Справа № 136/1649/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"18" вересня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Пороховий Г. І.

за участю секретаря
Квашук О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Липовець
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення додаткових
витрат на малолітню дитину у зв'язку з
хворобою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до
відповідача про стягнення додаткових
витрат на малолітню дитину у зв'язку з
хворобою, мотивуючи його тим, що
рішенням Липовецького районного суду
стягнуто з відповідача на користь
позивачки аліменти на утримання сина в
твердій грошовій формі розмірі 400 грн.
щомісячно до досягнення сином
повноліття, а шлюб з відповідачем
розірвано. Від цього шлюбу вони мають
спільну дитину - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний момент син
хворіє, поставлений діагноз:
гіпертонічні розлади, він потребує
амбулаторного та санітарно-курортного
лікування. Відповідач не має
можливості самостійно забезпечити
дитину ліками та іншими
медпрепаратами. Щоб запобігти
загостренню хвороби, позивач несе
великі затрати на придбання ліків та
транспортування дитини до
амбулаторних та санітарно-курортних
закладів лікування, на поїздки до
клініки в м. Вінниці. Відповідач
відмовляється приймати участь у
додаткових витратах, які пов'язані з
лікуванням дитини. Просить стягнути з
відповідача додаткові витрати на
лікування сина в розмірі 1000 грн.
щомісячно.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала з підстав, що
викладені у позовній заяві, просить суд
їх задовольнити. Суду пояснила, що син -
ОСОБА_3 потребує лікування.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, свою позицію
з вирішення даного питання
аргументував у письмовому запереченні,
що додане до матеріалів цивільної
справи, відповідно до якого зазначив,
що позовні вимоги позивача вважає
безпідставними та необґрунтованими,
оскільки відповідач жодного разу не
відмовлявся від участі у витратах на
лікування дитини, однак не має
можливості, оскільки на даний час не
працює. Також відповідач вважає, що
вказана сума позовних вимог є
завищеною, оскільки позивачем до
позову було додано лише накладну з
переліком лікарських препаратів та
лікарські рекомендації, крім цього не
взято до уваги майновий стан
відповідача.

Дослідивши матеріали
справи та усі зібрані по справі докази,
давши їм оцінку в сукупності, суд
прийшов до наступних висновків.

Правовідносини, що є предметом спору
регулюються Главою 15 "Обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина та
його виконання" Сімейного кодексу
України.

Судом встановлено, що 05 липня 2011
року Липовецьким районним судом
Вінницької області стягнуто з
відповідача на користь позивачки
аліменти на утримання сина в твердій
грошовій формі розмірі 400 грн.
щомісячно до досягнення сином
повноліття, а шлюб з відповідачем
розірвано (а.с.5-6).

Від цього шлюбу сторони мають
малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_1 (а.с.4).

Син знаходиться на утриманні
позивачки, згідно довідки виданої
Липовецькї міської ради №1805 від 07
липня 2014 року (а.с.8). Як вбачається із
довідки від 08 липня 2014 року № 237 (а.с.10)
ОСОБА_3 обстежений у ВОПКЛ ім.. Ющенка,
діагноз: гіпертонічні розлади з
синдромом дефіциту уваги, із
заключенням: потребує амбулаторного та
санітарно-курортного лікування, а тому
він потребує матеріальної допомоги.

Статтею 8 Закону України "Про охорону
дитинства" встановлено, що кожна
дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 11 вище
вказаного Закону батько та мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Таким чином, з аналізу даної норми
слідує, що участь у додаткових
витратах на дитину є не правом, а
обов'язком батька (матері) незалежно
від сплати ним (нею) аліментів і закон
не передбачає можливості повного
звільнення особи від участі в таких
витратах, а обставини, що мають істотне
значення, враховуються лише при
визначенні судом розміру участі одного
з батьків у додаткових витратах на
дитину в разі спору.

Із здобутих у справі доказів
судом встановлено, що на даний момент
ОСОБА_3 хворіє, як вбачається з довідки
Липовецької лікарні № 237 від 08 липня 2014
року (а.с.10) йому поставлений діагноз:
гіпертонічні розлади, він потребує
амбулаторного та санітарно-курортного
лікування.

Однак із доводами позивачки
стосовно суми, яка підлягає до
стягнення із відповідача, суд не
погоджується, оскільки розмір
додаткових витрат на дитину повинен
обґрунтовуватись відповідними
документами (наприклад, витрати на
спеціальний медичний догляд - довідкою
медичного закладу про вартість
медичних послуг; витрати на лікування,
виписками з історії хвороби дитини,
рецептами лікарів, довідками, чеками,
рахунками, проїзними документами, які
безпосередньо витрачені на лікування
дитини).

Ураховуючи те, що додаткові
витрати на дитину зумовлені особливими
обставинами, у контексті приведених
правових норм регулювання предмета
спору, суд дійшов до переконання, що
позов підлягає до часткового
задоволення.

Статтею 192 СК України встановлено, що
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, законодавець прив'язує зміну
розміру аліментів за позовом платника
аліментів зі зміною, по-перше, його
матеріального стану, по-друге, зміною
сімейного стану, і, по-третє, погіршення
здоров'я.

Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір , від
сплати якого був звільнений позивач
при зверненні до суду.

На підставі ст.ст. 182, 198-201 СК України,
керуючись ст.ст. 209, 213, 214, 215, 367 ЦПК
України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4,
жительки АДРЕСА_2, на утримання хворого
сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 по 500 грн.
(п'ятсот гривень) щомісячно, починаючи
стягнення з дня подачі заяви з 28 липня
2014 року протягом одного року.

В решті заявлених позовних вимог
відмовити

Стягнути з ОСОБА_2, на користь держави
судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: Г. І. Пороховий