Справа № 588/307/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2014 Тростянецький районний суд
Сумської області в складі: головуючого
– судді - Маслова В.В., за участю
секретаря – Кучмій Д.В., представника
позивача ОСОБА_1, представника
відповідача – ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Тростянець цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до фізичної особи підприємця
ОСОБА_5, Публічного акціонерного
товариства «Альфа-банк» про захист
прав споживача послуг,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_4 звернулась з позовом до ФОП
ОСОБА_5, ПАТ «Альфа-банк» про захист
прав споживача послуг.

Свої вимоги мотивувала тим, що 15 грудня
2013 за місцем свого проживання у
м. Тростянець, під впливом обману та
нав’язування послуг, вона уклала
договір побутового підряду за
індивідуальним номером заказу АL-480-LGC з
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5,
відповідно до якого замовила
виготовлення металопластикових вікон
на суму 13895 грн. Одночасно вона уклала і
договір споживчого кредитування з ПАТ
«Альфа-банк» на вказану суму. При цьому,
за умовами кредитного договору
кредитні кошти Банк повинен був
перерахувати на рахунок ФОП ОСОБА_5 в
рахунок оплати товару за договором
підряду.

Наступного дня, тобто 16 грудня 2013 вона
(позивачка) поїхала до міста Суми з
метою анулювати підписані угоди та для
цього звернулася до офісу ФОП ОСОБА_5,
який знаходиться у м. Суми з письмовою
заявою про відмову від договору
підряду.

Також 16 грудня 2013 року вона звернулась
до Сумського відділення ПАТ
«Альфа-Банк» з заявою про відкликання
своєї згоди на укладання договору
№401561022 від 15.12.2013 про надання
споживчого кредиту в сумі 13895,00 гривень.

Не отримавши відповіді 20.12.2013 та 24.12.2013
вона (позивачка) повторно зверталася з
заявами до Сумського відділення ПАТ
«Альфа-Банк», а також ФОП ОСОБА_5 про
відмову від договору на виготовлення
металопластикових вікон та
відкликання згоди на укладання
кредитного договору.

Проте, ФОП ОСОБА_5 і ПАТ «Альфа-Банк»
письмово відмовились розірвати спірні
договори. Крім того, ПАТ «Альфа-Банк»
почав вимагати сплати заборгованості
за кредитним договором, а ФОП ОСОБА_5
прийняття виготовлених вікон,
погрожуючи застосуванням штрафних
санкцій.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_4,
остаточно уточнивши свої позовні
вимоги, просила суд визнати розірваним
договір побутового підряду на
виготовлення пластикових вікон АL-480-LGC
від 15.12.2013 укладений між нею та ФОП
«Осіпова Зінаїда Миколаївна» з 16.12.2013
на підставі заяви про односторонню
відмову від договору; визнати
розірваним кредитний договір №401561022
від 15.02.2013 укладений між нею та ПАТ
«Альфа -Банк» з 16.12.2013 на підставі заяви
про односторонню відмову від договору;
зобов'язати ФОП ОСОБА_5 повернути ПАТ
«Альфа-Банк» отримані за договором
кошти в сумі 13894 грн.

В судове засідання позивач та його
представник з’явились, позов
підтримали посилаючись на обставини
викладені у заяві.

Представник ФОП ОСОБА_5 в судове
засідання з’явився проти позову
заперечував. Свої заперечення
обґрунтовував тим, що при укладенні з
позивачем договору підряду від 15.12.2013
за індивідуальним номером заказу
АL-480-LGC було в належній формі досягнуто
згоди стосовно усіх його істотних умов.
Перед підписанням вказаного договору
позивач був

ознайомлений зі споживчими
властивостями виробів, які були
викладені у нормативних документах
фірми-виробника. Також, на момент
звернення позивача з вимогами про
розірвання договору замовлення вже
було виконано виробником вікон на 75
відсотків. Наразі вікна виготовлені
повністю, проте позивачка 15.01.2014
відмовилась від їх прийняття. Також,
представник відповідача вказав, що
відповідно до умов договору укладеного
між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_4 остання не має
права на відмову від договору,
оскільки виготовлені вікна є товаром,
який не підлягає обміну чи поверненню.

Представник ПАТ «Альфа -Банк» будучи
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду справи в судове
засідання не з’явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд
мотивуючи рішення зазначає про
наступне.

З матеріалів справи судом встановлено,
що 15 грудня 2013 року позивач - ОСОБА_4
уклала з фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_5 договір побутового підряду за
індивідуальним номером заказу №AL-480-LGС,
відповідно до якого замовила
виготовлення ПВХ конструкцій у вигляді
метало пластикових вікон на суму 13895
грн. (а.с.3-6)

Одночасно вона уклала з ПАТ
«Альфа-банк» договір споживчого
кредитування № 401561022 від 15.12.2013, на суму
13895 грн.(а.с.7-10)

За умовами п.2.5 кредитного договору
кредит надавався позичальнику для
оплати товару, що вказаний у
вищезазначеному договорі підряду, у
зв’язку із чим банк зобов’язувався
перерахувати кошти в сумі 13895 грн. на
розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_5 у ПАТ
ПриватБанк.

16 грудня 2013 року позивачка звернулася
до офісу ФОП ОСОБА_5, який знаходиться у
м. Суми з письмовою заявою про
відмову від договору. Вказана
обставина підтверджується копією
відповідної заяви від 16.12.2013 та запитом
ФОП ОСОБА_5 від 17.12.2013. (а.с.11,18) Окрім
того, факт надходження відповідного
звернення в судовому засіданні
підтвердив і представник ФОП ОСОБА_5

16 грудня 2013 року позивачка також
звернулась до представництва ПАТ
«Альфа-Банк» Сумське відділення з
заявою про відкликання своєї згоди на
укладання кредитного договору №401561022
від 15.12.2013 про надання споживчого
кредиту в сумі 13895,00 гривень, що
підтверджується копією відповідного
звернення. (а.с.12)

Не отримавши відповіді на попередні
звернення позивач 20.12.2013 та 24.12.2013
повторно зверталася з заявами до
Сумського відділення ПАТ «Альфа-Банк»,
а також до ФОП ОСОБА_5 про відмову від
договору на виготовлення пластикових
вікон та відкликання згоди на
укладання кредитного договору. (а.с.13-15)

Листом за № 2152-23.1-6/6 від 13.01.2014 ПАТ
«Альфа-Банк» повідомило позивача про
те, що підстави для розірвання
кредитного договору № 401561022 від 15
грудня 2013 року відсутні, оскільки
позивачка не повернула банку отримані
кредитні кошти.

Оцінивши надані сторонами докази у
їх сукупності, суд приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення позову.

Зокрема вирішуючи вимогу позивача щодо
визнання розірваним договору
побутового підряду на виготовлення
пластикових вікон АL-480-LGC від 15.12.2013 суд
виходить із наступного.

Згідно з ч.2 ст. 867 ЦК України замовник
має право у будь-який час до здачі йому
роботи відмовитися від договору
побутового підряду, сплативши
підрядникові частину встановленої
ціни роботи пропорційно роботі,
фактично виконаній до повідомлення про
відмову від договору, та відшкодувавши
йому витрати, здійснені до цього
моменту з метою виконання договору,
якщо вони не входять до частини ціни
роботи, яка підлягає сплаті. Умови
договору, що позбавляють замовника
цього права, є нікчемними.

Таким чином, законом замовнику надано
право відмовитися в односторон ньому
порядку від договору у будь-який час до
закінчення роботи, і встановлене цією
нормою право не може бути обмежене.

Ч. 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що у
разі односто ронньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у
разі розірвання договору зобов'язання
сторін

припиняються.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_4, як
замовник за договором побутового
підряду, відмовилась від дого вору,
подавши підряднику - ФОП ОСОБА_5
відповідну заяву від 16.12.2013 (та повторну
заяву від 24.12.2014), і така одностороння
відмова від договору не потребує
узгодження з підрядни ком, то договір є
розірваним, а зобов’язання
припиненими з 16.12.2013.

Попри це, відповідач ФОП ОСОБА_5
посилаючись на неможливість
розірвання вказаного договору підряду
наполягає на виконанні замовником –
ОСОБА_4 зобов’язань за договором, про
що свідчить лист від 04.03.2014. (а.с.83)

З огляду на зазначене та враховуючи
наявність спору між сторонами, суд
вважає, що вимога позивача про визнання
розірваним договору побутового
підряду на виготовлення
металопластикових вікон від 15.12.2013 за
індивідуальним номером заказу АL-480-LGC -
підлягає задоволенню. При цьому
договір слід вважати розірваним з часу
подання ОСОБА_4 заяви від 16.12.2013 про
односторонню відмову від договору .

Суд не бере до уваги посилання
відповідача на неможливість
розірвання укладеного договору
підряду у зв’язку із умовами п. 7.6
договору, оскільки така умова згідно ч.2
ст. 867 ЦК України є нікчемною.

Також суд не бере до уваги посилання
відповідача на те, що на момент відмови
ОСОБА_4 від договору, Товариством з
обмеженою відповідальністю «Статус
групп», яке залучалось для
виготовлення ПВХ конструкцій, вже було
виконано 75 відсотків замовлення, яке
ОСОБА_4 має оплатити.

Так відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

З огляду на вказане положення закону,
суд дійшов висновку, що відповідачем –
ФОП ОСОБА_5 не було надано належних,
достатніх та достовірних доказів,
виконання робіт по виготовленню ПВХ
конструкцій на 75 відсотків саме вже на
наступний день після укладення
договору.

Зокрема наявні в матеріалах справи
листи № 551 від 29.04.2014 та №б/н від 22.12.2013
ТОВ «Статус групп» не є належними та
достовірними доказами виконання робіт
по виготовленню ПВХ конструкцій,
оскільки не містять у собі посилання на
будь-які документи, що підтверджують
обсяги виконаних робіт. Крім того,
відсутні будь-які докази існування в
цей час договірних відносин між ФОП
ОСОБА_5 та ТОВ «Статус групп» з приводу
залучення останнього як супідрядника.
(а.с.19)

На підтвердження існування таких
договірних відносин представником ФОП
ОСОБА_5 було надано копію договору
купівлі-продажу товарів №10 укладеного
з ТОВ «Статус групп». Проте, як
вбачається зі змісту договору він
датований 02.01.2014, тобто був укладений
вже після відмови ОСОБА_4 від укладення
договору підряду.

Розглядаючи вимогу позивача про
визнання розірваним кредитного
договору №401561022 від 15.02.2013 укладеного з
ПАТ «Альфа -Банк» суд виходить із
наступного.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Договір
укладається шляхом пропозиції однієї
сторони укласти договір (оферти) і
прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною.

Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів» споживач
має право протягом чотирнадцяти
календарних днів відкликати свою згоду
на укладення договору про надання
споживчого кредиту без пояснення
причин. Перебіг цього строку
розпочинається з моменту передачі
споживачеві примірника укладеного
договору. Відкликання згоди
оформлюється письмовим повідомленням,
яке споживач зобов'язаний подати
особисто чи через уповноваженого
представника або надіслати
кредитодавцю до закінчення строку,
зазначеного в абзаці першому цієї
частини. З відкликанням згоди на
укладення договору про надання
споживчого кредиту споживач повинен
одночасно повернути кредитодавцю
кошти або товари, одержані згідно з
договором.

Аналіз вказаних положень закону дає
підстави вважати, що відкликання згоди
особи на укладення договору про
надання споживчого кредиту має своїм
наслідком анулювання між сторонами
будь-яких зобов’язань, що виникали за
цим договором. Водночас, відкликання

згоди на укладення договору з огляду на
положення ч.1 ст. 202 ЦК України, слід
вважати, одностороннім правочином, що
призводить до виникнення нового
зобов’язання по поверненню отриманих
кредитних коштів.

Як було встановлено судом позивачка -
ОСОБА_4 згідно поданих заяв від 16.12.2013,
20.12.2013 та 24.12.2013 засвідчила своє бажання
відкликати згоду на укладення
кредитного договору №401561022 від 15.02.2013.

Враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що на час розгляду справи
вказаний договір не є укладеним, а тому
вимоги про визнання його розірваним не
підлягають задоволенню.

Натомість, у зв’язку із відкликанням
згоди на укладення кредитного договору
між ОСОБА_4 та ПАТ «Альфа -Банк» могло
виникнути нове зобов’язання,
відповідно до якого ОСОБА_4 має
повернути отримані за кредитним
договором кошти, а банк має право
вимагати від ОСОБА_4 виконання її
обов’язку.

Разом із тим, оскільки вказане питання
не є предметом даного спору воно може
бути вирішене в межах окремих позовних
вимог банку до ОСОБА_4 або Банку до ФОП
ОСОБА_5

В той же час, з матеріалів справи
вбачається, що ПАТ «Альфа - Банк»
наполягає на сплаті ОСОБА_4
заборгованості за кредитним договором
№401561022 від 15.02.2013, про що свідчать
відповідні листи №28431-102 б/б від 07.04.2014
та №2152-23.1-б/б від 13.01.2014. (а.с.20,83)

Даючи оцінку виконанню банком умов
вказаного кредитного договору слід
зазначити про наступне.

Згідно з пунктом 2.5 кредитного договору
№401561022 від 15.12.2013 кредит надавався
Позичальнику для оплати товару, що
вказаний у специфікації № 401561022 від
15.02.2013 у сумі 13894 грн. шляхом
безготівкового перерахування грошових
коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_5
№1674 у ПАТ «Приват Банк»МФО 337546,
код ЄДРПОУ НОМЕР_1.

Відповідно до п.3 розділу 2 договору
зобов’язання банку по наданню
Позичальнику кредиту … має бути
виконане Банком не пізніше наступного
банківського дня з дати настання
відкладальної обставини шляхом
перерахування кредитних коштів за
вказаними Сторонами в розділі №1 цього
Договору реквізитами.

Відповідно до п.8 розділу 2 договору
днем надання кредиту вважається день
перерахування коштів у сумі Кредиту за
реквізитами, що обумовлені сторонами…

Як вбачається з матеріалів справи
вказані вимоги договору ПАТ «Альфа -
Банк» виконані не були.

Так, згідно виписки по особовим
рахункам за період з 15.12.2013 по 07.04.2014 ПАТ
«Альфа - Банк» 16.12.2013 за док. №382778
перерахував кошти в сумі 13894 грн. з
рахунку ОСОБА_4 у ПАТ «Альфа - Банк»
№1022 на рахунок ФОП ОСОБА_5, №
2701, що також відкритий у ПАТ
«Альфа - Банк».(а.с.65)

Натомість, в порушення умов визначених
у п 2.5 кредитного договору №401561022 від
15.12.2013 кредитні кошти на поточний
рахунок ФОП ОСОБА_5 №1674 у ПАТ
«Приват Банк» перераховані не були. Це
дає підстави вважати, що відповідно до
п. 8 розділу 2 договору ПАТ «Альфа - Банк»
не надало кредит ОСОБА_4

Вирішуючи вимогу, позивачки щодо
зобов'язання ФОП ОСОБА_5 повернути ПАТ
«Альфа-Банк» отримані за договором
кошти в сумі 13894 грн. суд виходить із
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка уклала двосторонній договір
підряду з ФОП ОСОБА_5 та двосторонній
договір споживчого кредитування з ПАТ
«Альфа - Банк». Враховуючи це між ПАТ
«Альфа - Банк» та ФОП ОСОБА_5 відносини
зобов’язального характеру відсутні, а
тому вказана вимога позивача
задоволенню не підлягає.

Інших правових підстав для
зобов’язання ФОП ОСОБА_5 повернути ПАТ
«Альфа-Банк» кошти в сумі 13894 грн. суд
також не вбачає.

Виходячи з вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК
України суд розглядає справи в межах
заявлених позовних вимог, на підставі
наданих сторонами доказів.

Предметом даного спору є визнання
укладених договорів розірваними, та
повернення грошових коштів, а не
визнання договорів недійсними
внаслідок обману, тому суд не приймає

до уваги всі інші доводи позивача
стосовно наявності обману з боку
відповідачів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ФОП
ОСОБА_5 слід стягнути судовий збір в
сумі 243 грн. 60 коп. в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11, 60, 212-215 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати розірваним договір побутового
підряду на виготовлення пластикових
вікон від 15.12.2013, з індивідуальним
номером заказу АL-480-LGC, укладений між
ОСОБА_4 та ФОП «Осіпова Зінаїда
Миколаївна» з 16.12.2013 на підставі заяви
про односторонню відмову від договору.

Стягнути на користь держави з ФОП
«Осіпова Зінаїда Миколаївна» судові
витрати у сумі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини позову
відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня його проголошення до
Апеляційного суду Сумської області
через Тростянецький районний суд
Сумської області.

Суддя

В.В. Маслов