Справа № 750/1340/14 Провадження №
22-ц/795/950/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції - Жук
М. І. Доповідач - Скрипка А. А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки
А.А.суддів:Бечка Є.М., Хромець Н.С.при
секретарі:Руденко О.М.за участю:ОСОБА_5,
її представника - ОСОБА_6, ОСОБА_7, його
представника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 24 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів,

в с т а н о в и в:

В лютому 2014року ОСОБА_5 звернулась до
суду з позовом про стягнення з
відповідача неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів на
утримання сина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 53528 грн. 46 коп. за період з 01.04.2012
року по 20.01.2014 року. В обґрунтування
своїх позовних вимог позивач
посилалась на те, що рішенням
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 28.11.2011 року з відповідача
були стягнуті аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_9 в розмірі
1/3 частини від всіх видів заробітку
(доходу), починаючи з 28.10.2011 року та до
досягнення ним повноліття. На
виконання вказаного рішення було
відкрито виконавче провадження
Центральним ВДВС Чернігівського
міського управління юстиції. Позивач
вказувала, що з квітня 2012 року і по день
подачі позову відповідач неналежним
чином виконує свої обов'язки по сплаті
аліментів, призвело до утворення
заборгованості по сплаті аліментів,
яка станом на 20.01.2014року становила 16346
грн.14 коп. Відповідно до статті 196
Сімейного кодексу України, яка
передбачає відповідальність за
прострочення сплати аліментів, позивач
просила стягнути з відповідача за
період з 01.04.2012року по 20.01.2014року 53528
грн. 46 коп. пені за прострочення сплати
аліментів.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 24.03. 2014 року в
задоволенні позов них вимог ОСОБА_5
було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
оскаржуване рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги. Доводи апеляційної скарги
зазначають, що оскаржуване рішення
суду першої інстанції є незаконним,
його ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
з неповним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи. Апелянт
вказує, що висновок суду про
необізнаність відповідача щодо
необхідності сплати аліментів та
виникнення у нього заборгованості по
спалті аліментів не відповідає
дійсності, оскільки ОСОБА_7 було відомо
про рішення Деснянського районного
суду м. Чернігова від 28.11.2011 року, яким з
нього було стягнуто аліменти на
утримання сина ОСОБА_9, і вказаної
обставини відповідач не заперечує.
Крім того, як вказує апелянт,
відповідачу ще з березня 2012 року було
відомо про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
вказаного рішення суду, що
підтверджується оригіналами квитанцій
від 28.11.2012 року, від 26.03.2012 року на суму
4000 грн. щодо сплати аліментів, які
ОСОБА_7 особисто надавав державному
виконавцю і які були враховані
державним виконавцем при розрахунку
заборгованості по сплаті аліментів.
Апелянт стверджує, що відповідач не
представив жодних доказів, які б
вказували на відсутність його вини у
виникненні заборгованості по сплаті
аліментів, крім того, відповідачем не
було спростовано та не оскаржено
розрахунку заборгованості,
представленого державним виконавцем.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу
позивача відхилити у зв'язку з її
необґрунтованістю та залишити без змін
рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 24.03.2014 року.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд на підставі приписів
п.2,п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а оскаржуване рішення
суду першої інстанції,-скасуванню, з
ухваленням апеляційним судом нового
рішення по суті заявлених позовних
вимог, яким позовні вимоги ОСОБА_5 до
ОСОБА_7 про стягнення пені за
прострочення сплати аліментів
задовольнити частково. Стягнути з
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 7000 грн.
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів.

Заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги відносно того, що
висновки оскаржуваного рішення суду
першої інстанції не узгоджуються з
нормами матеріального права, які
регламентують спірні правовідносини
та фактичними обставинами справи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 3
Цивільного кодексу України загальними
засадами цивільного законодавства є
справедливість, добросовісність та
розумність.

В ході судового розгляду даної справи
встановлено і вказані обставини
підтверджуються її матеріалами, що
сторони по справі є батьками
неповнолітнього сина - ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач згідно рішення
Деснянського районного суду міста
Чернігова від 28.11.2011 року щомісячно
повинен сплачувати позивачу аліменти
на утримання сина ОСОБА_9 в розмірі 1/3
частини від всіх видів заробітку(
доходу), починаючи з 28.10.2011 року і до
повноліття дитини (а.с. 7, 12).

Відповідно до листа головного
державного виконавця Центрального
відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції №452/8 від 20.01.2014 року, ОСОБА_7 був
повідомлений про наявність у нього
заборгованості по сплаті аліментів у
розмірі 16346 грн. 14 коп. (а.с. 8).

Вказана заборгованість була сплачена
відповідачем 25.01.2014року.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції
виходив з того що, відповідач довідався
про примусове виконання судового
рішення про стягнення з нього
аліментів на користь позивача лише
22.01.2014 року, тому суд прийшов до
висновку, що заборгованість по сплаті
аліментів виникла не з вини
відповідача, що є підставою для відмови
в задоволенні позову.

Апеляційний суд не може погодитись з
даним висновком суду першої інстанції,
оскільки вказаний висновок не
узгоджується з фактичними
обставинами справи.

Відповідно до приписів ч. 1, ч.2 статті 196
Сімейного кодексу України, при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, суд, відповідно до змісту
норм статті 196 Сімейного кодексу
України, а також згідно вимог статті 214
ЦПК України, повинен встановити факт
заборгованості по сплаті аліментів та
наявність чи відсутність вини особи,
яка зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, у її виникненні і
залежно від цього вирішити питання про
наявність чи відсутність у одержувача
аліментів права на стягнення
неустойки.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 22
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15.05.2006 року „Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", передбачена
статтею 196 Сімейного кодексу України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками.

Приймаючи до уваги вказані приписи
норм права, а також рішення
Деснянського районного суду міста
Чернігова від 28.11.2011року, відповідно до
якого відповідач щомісячно повинен
сплачувати позивачу аліменти на
утримання сина ОСОБА_9 в розмірі 1/3
частини від всіх видів
заробітку(доходу), починаючи з 28.10.2011
року і до повноліття дитини (а.с.7), про
яке відповідачу було відомо, і вказані
обставини він підтвердив в судовому
засіданні апеляційного суду, наявність
вини відповідача у виникненні
заборгованості по сплаті аліментів
підтверджена зібраними по справі
доказами. За даних обставин
апеляційний суд приходить до висновку,
що позивач на підставі приписів
статті 196 Сімейного кодексу України
має право на стягнення з відповідача
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів.

Як вбачається з досліджених в судовому
засіданні апеляційного суду
матеріалів виконавчого провадження №
452/8, номер за ЄДРВП: 31748213 стосовно
виконання виконавчого листа, виданого
Деснянським районним судом м.
Чернігова про стягнення аліментів з
ОСОБА_7 на користь позивача на
утримання дитини (а.с.67-95), 25.01.2012 року
державним виконавцем Центрального
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим листом, виданим 28.11.2011 року
на підставі вказаного рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 28.11.2011 року, яку було
направлено відповідачу (а.с. 92).
Вказаними обставинами спростовуються
твердження відповідача про його
необізнаність щодо відкриття
виконавчого провадження на виконання
рішення суду від 28.11. 2011року про
стягнення аліментів. Крім того, згідно
пояснень відповідача в судовому
засіданні апеляційного суду, йому було
відомо, що 28.11.2011року рішенням
Деснянського суду м. Чернігова з нього
стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини
всіх видів заробітку (доходу) щомісячно
на користь позивача на утримання сина
ОСОБА_9. 28.11.2012року(а.с.37) та
26.03.2012року(а.с.38), відповідачем було
перераховано позивачу по 2000 грн., що
також свідчить про обізнаність
відповідача щодо своїх аліментних
зобов'язань.

Відповідно до статті 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Станом на 20.01.2014року заборгованість
відповідача по сплаті аліментів
становила 16346 грн.14 коп. (а.с.8). На час
розгляду даної справи в суді вказана
заборгованість відповідачем погашена.

Обговорюючи питання стосовно
застосування приписів статті 196
Сімейного кодексу України, апеляційний
суд вважає за необхідне зазначити, що
не погоджується з проведеним позивачем
розрахунком неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів,
відповідно до якого розмір пені
становить 53528 грн. 46 коп. ( а.с. 5-6).

Апеляційним судом проведено
розрахунок неустойки (пені) за
просторочення сплати аліментів
відповідачем за період з 01.04.2012року по
20.01.2014року за формулою: P= S x p x q, де:

P- сума пені;

S - сума заборгованості по аліментам;

p - ставка пені у відсотках за день
прострочення;

q - кількість днів прострочення.

При проведенні розрахунку апеляційний
суд враховує, що 28.11.2012року(а.с.37) та
26.03.2012року(а.с.38),відповідачем було
перераховано позивачу по 2000 грн.

Виходячи зі змісту статті 196 Сімейного
кодексу України, нарахування пені за
період з 01.04.2012 року по 20.01.2014 року
необхідно проводити наступним чином.

За 2012 рік:

- за квітень 2012 року: 119,41грн. х 1% х
кількість днів з 01.06.2012 - 28.11.2012 року = 1,19
х 181 день = 197 грн. 29 коп.

- за травень 2012 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.07.2012 - 28.11.2012 року = 7,96
х 151 день = 1201 грн. 96 коп.

- за червень 2012 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.08.2012 - 28.11.2012 року = 7,96
х 120 днів = 955 грн. 20 коп.

- за липень 2012 року: 289,25 грн. х 1% х
кількість днів з 01.09.2012 - 28.11.2012 року = 2,89
х 89 днів = 257 грн. 21 коп.

506,42 грн. х 1% х кількість днів з 01.09.2012 -
20.01.2014 року = 5,06 х 507 днів = 2565 грн. 42 коп.

- за серпень 2012 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.10.2012 - 20.01.2014 року = 7,96
х 477 днів = 3796 грн. 92 коп.

- за вересень 2012 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.11.2012 - 20.01.2014 року = 7,96
х 446 днів = 3550 грн. 16 коп.

- за жовтень 2012 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.12.2012 - 20.01.2014 року = 7,96
х 416 днів = 3311 грн. 36 коп.

- за листопад 2012 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.01.2013 - 20.01.2014 року = 7,96
х 385 днів = 3064 грн. 60 коп.

- за грудень 2012 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.02.2013 - 20.01.2014 року = 7,96
х 354 дня = 2817 грн. 84 коп.

А всього: 21 718 грн.96 коп.

За 2013 рік:

- за січень 2013 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.03.2013 - 20.01.2014 року = 7,96
х 326 днів = 2594 грн. 96 коп.

- за лютий 2013 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.04.2013 - 20.01.2014 року = 7,96
х 291 днів = 2316 грн. 36 коп.

- за березень 2013 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.05.2013 - 20.01.2014 року = 7,96
х 265 днів = 2109 грн. 40 коп.

- за квітень 2013 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.06.2013 - 20.01.2014 року
=1862грн.64 коп.

- за травень 2013 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.07.2013 - 20.01.2014 року = 1623
грн. 84 коп.

- за червень 2013 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.08.2013 - 20.01.2014 року = 1377
грн. 08 коп.

- за липень 2013 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.09.2013 - 20.01.2014 року = 1130
грн. 32 коп.

- за серпень 2013 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.10.2013 - 20.01.2014 року = 891
грн. 52 коп.

- за вересень 2013 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.11.2013 - 20.01.2014 року = 644
грн. 76 коп.

- за жовтень 2014 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.12.2013 - 20.01.2014 року =
405грн. 96коп.

- за листопад 2013 року: 795,67грн. х 1% х
кількість днів з 01.01.2013 - 20.01.2014 року = 151
грн.24 коп.

А всього : 15 108 грн.08 коп.

Таким чином, загальна сума пені по
аліментах за вказаний період складає:
36 827 грн.04коп.

ОСОБА_7 в ході судового розгляду даної
справи розрахунок неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів за
вказаний період, відповідно до
приписів статті 60 ЦПК України,
спростовано не було.

При визначенні розміру неустойки, яка
підлягає до сплати відповідачем на
користь позивача, апеляційний суд
приймає до уваги припис ч.2 статті 196
Сімейного кодексу України, відповідно
до якої розмір неустойки може бути
зменшений судом з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів. Зокрема, як
вбачається з даних трудової книжки
відповідача (а.с. 36, 105,106), з 10.12.2010 року
відповідач, звільнившись з роботи за
власним бажанням, до 10.01.2014 року не
працював. Відповідачем частково
сплачувались кошти на утримання
неповнолітньої дитини, відповідно до
квитанцій від 28.11.2012 року та від 26.03.2012
року. Згідно довідки про заробітну
плату № 08/05 від 27.05.2014року (а.с. 98), розмір
нарахованої заробітної плати
відповідача за період з січня по
квітень включно 2014року становить
5374грн.76 коп. За даних обставин та
приймаючи до уваги приписи ч.2 статті 196
Сімейного кодексу України, виходячи із
засад розумності, справедливості та
співмірності апеляційний суд
приходить до висновку, що розмір
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів, яка підлягає стягненню з
відповідача на користь ОСОБА_5,
необхідно зменшити та відповідно,
визначити її розмір - 7000 грн.

На підставі положень статті 88 ЦПК
України, яка регламентує розподіл
судових витрат між сторонами,
враховуючи часткове задоволення вимог
апеляційної скарги, необхідно стягнути
з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 243грн.60 коп. в
рахунок відшкодування документально
підтверджених (а. с. 50) понесених
судових витрат за апеляційний розгляд
справи.

Керуючись статтею 196 Сімейного
кодексу України, статтями: 88, 303, 304, 307;
п.2, п.4 ч.1 статті 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 24 березня 2014 року
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 7000
грн. неустойки (пені) за прострочення
сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 243
грн. 60 коп. в рахунок відшкодування
понесених судових витрат за
апеляційний розгляд справи.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: