Справа № 761/8683/14-ц
Провадження №2/761/3550/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

08 серпня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
Саадулаєва А.І.

при секретарі:
Булах Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Київської міської ради про визнання
права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року позивач ОСОБА_1
(далі по тексту - позивач, ОСОБА_1)
звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
Київської міської ради (далі по тексту -
відповідач) про визнання права
власності.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько
ОСОБА_2, після якого відкрилася
спадщина. Відповідно до заповіту від
07.04.2011 року, в реєстрі №411, ОСОБА_2
призначив позивача своїм спадкоємцем,
та заповів йому все майно, що належало
йому на день смерті. Після звернення
позивача до першої нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на 2/3 частини квартири
АДРЕСА_1, оскільки право власності у
спадкодавця не виникло, враховуючи те,
що він не здійснив державну реєстрацію
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 17.06.2008 року в Київському
міському Бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
що позбавляє позивача права отримати у
власність на підставі заповіту
померлого від 07.04.2011 року 2/3 частини
квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з чим
позивач звернувся до суду з позовом,
відповідно до якого просить визнати за
ним право власності на 2/3 частини
квартири АДРЕСА_1.

У судове засідання, яке відбулося 08.08.2014
року, позивач не з'явився, про розгляд
справи повідомлявся належним чином,
через канцелярію суду представником
позивача ОСОБА_3 направлено заяву,
відповідно до якої остання просить
розглядати справу у відсутність
сторони позивача, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про розгляд справи
повідомлявся належним чином, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштових
відправлень, наявних в матеріалах
справи, про причини неявки в суд не
повідомив. Заяв та клопотань від нього
на адресу суду не надходило.

Суд, керуючись ст. 224 ЦПК України,
ухвалив провести заочний розгляд
справи на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, отримавши
на це згоду позивача.

Суд, розглянувши подані позивачем
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації
смертей 22.11.2012 року зроблено
відповідний актовий запис за №20623, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим Відділом
реєстрації смерті у м. Києві від 22.11.2012р.
(а.с.7).

07 квітня 2011 року ОСОБА_2 було складено
заповіт, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, та
зареєстрований в реєстрі за №411, згідно
якого на випадок смерті належне йому
майно, де б воно не знаходилось і з чого
б воно не складалось, і взагалі все те,
що буде йому належати на день смерті і
на що він за законом матиме право -
заповів ОСОБА_1, тобто позивачу (а.с. 8).

Статтею 1223 ЦК України визначено, що
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. За ст. 1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Згідно ст. 1236 ЦК України, заповідач має
право охопити заповітом права та
обов'язки, які йому належать на момент
складення заповіту, а також ті права та
обов'язки, які можуть йому належати у
майбутньому.

З копії матеріалів спадкової справи
№311/2013, заведеної 26.03.2013р. державним
нотаріусом Першої Київської державної
нотаріальної контори щодо майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2,
вбачається, що позивач 26.03.2013р.
звернувся до Першої Київської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини за
заповітом після смерті померлого
ОСОБА_2 (а.с.40).

В зв'язку з оформленням спадщини,
нотаріусом було зроблено запити, в тому
числі і до Комунального підприємства
"Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна"
№2391/02-14 від 26.03.2013 року (а.с. 47), у
відповідь на який Комунальне
підприємство "Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна" повідомило, що згідно
з даними бюро, 1/3 частина квартири
АДРЕСА_1 на праві власності
зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
видане відділом приватизації
державної адміністрації
Шевченківського району 21.07.1993 року,
розпорядження №3743 (а.с. 77).

З копії матеріалів спадкової справи №
931, заведеної 03.10.2007 року нотаріусом
Третьої Київської державної
нотаріальної контори щодо майна
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5,
вбачається, що остання заповіла
належну їй квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2

Як вбачається з відповіді №1608/02-14 від
25.02.2014 року, наданої Першою Київською
державною нотаріальною конторою
ОСОБА_1, видати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на 2/3 частини
квартири АДРЕСА_1 після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 неможливо, так як
право власності на 2/3 частини вказаної
квартири у померлого не виникло,
оскільки згідно з ст.ст. 182,331 ЦК України
право власності на нерухоме майно
виникає з моменту державної реєстрації
(а.с. 10).

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті. Ч. 1
ст. 1267 Цивільного кодексу України
встановлено, що частки у спадщині
кожного із спадкоємців за законом є
рівними.

Статтею 182 ЦК України встановлено, що
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 1299 ЦК України, право
власності на нерухоме майно виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації цього майна.

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
інформація про права на нерухоме майно
та їх обтяження підлягає внесенню до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Відповідно до частини 7 статті 16 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", державна реєстрація прав
проводиться на підставі заяви
власника, іншого правонабувача,
сторони правочину, за яким виникло
право, уповноваженої ними особи або
державного кадастрового реєстратора у
випадках, передбачених Законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", однією з
підстав для реєстрації прав власності
на нерухоме майно є рішення суду, що
набрало законної сили.

Виходячи із вищевказаного, суд прийшов
до висновку, що оскільки померлий
ОСОБА_2 не встиг здійснити державну
реєстрацію свого права власності на
квартиру АДРЕСА_1 у Комунальному
підприємстві "Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна" (яке мало
повноваження на проведення такої
державної реєстрації на той момент,
коли ОСОБА_2 був живий), то це позбавило
можливості позивача оформити право
власності за заповітом на 2/3 частини
квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, та враховуючи те, що
обставини, на які посилається позивач,
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Судові витрати розподіляються
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218,
223, 224-233 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської
міської ради про визнання права
власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3
частини квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя: