ЄУН №
Провадження № 2/337/1553/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року

м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Бредун Д.С., при секретарі Медвідь Г.С.,
за участю: представника позивача
Піскун О.С., відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду в м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ
ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
«ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»)
звернулось до суду з позовом, в якому
просило стягнути з відповідача ОСОБА_2
на свою користь заборгованість за
кредитним договором №б/н від 25 березня
2006 року в сумі 11 819,68 гривень та судові
витрати у розмірі 243,60 гривень.

В судовому засіданні представник
позивача Піскун О.С. підтримала позов
та пояснила, що 25 березня 2006 року з
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №б/н, шляхом
встановлення кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку на рахунку.
Відповідач ОСОБА_2 регулярно
користувалась наданою їй платіжною
карткою, але з серпня 2012 року почала
неналежним чином виконувала свої
зобов'язання, у зв'язку з чим, із
зазначеної дати, за рахунком
утворилась значна заборгованість, яку
позивач просить стягнути з
відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечувала проти позову, та пояснила,
що вказані грошові кошти позивач має
стягнути з її колишнього цивільного
чоловіка ОСОБА_4. Крім того розповіла,
що вона дійсно укладала договір з
позивачем, та отримувала кредитну
картку, якою регулярно користувалась,
та знімала грошові кошти. У 2009 році її
первісна пластикова картка була
замінена на нову, якою вона продовжила
користуватись. У серпні 2012 року вона не
змогла у встановлений строк внести
щомісячний платіж за карткою, оскільки
її роботодавець ОСОБА_5 не виплатив їй
заробітну плату. Після цього у неї були
проблеми зі здоров'ям та з
працевлаштуванням, у зв'язку з чим вона
не може погасити заборгованість.

Заслухавши пояснення сторін,
перевіривши та вивчивши матеріали
справи, суд прийшов до наступних
висновків.

25 березня 2006 року ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» (а.с.19, 21-22), уклав з
відповідачкою ОСОБА_2 (а.с.17-18) договір
№б/н, відповідно до умов якого банк
(позивач) зобов'язався шляхом відкриття
карткового рахунку та надання
платіжної картки надати позичальнику
(відповідачу) кредит у розмірі 2 000
гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки (а.с.10).

Позичальник (відповідач), власноруч
підписуючи заяву разом з Умовами
надання банківських послуг та
Правилами користування платіжною
карткою, погодився з тим, що уклав з
банком договір, згідно умов якого
зобов'язався погашати заборгованість
за кредитом, відсотками за його
користування та сплачувати комісії на
умовах, передбачених договором (а.с.10-16),
що також не заперечується
відповідачем. Після чого відповідачу
була надана платіжна картка НОМЕР_2
(а.с.10зв.), строк дії якої визначено до
лютого 2013 року (а.с.34).

В порушення умов договору, починаючи з
серпня 2012 року (а.с.8), ОСОБА_2 свої
зобов'язання належним чином не
виконала, у зв'язку з чим, станом на 30
квітня 2014 року за вказаним кредитним
договором утворилась заборгованість,
яка згідно розрахунку заборгованості
становить 11 819,68 гривень, і складається
з: заборгованості за кредитом в сумі
6303,78 гривень, заборгованості по
процентам за користування кредитом в
сумі 4476,87 гривень, фіксованої частини
штрафу в сумі 500 гривень, процентної
складової штрафу в сумі 539,03 гривень
(а.с.5-9, 35-70)

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно ст. 526, ст. 530 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, закону тощо. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Як вказує стаття 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ст. 536 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.

Статтею 546 ЦК України, передбачено, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

При цьому, за змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом, та
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому.

Таким чином, оскільки внаслідок
неналежного виконання зобов'язань,
починаючи з серпня 2012 року ОСОБА_2
порушила визначений договором №б/н від
25 березня 2006 року строк і порядок
виплати суми кредиту, а також загальні
вимоги до виконання зобов'язань,
визначені діючим цивільним
законодавством, вимоги позивача про
стягнення суми заборгованості
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Судові витрати, що понесені позивачем -
243 гривні 60 копійок судового збору,
відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України,
підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 525-527, 530, 536, 546, 549, 610, 612, 615, 629, 651, 1050,
1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на
користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
«ПРИВАТБАНК»:

- заборгованість за кредитним
договором №б/н від 25 березня 2006 року в
сумі 11 819 (одинадцять тисяч вісімсот
дев'ятнадцять) гривень 68 копійок (що
складається із: заборгованості за
кредитом в сумі 6 303,78 гривень,
заборгованості по процентам за
користування кредитом в сумі 4 476,87
гривень, фіксованої частини штрафу в
сумі 500 гривень, процентної складової
штрафу в сумі 539,03 гривень) - зарахувавши
на р/р №3111, МФО 305299, ;

- суму судових витрат у розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок,
зарахувавши їх на р/р №0001, МФО 305299,
.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Хортицький районний суд м. Запоріжжя
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя:

Д.С. Бредун