Справа №760/8307/14-ц
провадження № 2-3346/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Букіної О.М.

при секретарі -
Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувсь до суду з позовом про
розірвання шлюбу, мотивуючи свої
вимоги тим, що спільне життя з
відповідачем не склалось через різницю
в поглядах на життя, у зв'язку з цим між
ними постійно виникали непорозуміння
та сварки, які привели до взаємного
відчуження.

Позивач зазначає, що вони протягом
останніх років не підтримують шлюбних
відносин, спільного господарства не
ведуть, мають окремий бюджет та
проживають окремо, подальше спільне
проживання у шлюбі та його збереження
стало неможливим, так як сім'я
остаточно розпалася.

Посилається, що почуття любові між ними
втрачено, і строк для примирення, за
таких обставин, не вплине на збереження
та покращення сімейних стосунків.

Тому вважає, що їх шлюб розпався
остаточно і поновити його неможливо.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі і
просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про дату та час розгляду
справи повідомлялася належним чином.
До суду подано нотаріально завірену
заяву відповідача про те, що позов по
справі визнає, проти розірвання шлюбу
не заперечує та просить розглядати
справи без участі відповідача. Згідно
ч.1 ст.174 ЦПК України відповідач може
визнати позов протягом усього часу
судового розгляду, зробивши заяву. У
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
його представника, дослідивши
матеріали справи, вважає позов таким,
що підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу
України шлюб розривається, якщо судом
буде встановлено, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 20 вересня 1997 року,
про що свідчить відповідне свідоцтво
про одруження серії НОМЕР_1 від 20.09.1997
року, актовий запис № 936 (а.с.4). Від цього
шлюбу мають синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6).

Судом встановлено, що протягом
останніх років сторони не підтримують
шлюбних відносин, спільного
господарства не ведуть, мають окремий
бюджет та проживають окремо, подальше
спільне проживання у шлюбі та його
збереження стало неможливим, оскільки
взаєморозуміння та почуття любові між
ними втрачено, і строк для примирення
за таких обставин не вплине на
збереження та покращення сімейних
стосунків.

Спірні питання щодо поділу майна
подружжя, на даний час відсутні. Діти
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, після розірвання шлюбу
залишаються проживати з матір'ю.

За таких обставин подальше спільне
проживання сторін і збереження сім'ї
неможливе, шлюб сторін слід розірвати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.110, 112 СК України, ст.ст.
3,4, 10-11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Відділом
реєстрації одружень Виконкому
Миколаївської міської ради народних
депутатів від 20 вересня 1997 року,
актовий запис № 936, між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя: