АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2804/2014
в І інстанції: Зуб І.Ю.
Доповідач: Капітан І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 24 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Колісниченка А.Г. Радченка
С.В.При секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 25 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_5 про
стягнення аліментів на неповнолітню
дитину. В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначала, що перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 Від
шлюбу мають неповнолітню дитину:
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те,
що спільне проживання з відповідачем
припинено, дитина проживає разом з нею
і відповідач в добровільному порядку
не надає допомоги на утримання доньки,
ОСОБА_6 просила суд стягнути з ОСОБА_5 на
її користь аліменти на утримання
неповнолітньої дитини у твердій
грошовій сумі у розмірі по 1 000,00 грн.
щомісячно до повноліття дитини.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 25 липня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.
Вирішено: стягнути з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_6 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у
розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з
03 липня 2014 року та до повноліття дитини;
стягнути з ОСОБА_5 судовий збір на
користь держави у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, вважаючи
рішення суду незаконним та таким, що
ухвалено при неповному з'ясуванні
фактичних обставин справи, просить
рішення суду змінити і ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_6 відмовити, стягнути з
нього на користь ОСОБА_6 на утримання
неповнолітньої дитини ? частину від
усіх видів його доходів, але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з дня подання позовної заяви
і до повноліття дитини.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
передбаченого законом обов'язку
відповідача утримувати неповнолітню
дитину до досягнення нею повноліття, з
урахуванням обставин, передбачених
ст.ст.182,184 СК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
22 червня 2007 року (а.с.4).

Сторони по справі є батьками
неповнолітньої дитини ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

З довідки виконавчого комітету
Степанівської сільської Ради
Суворовського району м. Херсона №388 від
03 липня 2014 року вбачається, що ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 зареєстровані в АДРЕСА_1, але з 10
червня 2014 року за зазначеною адресою не
проживають (а.с.6).

На теперішній час сторони проживають
окремо, дитина мешкає разом з матір'ю і
перебуває на її утриманні. Зазначені
факти сторонами не заперечуються.

В матеріалах справи відсутні відомості
про місце роботи відповідача та
отримання ним будь-яких видів доходу.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на
дитину присуджуються в частці від
заробітку (доходу) її матері, батька або
в твердій грошовій сумі і виплачується
щомісячно.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно зі ст.184 СК України та роз'яснень,
викладених у п. 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Стаття 184 СК України носить
диспозитивний характер і не визначає
вичерпного переліку обставин для
встановлення розміру аліментів в
твердій грошовій сумі, за змістом цієї
норми такими обставинами є
нерегулярний дохід та будь-які інші
обставини, що мають істотне значення.
Статтею 184 СК України передбачено
можливість визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі за
заявою одержувача аліментів та з
урахуванням встановлених судом
обставин справи. Апелянтом не доведено
обставини, які б давали підстави для
застосування до спірних правовідносин
ст.183 СК України та стягнення аліментів
у частці від заробітку, оскільки судом
встановлено та сторонами не
оспорюється, що відповідач (платник) не
має постійного заробітку, що
відповідно до ст. 184 СК України є
підставою для визначення розміру
аліментів у твердій грошовій суми.

Отже, встановивши, що дитина перебуває
на утриманні позивачки, а відповідач не
має офіційного постійного місця роботи
та джерела доходів, добровільно
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає, за станом здоров'я та
матеріальним становищем може надавати
таку допомогу, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
необхідність стягнення з відповідача
на користь позивача аліментів на
утримання неповнолітньої доньки в
твердій грошовій сумі у розмірі 600,00
грн. щомісяця.

Доводи апеляційної скарги про те, що
при визначенні розміру аліментів судом
не було враховано матеріальне
становище платника аліментів, який в
даний час не працює і не має заробітку
та будь-якого іншого доходу, не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки те, що
відповідач будучи молодою,
працездатною особою не працює, не може
визнаватися як неспроможність
матеріально утримувати малолітню
дитину, яка потребує такої допомоги.

Вимоги апелянта щодо стягнення з нього
на користь позивачки аліментів на
утримання неповнолітньої дитини у
розмірі ? частини від усіх видів його
доходів, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, судовою колегією до
уваги не приймаються, як такі, що
позбавлені правового обґрунтування.

Інші доводи апеляційної скарги
колегією суддів також до уваги не
приймаються як такі, що не підтверджені
належними доказами та не спростовують
мотивованих висновків суду, і не можуть
слугувати підставою для звільнення
відповідача від передбаченого законом
обов'язку утримувати свою неповнолітню
дитину.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 25 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів

Головуючий

Судді