АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/5113/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1579/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко С.
Доповідач Чічіль В. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

за участю секретаря: Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" на рішення
Ленінського районного суду м. Полтави
від 8 квітня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом, у якому
зазначало, що за умовами кредитного
договору №б/н від 27 березня 2006 року
ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 1 500,00 грн.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,0% на рік на залишок
заборгованості за кредитом.

Позичальник належним чином не виконав
взятих на себе зобов'язань та станом на
31 жовтня 2013 року має заборгованість за
кредитом 2 998,04 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом 13
302,50 грн., штраф (фіксована частина) у
сумі 500,00 грн. та штраф (процентна
складова) у сумі 815,03 грн., які банк
просив стягнути на свою користь.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 8 квітня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційному порядку рішення
місцевого суду оскаржено
ПАТ КБ «ПриватБанк», в апеляційній
скарзі, посилаючись на порушення і
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначене рішення суду першої
інстанції скасувати, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Як убачається з матеріалів справи та
вірно встановлено місцевим судом, що 28
березня 2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ
«ПриватБанк» (правонаступник - ПАТ КБ
«ПриватБанк») укладено кредитний
договір №б/н, за умовами якого позивач
надав відповідачу грошові кошти у сумі
1 500,00 грн. зі сплатою 36% річних.

Унаслідок невиконання позичальником
взятих на себе зобов'язань, станом
на 31 жовтня 2013 року за
вищевказаним кредитним договором
рахується заборгованість на загальну
суму 17 615,57 грн., яка складається з: 2 998,04
грн. заборгованості за кредитом, 13 302,50
грн. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 500,00 грн. штрафу
(фіксована частина) та 815,03 грн. штрафу
(процентна складова).

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та у порядку, що
встановлені договором.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ КБ
«ПриватБанк» на підтвердження своїх
позовних вимог надано заяву
позичальника від 27 березня 2006 року,
підписану ОСОБА_1, у якій відповідна
графа заяви про термін дії картки
«Універсальна» НОМЕР_1, залишилась
незаповненою працівником банку.

Відповідно до п. 3.1. положень Умов та
правил надання банківських послуг,
банк відкриває клієнту картковий
рахунок, його вид і строк дії
визначений в заяві і в пам'ятці клієнта,
підписанням якої клієнт і банк
укладають договір про надання
банківських послуг.

Таким чином, строк дії договору
визначається не тільки цими правилами,
а й положеннями, вказаними у пам'ятці
клієнта та строком дії кредитної
картки.

Для встановлення строку дії кредитної
картки, судом запитувалась у банку
Пам'ятка клієнта, на яку міститься
посилання у п. 3.1. Умов та правил надання
банківських послуг, чи інші документи,
у яких може міститись дана інформація.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» у
судовому засіданні апеляційної
інстанції пояснив, що Пам'ятку клієнта
надати до суду не має можливості,
оскільки вона видається клієнту разом
з кредитною карткою, та примірника
пам'ятки у банку не залишається.

Між тим, з наданої до суду ПАТ КБ
«ПриватБанк» виписки з невідомої
комп'ютерної програми, яка не
відповідає вимогам ст. ст. 58, 59 ЦПК
України щодо належності та
допустимості доказів, також не
вдається встановити строк дії картки.

У постанові Верховного Суду України
від 6 листопада 2013 року
№6-116цс13 викладено правову позицію,
відповідно до якої, перебіг позовної
давності за вимогами кредитора, які
випливають з порушення боржником умов
договору (графіка погашення кредиту)
про погашення боргу частинами
(щомісячними платежами) починається
стосовно кожної окремої частини, від
дня, коли відбулося це порушення, при
цьому, позовна давність у таких
випадках обчислюється окремо по
кожному простроченому платежу.

Відповідно до п. 9.12 Правил користування
платіжною карткою договір діє протягом
12 місяців з моменту підписання.

За змістом п. п. 5.4., 5.5.2 Правил
користування платіжною карткою, строк
погашення процентів по кредиту -
щомісячно за місяць, що передує
нарахуванню процентів, за кожний
календарний день за фактично витрачені
з кредитного рахунку кошти, з дня
списання суми з карткового рахунку.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1
допустив заборгованість по платежам за
кредитним договором №б/н від 27 березня
2006 року з січня 2007 року, банк
звернувся до суду з цим позовом у
грудні 2013 року.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

З огляду на положення ч. ч. 3, 4 ст. 267
цього ж кодексу, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Заперечуючи проти заявлених вимог,
відповідач просив застосувати
наслідки спливу позовної давності.

Таким чином, місцевий суд дійшов
вірного висновку щодо наявності
підстав, передбачених ч. 4 ст. 267 ЦК
України, для відмови у задоволенні
позовних вимог банку з підстав
пропуску строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на тому, що картковий рахунок відкрито
на ім'я ОСОБА_1 на необмежений строк, а
кредитний договір проходив лонгацію,
що не відповідає чинному законодавству
та умовам кредитного договору, з огляду
на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

З урахуванням цього, ненадання банком у
порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України
доказів, що давали б можливість
встановити строк, на який було
здійснено відкриття банківського
рахунку, не встановлює безстроковість
карткового рахунку, а умови про
лонгацію, передбачені п. п. 9.3., 9.12. Умов
та правил надання банківських послуг,
стосуються чинності цим умов та правил,
та не встановлює строку дії самого
карткового рахунку.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування чи зміни.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Полтави від 8 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
Чічіль В.А.

Кузнєцова О.Ю.

Хіль Л.М.

З оригіналом згідно:

суддя
Чічіль В.А.