РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Маріуполя Донецької області у
складі: головуючого судді - Шатілової
Л.Г., при секретарі Марчук К.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2014 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,
вказавши, що 29.10.2008 року між ним та
відповідачем було укладено договір
позики, на підставі якого ним у якості
позики було передано відповідачу 125000
гривень, які останній зобов'язався
повернути йому до 29.03.2009 року зі сплатою
6% за кожний місяць користування
позикою по день повернення позики. До
теперішнього часу ОСОБА_2 суму позики
позивачу не повернув, а взяті на себе
зобов'язання за договором позики - не
виконав, у зв'язку з чим позивач був
змушений звернутися до суду з даним
позовом, в якому просив суд стягнути з
відповідача на його користь суму боргу
за договором позики станом на 29.03.2014
року, а саме: суму позики у розмірі 125000
гривень, суму процентів за
користування позикою у розмірі 660000
гривень, суму інфляційних витрат у
розмірі 35125 гривень, 3% річних від суми
боргу за період з 29.03.2009 року по 29.03.2014
року у розмірі 18750 гривень, а також пеню
у розмірі 228125 гривень.

Позивач ОСОБА_1 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
наполягав на їх задоволені, за
підставами викладеними у позовній
заяві.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день та час слухання
справи повідомлявся у встановленому
законом порядку, причину неявки суду не
повідомив, заяву про розгляд справи у
його відсутність суду не надав.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК
України у разі повторної неявки в
судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність відповідача та ухвалити
заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК
України, оскільки позивач не
заперечував проти заочного розгляду
справи.

З'ясувавши думку позивача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.10.2008 року
між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_2 було укладено договір позики, на
підставі якого позивачем у якості
позики було передано відповідачу 125000
гривень, які останній зобов'язався
повернути йому до 29.03.2009 року зі сплатою
6% за кожний місяць користування
позикою по день повернення позики /а.с.
3/.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Також, договір позики є
укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками.

Відповідно до п. 1 договору позики від
29.10.2008 року, при несплаті щомісячних
відсотків у встановлений договором
строк їх сума додається до суми позики
та відсотки нараховуються на загальну
суму боргу, збільшену на рівень
інфляції за період прострочення у
розмірі 8% за кожний місяць нарахування
боргу по день його повернення.

Відповідно до п. 3 договору позики,
при несвоєчасному поверненні позики
або сплати відсотків позичальник
зобов'язується сплатити позикодавцю
пеню згідно ст. ст. 549-542 ЦК України у
розмірі 0,5% від суми позики за кожен
день прострочення, відшкодувати збитки
згідно ст. 623 ЦК України, повернути борг
з урахуванням інфляції згідно ст. 625 ЦК
України, а також відшкодувати
позикодавцю всі необхідні витрати з
повернення боргу.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.546 та ч.1, 3 ст.549 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися поряд з іншим
неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 258 ЦК України до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені)
застосовується спеціальна позовна
давність тривалістю в один рік.

Статтею 259 ЦК України передбачено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Відповідно до п. 10 договору позики,
згідно ст. 259 ЦК України сторонами
збільшується позовна давність про
захист прав сторін щодо стягнення суми
пені, позики, відсотків, інфляційних,
збитків, шкоди та інших прав за даним
договором загальною тривалістю у 5
років.

Оскільки в судовому засіданні знайшла
своє підтвердження та обставина, що
позивач свої зобов'язання за даним
договором позики виконав, а
відповідачем порушено передбачений
договором порядок повернення суми
позики та відсотків, позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до наданого розрахунку,
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 1067000 гривень, що
складається з: суми позики у розмірі
125000 гривень, відсотків за користування
сумою позики у розмірі 660000 гривень,
інфляційних витрат у розмірі 35125
гривень, 3% річних у розмірі 18750 гривень,
пені у розмірі 228125 гривень, яка
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, оскільки суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог, з відповідача підлягає
стягненню на користь держави судовий
збір у розмірі 3654 гривень.

На підставі викладеного керуючись
ст.ст. ст. ст. 10, 11, 88, 174, 212, 214-215, 224-226 ЦПК
України, ст. ст. 258, 259, 546, 549, 625, 1049 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ -

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу за договором позики від
29.10.2008 року у розмірі 1067000 (один мільйон
шістдесят сім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі
шістсот п'ятдесят чотири) гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня проголошення заочного
рішення.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя
Л.Г.Шатілова