частково, а саме, в частині
визнання неправомірними дій
державного виконавця щодо
передчасного повернення виконавчого
документу стягувачеві. Заявнику
роз'яснити, що він має право повторно
надати заяву та виконавчий лист на
примусове виконання до
вищезазначеного відділу ДВС.

Керуючись ст.ст. 208-210, 222, 223, 292-294,383-389 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби (ВДВС)
Вільногірського міського управління
юстиції (МУЮ), Дніпропетровської
області, Ляшенка Ю.Ю., - задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Вільногірського міського управління
юстиції Дніпропетровської області,
Ляшенка Ю.Ю., щодо повернення
виконавчого документу-виконавчого
листа у цивільній справі № 174/10/14-ц,
2/174/94/2014 стягувачеві, ОСОБА_1.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення, через Вільногірський
міський суд, Дніпропетровської
області. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п'яти днів з
дня отримання копії цього рішення.

Копію ухвали, протягом двох днів з часу
її проголошення, надіслати
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення сторонам.

Головуючий суддя
Г.І. Шаповал