АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4677/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
С.Г. Зосименко Доповідач - Козлов
С.П. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:
Козлова С.П.,

суддів:
Каратаєвої Л.О., Прозорової М.Л.,

при секретарі:
Савеленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 30 січня 2014 року
по цивільній справі за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 30 січня
2014 року стягнуто з Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
на користь позивача суму
заборгованості у розмірі 10000 грн. та
вирішено питання про розподіл судових
витрат по справі, а в іншій частині
позову Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» відмовлено.

Посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення та неправильне застосування
норм матеріального і процесуального
права Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Приватбанк» в
апеляційній скарзі просить скасувати
рішення суду та постановити нове
рішення, яким його позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши справу в межах доводів
скарги колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення та
скасування рішення суду.

Згідно ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 554 цього Кодексу у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.07.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ЗАТ «Науково-виробниче
агропідприємство «Новогалещинська
біофабрика» було укладено кредитний
договір № 90 кзл, згідно якого
товариство отримало кредит у розмірі
150000 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитними коштами у
розмірі 16,30% на рік з кінцевим терміном
повернення 18.07.2008 року, а зобов'язання
позичальника були забезпечені шляхом
укладання позивачем з ПАТ
«Акцент-Банк» договору поруки № 167 від
20.10.2010 року та з ОСОБА_2 договору поруки
№ 90кзл від 20.07.2007.

За наданим банком розрахунком станом
на 02.08.2012 року за кредитним договором
виникла заборгованість у розмірі 299130,68
грн. (82300 грн. - заборгованості за
кредитом, 139546,42 грн., - заборгованість по
процентам за користування кредитом,
139,31 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 77144,95 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за кредитним договором).

Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» роз'яснено,
що відповідно до частини четвертої
статті 559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є
як направлення/вручення йому вимоги
про погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Виходячи з того, що позивачем
жодних належних доказів про
направлення і вручення ОСОБА_2
повідомлень з вимогою про погашення
кредиту протягом шести місяців від дня
настання встановленого умовами
договору терміну його повернення не
було представлено, суд обґрунтовано
відмовив в задоволенні заявлених
банком до неї вимог, керуючись
названими нормами закону.

З урахуванням викладеного доводи
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» у скарзі
про відсутність підстав для припинення
поруки ОСОБА_2 не ґрунтується на
положеннях ч. 4 ст. 559 ЦК України,
вищенаведених роз'ясненнях Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, фактично зводяться до
одностороннього тлумачення
регулюючого спірні правовідносини
законодавства лише на свою користь та
повторного обґрунтування заявлених
вимог з викладенням таких же самих
обставин і доказів, яким суд дав
належну оцінку у їх сукупності за своїм
внутрішнім переконанням відповідно до
вимог ст. 212 ЦПК України.

Доводи щодо незаконності рішення
суду в частині стягнення кредитної
заборгованості на користь позивача з
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» у розмірі 10000 грн. в
апеляційній скарзі не наведені і
рішення суду в цій частині останнім не
оскаржується, тому апеляційною
інстанцією не перевіряється.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 30 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Судді: