Справа № 450/1917/14-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області в
складі:

головуючого-судді Мусієвського В. Є.

при секретарях-Гук О.П., Микитів Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Пустомити
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
завданої злочином,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся з цивільним
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому
просить стягнути солідарно на його
користь завдану матеріальну шкоду в
сумі 15100,00 грн. та моральну шкоду в сумі
2000,00 гривень. Свої вимоги мотивує тим,
що 29.04.2013 року о 00 год. 00 хв. відповідачі
за попередньою змовою групою осіб
таємно викрали його майна на загальну
суму 15100,00 грн.

Вироком Пустмитівського районного
суду Львівської області від 11.11.2013 року,
який ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 06.06.2014 року
залишено без змін, ОСОБА_3 було визнано
винним у вчиненні злочину
передбаченого ст.185 ч.2 КК України та
призначено покарання у виді 3 років
обмеження волі, а ОСОБА_4 визнано винним
у вчиненні злочину передбаченого ст.185
ч.2 КК України та призначено покарання у
виді 2 років обмеження волі.

Вказує про те, що цим злочином йому було
завдано також і моральної шкоди. Ця
подія погіршила стан його здоров'я,
тривалий час він перебував в
пригніченому стані, оскільки деякі з
викрадених речей були йому подаровані
на тридцятиріччя. Наголошує на тому, що
він втратив спокій, став дратівливим,
що відображається на його здоров'ї та
на відносинах в сім'ї. Таким чином,
вважає, що діями відповідачів йому було
заподіяно моральну шкоду, яка полягає в
душевних стражданнях та порушенні
нормального ритму життя, котру він
оцінює в розмірі 2000,00 грн.

У судове засідання позивач не з'явився,
не повідомив суд про причини своєї
неявки, хоча про час та місце судового
розгляду був належним чином
повідомлений, однак подав заяву про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримав.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, не повідомили суд про
причини своєї неявки, хоча про час та
місце судового розгляду були належним
чином повідомлені.

Відповідачем ОСОБА_3 через канцелярію
суду було подано заяву про визнання ним
позовних вимог у повному обсязі, та
проханням проводити судовий розгляд у
його відсутності.

Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України
фіксування судового засідання
технічним засобом здійснює секретар
судового засідання або за
розпорядженням головуючого інший
працівник апарату суду. У разі неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи в разі якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється судом за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та докази
в їх сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 11.11.2013 року,
котрий залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 06.06.2014 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було
визнано винними у вчиненні злочину
передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.

У відповідності до положень ст. 61 ч. 4
ЦПК України, вирок у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили,
або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Згідно вказаного вироку, 29.04.2013 р.
близько 00 год. 00 хв. у Львівській
області Пустомитівському районі
смт.Щирець неподалік магазину «24
години» ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за
попередньою змовою групою осіб, таємно
викрали майно належне ОСОБА_2, а зокрема
золоті вироби у вигляді ланцюжка вагою
30 гр. вартістю 12000 грн. з кулоном вагою 7
гр. вартістю 2800 грн., гроші в сумі 300 грн.,
членський квиток НОМЕР_2 Львівського
обласного товариства мисливців та
рибалок «Лісівник» і паспорт
громадянина України серії НОМЕР_3, які
належали потерпілому ОСОБА_2 та
знаходились у транспортному засобі
марки "ВАЗ 21099" номерний знак НОМЕР_1 на
тілі потерпілого і у належній йому
барсетці.

Таким чином вироком суду, встановлено
факт завдання позивачу матеріальної
шкоди у розмірі 15100,00 грн., що підлягає
стягненню з відповідачів.

Згідно ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до положень ст. 1167 ч.1 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Так, згідно п. 5 ППВС України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Беручи до уваги викладене, суд вважає,
що між діями відповідачів,
встановлених у вироку суду та
наслідками що настали у виді глибоких
моральних переживань позивача є
безпосередній причинний зв'язок, з
врахуванням матеріалів справи, суд
оцінює завдані моральні збитки у
розмірі 2000,00 грн., які слід стягнути з
відповідачів.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 541, 543 ЦК
України передбачена солідарна
відповідальність лише за виконання
обов'язку, який встановлений законом
або договором. В свою чергу у ст. 1167 ЦК
України не передбачено право
солідарної вимоги або солідарного
обов'язку відшкодування шкоди завданої
злочином, а тому така шкода підлягає
стягненню з кількох відповідачів у
відповідній частині.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212-216, 218 ЦПК
України, ст.ст. 15, 16, 1166, 1167 ЦК України,
суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
7550,00 гривень матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
7550,00 гривень матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
1000,00 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
1000,00 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави 121,80
гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 121,80
гривень судового збору.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення або
отримання копії.

СуддяВ. Є. Мусієвський