АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

24 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик О.Ф.,
Панченко М.М.

при секретарі: Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2

на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 20 травня 2014
року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Гаражно-будівельного кооперативу
«Авіатор», третя особа: ОСОБА_3 про
стягнення збитків та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з даним позовом до
Гаражно-будівельного кооперативу
«Авіатор». Зазначав, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 05.11.2013 року на відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
злочином, скоєним головою ГБК при
виконанні трудових обов'язків з
відповідача на його користь стягнуто 81
896 грн. Посилаючись на те, що при
розгляді тієї справи він не ставив
питання про стягнення з відповідача
інфляційних втрат, хоча ст.22 ЦК України
передбачений принцип повного
відшкодування збитків, завданих
неналежним виконанням, просив стягнути
з Гаражно-будівельного кооперативу
«Авіатор» у відшкодування
матеріальних збитків за період з 01.01.2006
р. по 01.01.2014 р. 3% річних з урахуванням
інфляційних втрат, що дорівнює - 82 687.69
грн., моральну шкоду, яку він оцінює в
розмірі 3000 грн. та 500 грн. судових витрат
на правову допомогу.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 20.05.2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діючого в
інтересах позивача за договором про
надання правової допомоги, ставиться
питання про скасування судового
рішення та ухвалення нового про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі. Апелянт посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, не урахуванням тієї
обставини, що позивач зазнав шкоди
обезцінуванням гривні, що шкода
спричинена працівником має бути
відшкодована юридичною особою з якою
він перебував у трудових відносинах в
повному обсязі, що шкода заподіяна
позивачу злочином, вважає, що суд
безпідставно не застосував ст.625 ЦК.

ОСОБА_1, представник ГБК «Авіатор» та
третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилися, повідомлені належним
чином про що свідчать зворотні поштові
повідомлення долучені до справи.
Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
виходив з того, що положення ст.625 ЦК
України не підлягають застосуванню до
спірних правовідносин, а спричинення
моральної шкоди з вини відповідача є
недоведеним.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду і вважає їх
правильними.

Як убачається з матеріалів справи та
установлено судом 28.03.2005 р. між ОСОБА_2
та ГБК «Авіатор» в особі голови
правління ОСОБА_3 було укладено договір
НОМЕР_1, за умовами якого ОСОБА_2 доручив
ГБК «Авіатор» побудувати для себе
гаражний бокс НОМЕР_1 у двоповерховому
підземному паркінгу по АДРЕСА_1 згідно
затвердженого проекту. На виконання
умов цього договору позивачем було
сплачено ОСОБА_3 вартість гаражного
боксу в розмірі 80830,00 грн. та 1066,00 грн.
вступного внеску, проте гаражний бокс
йому не передано.

Відносно голови правління ГБК
«Авіатор» ОСОБА_3 було порушено
кримінальну справу за фактом вчинення
злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК
України, а постановою Шевченківського
районного суду м. Києва від 14.11.2012 р.
кримінальна справа закрита на підставі
ст.49 КК України.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 05.11.2013 р., залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва
від 16.01.2014 р., з ГБК «Авіатор» на користь
ОСОБА_2 стягнуто матеріальну шкоду в
розмірі 81 869,00 грн., яка була заподіяна
йому у зв'язку зі скоєнням злочину
головою правління відповідального за
фінансово-господарську діяльність ГБК
«Авіатор», який допустив подвійний
продаж гаражних боксів.

Зазначені обставини сторонами не
заперечуються.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони ( кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою
для виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Правовідносини, що виникли між
сторонами у даному випадку випливають
з укладеного між позивачем та третьою
особою договору за яким ГБК «Авіатор»
не брало на себе ніяких грошових
зобов'язань та умовами якого не
передбачалося стягнення інфляційних
втрат та процентів.

Частиною другою статті 625 ЦК України
визначено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для його
задоволення, оскільки дія ч.2 ст.625 ЦК
України про обов'язок боржника, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, сплатити на вимогу
кредитора суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, не
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку із завданням шкоди.
Тому підстави для скасування рішення в
цій частині відсутні.

Звертаючись до суду з позовною вимогою
про стягнення моральної шкоди, позивач
посилався на положення ст. 1167 ЦК
України.

Проте, вказана норма матеріального
права регулює деліктні правовідносини,
а між сторонами існували договірні
зобов'язання, які зазначеною нормою не
регулюються.

Позивачем суду не було надано доказів,
що договором, який був ним укладений з
ГБК «Авіатор», передбачено
відшкодування моральної шкоди у разі
невиконання взятих на себе зобов'язань
стороною договору, тому суд першої
інстанції прийшов до правомірного
висновку про відсутність підстав для
задоволення зазначених вимог.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Всі висновки суду першої інстанції
щодо пред'явлених у рамках даної справи
позовних вимог повно та послідовно
викладені у мотивувальній частині
оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду
апеляційної інстанції підстави для
спростування указаних висновків суду,
апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 20 травня 2014 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 761/3849/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/
8894/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Гриньковська Н.Ю.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.