справа № 2010/3183/12
провадження 2/619/42/14
15 серпня 2014 р. Дергачівський
районний суд Харківської області
в складі: головуючого -
судді Калмикової Л.К.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Дергачі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення факту
сумісного проживання однією сім»єю,
визнання права власності,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про встановлення
факту сумісного проживання однією
сім»єю, визнання права власності.
Позивач у позові вказує на те, що у 1993
році вона познайомилась з відповідачем
ОСОБА_2. На той час відповідач був вже
разлучений. Після недовготривалих
зустрічей вони стали жити з ним разом,
як подружжя. У них був єдиний бюджет,
вони вели сумісне господарство, несли
один по відношенню до другого всі
обов'язки чоловіка і дружини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилась
дочка- ОСОБА_3. ОСОБА_2 визнавав дівчинку
своєю дочкою. Так як вони в
зареєстрованому шлюбі не знаходились,
то дочку записали по її прізвищу.
Весь час відповідач називав ОСОБА_3
дочкою, він усім оточуючим розповідав,
що дуже любить свою дочку . Коли донька
навчалась у школі, у документах на
дитину відповідач вказав себе батьком
ОСОБА_3. Ця обставина підтверджується
довідкою з 158-ї ЗОШ м.Харкова.
Весь час у них з відповідачем і у нього
з дочкою були гарні , добрі
взаємовідносини. Вони були єдиною
сім'єю: проживали у неї в квартирі
АДРЕСА_1, відповідач був приватним
підприємцем, а вона йому допомагала
вдома веденням документів по його
підприємницькій діяльності, також
займалась веденням домашнього
господарства. Вони разом планували
витрати по господарству, витрачали
зароблені кошти на потреби сім'ї,
планували і проводили свята та
відпочинок. Підтвердженням цьому є
багаточисленні фото та відеоматеріали,
які робились на протязі усього
Факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_2,
як чоловіка і дружини, також було
встановлено під час проведення
перевірок К-Лопанським СВМ
Дергачівського РВ ГУМВС України в
Харківській області та Московським РВ
ХМУ ГУМВС України в Харківськиій
області, що підтверджується копіями
постанов про відмову в порушенні
кримінальної справи, в яких вказано, що
вони проживали разом з відповідачем на
протязі 20-років, і у них є спільна
донька ОСОБА_3, і сам ОСОБА_2 в своїх
поясненнях називав її, позивача,
Тільки в березні 2012 року вона
дізналась, що у відповідача заявилась
інша жінка і він пішов з сім'ї до іншої
жінки 19 березня 2012 року. Тепер він
проживає окремо, їхні стосунки на цей
час є неприязненими, оскільки
відповідач не бажає мирним шляхом
вирішити питання про встановлення
батьківства по відношенню до своєї
дочки ОСОБА_3, а також вирішити питання
по поділу спільного майна, яке вони
нажили під час сумісного багаторічного
проживання однією сім'єю.
За час сумісного проживання однією
сім'єю з ОСОБА_2 вони придбали: автобус D
марки та моделі IKARUS 250, реєстраційний
номер НОМЕР_1. На цей час вартість цього
реєстраційний номер НОМЕР_2. Вартість
грн.; житловий будинок АДРЕСА_2 у 2011
році. Будинок зареєстрований на ім'я
відповідача, що підтверджується
договором купівлі-продажу житлового
будинку з надвірними будівлями від
17.05.2011 року, який було посвідчено
приватним нотаріусом Дергачівського
районного нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_5, а також
витягом Слатинського КП технічної
інвентаризації «Інвентаризатор».
Згідно до договору купівлі-продажу
вартість вказаного житлового будинку
займалась підготовкою усіх документів
для оформлення земельної ділянки , на
якій знаходиться спірний житловий
будинок, а також документами для
укладення договору купівлі- продажу
будинку. Для цього попередній власник
цього будинку ОСОБА_6 видала їй 15.09.2010
Вважає що придбані ними за час
сумісного проживання однією сім'єю
вищевказані автобуси і житловий
будинок являються їх з ОСОБА_2 спільною
Просить встановити факт спільного
сумісного проживання однією сім'єю , як
подружжя, з ОСОБА_2 з 1993 року; визнати
житловий будинок АДРЕСА_2,автобус D
марки моделі IKARUS 250, реєстраційний
номер НОМЕР_1, автобус VOLVO,
реєстраційний номер НОМЕР_2, її з ОСОБА_2
спільним сумісним майном; розділити її
з ОСОБА_2 спільне сумісне майно -
визнати за нею право власності на
житловий будинок з відповідною
частиною надвірних будівель АДРЕСА_2 в
порядку поділу спільної сумісної
власності, визнати за нею право
власності на автобус D марки та моделі
IKARUS 250, реєстраційний номер НОМЕР_1 в
порядку поділу спільної сумісної
власності. Відповідачу ОСОБА_2 виділити
у власність автобус VOLVO, реєстраційний
У судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги, наполягає
Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав,
заперечує проти його задоволення.
Пояснив, що транспортний засіб автобус
D марки моделі IKARUS 250, реєстраційний
номер НОМЕР_1 був зареєстрований на
його ім'я та з 2008 року знаходиться у
його володінні на праві приватної
власності, автобус VOLVO, реєстраційний
номер НОМЕР_2 - у березні 2012 року,
житловий будинок АДРЕСА_2- у 2011 році.
Зазначив, що стосовно автобусу D марки
та моделі IKARUS 250 він заперечень не має.
Стосовно автобуса VOLVO зазначив, що на
момент його фактичного шлюбу з ОСОБА_1
даний транспортний засіб не перебував
у його власності,а належав йому лише на
праві користуванням, згідно
довіреності від власника. Власником
цього автобусу він став після
закінчення стосунків з позивачкою, а
саме 27 березня 2012 року,що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію даного транспортного
засобу, на той час вони вже не
проживали однією сім'єю,а їхні стосунки
закінчились 19 березня 2012 року. Житловий
будинок був придбаний не лише на його
кошти, але на кошти його матері ОСОБА_7
Він збирається зареєструвати свою
матір в даному житловому будинку, тому
що той будинок, в якому на даний момент
вона мешкає, не придатний для
проживання в осінньо-зимовий період
Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про наступне.
Відповідно до ст.256 ч.1 п.5 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту проживання однією сім»єю
чоловіка та жінки без шлюбу.
Як встановлено судом, позивачка з
відповідачем проживали однією сім'єю з
1993 року по 19 березня 2012 року.
Так, у 1993 році позивач ОСОБА_1
познайомилась з відповідачем ОСОБА_2.
На той час відповідач був вже
розлученим. Практично зразу вони стали
жити з ним разом, як подружжя. У них був
єдиний бюджет, вони вели сумісне
господарство, несли один по відношенню
до другого всі обов'язки чоловіка і
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилась
дочка- ОСОБА_3. ОСОБА_2 визнавав дівчинку
своєю дочкою. Так як вони в
зареєстрованому шлюбі не знаходились,
то дочка отримала прізвище матері.
Весь час відповідач називав ОСОБА_3
дочкою, він усім оточуючим розповідав,
що дуже любить свою дочку . Коли донька
навчалась у школі, у документах на
дитину відповідач вказав себе батьком
ОСОБА_3. Ця обставина підтверджується
довідкою з 158-ї ЗОШ м.Харкова.
Весь час у сторін між собою і у
відповідача з дочкою були гарні , добрі
взаємовідносини. Вони були єдиною
сім'єю: проживали у позивача в квартирі
АДРЕСА_1, відповідач був приватним
підприємцем, а позивач йому
допомагала вдома веденням документів
по його підприємницькій діяльності,
вона також займалась веденням
домашнього господарства. Вони разом
планували витрати по господарству,
витрачали зароблені кошти на потреби
сім'ї, планували і проводили свята та
відпочинок. Підтвердженням цьому є
багаточисленні фото та відеоматеріали,
які робились на протязі усього
сумісного життя, чого не спростовує
Факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з
ОСОБА_2, як чоловіка і дружини, також
було встановлено під час проведення
перевірок К-Лопанським СВМ
Дергачівського РВ ГУМВС України в
Харківській області та Московським РВ
ХМУ ГУМВС України в Харківській
області, що підтверджується копіями
постанов про відмову в порушенні
кримінальної справи, в яких вказано, що
позивач проживала разом з
відповідачем на протязі 20-років, і у них
є спільна донька ОСОБА_3, і сам ОСОБА_2 в
своїх поясненнях називав позивача
З 19 березня 2012 року сторони почали
За час сумісного проживання сторін
однією сім'єю вони придбали: житловий
будинок АДРЕСА_2 у 2011 році. Будинок
зареєстрований на ім'я відповідача, що
слідує з договору купівлі-продажу
житлового будинку з надвірними
будівлями від 17.05.2011 року, який було
посвідчено приватним нотаріусом
Дергачівського районного
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_5, а також витягом
Слатинського КП технічної
інвентаризації «Інвентаризатор».
Згідно до договору купівлі-продажу
вартість вказаного житлового будинку
Суд вважає, що даний жилий будинок
можна вважати об»єктом спільної
сумісної власності , поскільки він
придбаний за встановленим судом фактом
проживання сторін у справі однією
Відповідно до ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
Отже, за позивачем може бути визнано
право власності на ? частину жилого
Щодо автобусів, про які йдеться в
позові, то суду позивачем не додані
докази про їх вартість на момент
постановлення рішення, судова
автотоварознавча експертиза не
проведена, що тягне за собою відмову в
задоволенні даних позовних вимог.
Таким чином, позов підлягає частковому
Керуючись ст.44 Кодексу про шлюб та сім'ю
України, ст.ст.60,61,70,71 Сімейного Кодексу
України, ст..ст.10, 11, 27, 31, 57-60, 209, 212,215,256
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
Встановити факт сумісного проживання
однією сім»єю, як подружжя, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 з 1993 р. до 2012 р.
Визнати житловий будинок АДРЕСА_2
спільним сумісним майном ОСОБА_1 та
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_2.
В задоволенні іншої частини позовних
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 121,80 гон.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Харківської області через
Дергачівський районний суд
Харківської області протягом 10 днів з
дня проголошення рішення або отримання
копії рішення, якщо особи, які приймали
учать у справі, не були присутні при
проголошені рішення.
Суддя