Справа № 369/4138/14-ц
Провадження № 2/369/2169/14
У Х В А Л А

іменем україни

08 травня 2014 року суддя
Києво-Святошинського районного суду
Київської області Ковальчук Л.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя,

В
С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться дана
цивільна справа.

Одночасно з позовною заявою позивач
ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення
позову, в якій вона просила вжити
заходів забезпечення позову шляхом
накладення арешту на земельну ділянку
за адресою: Київська область,
Києво-Святошинський район, с. Гореничі,
вул. Малишка, 21, домоволодіння № 21 по
вул. Малишка, в с. Гореничі,
Києво-Святошинського району, Київської
області, загальна площа якого складає
345,5 кв.м, житлова площа – 102,9 кв.м., та на
грошові кошти в розмірі 134 800 доларів
США, 32 850 євро, 900 рублів РФ та 54 000 грн.,
які визнані такими, що мають значення
речового доказу, приєднані в якості
речових доказів у кримінальній справі
№ 1108410 та були здані 26 липня 2010 року на
відповідальне зберігання в
Департамент фінансового забезпечення
і бухгалтерського обліку МВС України
відповідно до квитанцій до
прибуткового касового ордеру № 8, 9, 10, 43,
посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1
може відчужити вказане майно та
самостійно розпорядитися вказаними
грошовими коштами, які є спільною
сумісною власністю, що утруднить чи
зробить неможливим виконання рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК
України у заяві про забезпечення
позову повинні бути зазначені причини,
у зв’язку з якими потрібно забезпечити
позов, вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності, інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК
України, забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК
України види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Дослідивши матеріали справи, суддя
дійшов висновку, що заява про
забезпечення позову підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до
ОСОБА_1 про поділ майна подружжя в якому
просила визнати за нею право власності
на ? частину земельної ділянки та на ?
частину домоволодіння, які розташовані
за адресою: Київська область,
Києво-Святошинський район, с. Гореничі,
вул. Малишка, 21, а також визнати за нею
право власності на грошові кошти в
розмірі 67 400 доларів США, 16 425 євро, 450
рублів РФ та 27 000 грн., що складає ?
частину від спільних грошових коштів, в
розмірі 134 800 доларів США, 32 850 євро, 900
рублів РФ та 54 000 грн..

Згідно роз’яснень п. 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову суд має брати до уваги не тільки
інтереси позивача, а й інших осіб, права
яких можуть бути порушені у зв’язку із
застосуванням відповідних заходів.

Вивчивши матеріали справи, суддя
вважає за можливе накласти арешт на
земельну ділянку та домоволодіння які
розташовані за адресою: Київська,
область, Києво-Святошинський район, с.
Гореничі, вул. Малишка, 21 та належать на
праві власності ОСОБА_2.

Щодо накладення арешту на грошові
кошти в розмірі 134 800 доларів США, 32 850
євро, 900 рублів РФ та 54 000 грн., то суддя
дійшов висновку що дана вимога не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до наданої копії постанови
старшого слідчого в ОВС СУ ГУМВС
України в Закарпатській області ст.
лейтенанта міліції ОСОБА_3 від 26 липня
2010 року грошові кошти в розмірі 134 800
доларів США, 32 850 євро, 900 рублів РФ та 54
000 грн., які були вилучені 20 липня 2010
року під час проведення обшуку по місцю
проживання ОСОБА_2 визнані такими, що
мають значення речового доказу та
приєднані в якості речових доказів у
кримінальній справі № 1108410. Вказані
грошові кошти, а саме 134 800 доларів США, 32
850 євро, 900 рублів РФ та 54 000 грн. здані на
відповідальне зберігання в
Департамент фінансового забезпечення
і бухгалтерського обліку МВС України
(ДЗФБО МВС України) до вирішення справи
по суті.

Позивачем не доведено, що існують
підстави вважати, що невжиття заходів
забезпечення позову щодо спірних
грошових коштів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду по даній справі

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України,
суд -

У Х В А Л И
В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку, яка
розташована за адресою: Київська
область, Києво-Святошинський район, с.
Гореничі, вул. Малишка, 21 та належить на
праві приватної власності ОСОБА_2.

Накласти арешт на домоволодіння, що
знаходиться за адресою: Київська
область, Києво-Святошинський район, с.
Гореничі, вул. Малишка, 21 та належить на
праві приватної власності ОСОБА_2.

В решті заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню та
може бути оскаржена.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги.

Суддя

ОСОБА_4