АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 593/493/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Крамар В.М. Провадження №
22-ц/789/1045/14 Доповідач - Демкович
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Загорський О. О., Хома М. В.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю апелянта,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тернополя

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бережанського районного
суду Тернопільської області від 03
липня 2014 року

по справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» /надалі «Банк»/

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року Банк звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором № НОМЕР_1
на відкриття карткового рахунку та
обслуговування кредитної картки від
02.06.08 (далі кредитний договір),
зазначивши, що згідно договору
відповідачу 02.06.08 було відкрито
рахунок, на який встановлено кредитний
ліміт у розмірі 2000,00 доларів США.
Відсотки за користування кредитом
нараховувалися щомісяця згідно
тарифів банку на суму фактичної
кредитної заборгованості з дати
фактичного списання коштів з рахунку
до дати погашення кредиту в розмірі 24 %
річних.

Кредитним договором передбачено право
позивача нарахувати пеню за кожний
день прострочення, на прострочену суму
згідно тарифів банку в розмірі 30 % від
суми прострочених зобов'язань.

Оскільки відповідач неналежно
виконувала умови договору й станом на
01.05.14 утворилась заборгованість, а тому
позивач вимагав стягнення, з якого:
1045,25 доларів США заборгованості за
кредитним договором, з них 678,22 долари
США основної суми кредиту; 123,26 доларів
США заборгованості по відсотках; 243,77
доларів США пені за несвоєчасно
погашений кредит та відсотки.

Рішенням Бережанського районного
суду від 03.07.14 позов задовольнити
частково. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь
публічного Банку 801,48 доларів США
заборгованості, що згідно із курсом НБУ
становить 9490,41 грн. та 928,32 грн. пені.
Також на користь позивача стягнуто 186,79
грн. судового збору.

Апелянт звернулася зі скаргою на
дане рішення, вважаючи, що воно
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати.

Порушення вбачає в тому, що судом
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, а саме під час
розгляду справи відповідач заявляла
клопотання про те, щоб представник
банку надав суду оригінали певних
документів, однак дане клопотання
залишене поза увагою.

Зазначає, що суд не повідомив її
належним чином про день, час та місце
розгляду справи, чим порушив її право
на захист.

У суді апелянт підтримала вимоги
скарги, пославшись на мотиви, зазначені
в ній.

Заслухавши учасника судового процесу,
перевіривши юридичну оцінку
встановлених судом фактичних обставин
справи та їх повноту, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідач неналежно виконує своє
зобов'язання, чим порушила права
позивача.

Із таким висновком колегія суддів
погоджується.

Встановлено, що 26.05.08 ОСОБА_1
звернулася до відкритого акціонерного
товариства комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра» із заявкою на отримання
кредиту на споживчі цілі, з лімітом
кредитування на карточку 2000,00 доларів
США.

02.06.08 між Банком та відповідачем
укладено договір № НОМЕР_1 на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
кредитної картки, за яким позивач
відкриває відповідачу картковий
рахунок № НОМЕР_1 та видає карку Visa Classic,
з валютою карткового рахунку долар США
та кредитним лімітом у розмірі 2000,00
доларів США /по тексту «Договір»/.

Договором передбачено сплату
відсотків за користування кредитом та
пені, які встановлюються тарифами
банку. Відсоткова ставка обумовлена у
розмірі 24 %. та пеню - 30 % річних.

04.06.08 відповідач через касу
отримала кошти в сумі 1985,00 доларів США,
що підтверджується заявою на видачу
готівки №1 від 04.06.08.

Згідно із ст.ст. 525, 526, 530 ЦК
України, зобов'язання мають
виконуватись належним чином та у
встановлений строк. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Із наданих позивачем розрахунків
станом на 01.05.14 утворилась
заборгованість в розмірі 678,22 доларів
США - тіло кредиту та 123,26 доларів США -
відсотки.

Суд вірно послався на ст. 1050 ЦК України
щодо обов'язку відповідача повернути
позику й права позивача вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів у разі неналежного виконання
Договору.

Окрім цього позивачем
нарахована пеня у розмірі 243,77 доларів
США.

Аналізуючи встановлені
обставини, судова колегія приходить до
висновку про необґрунтованість скарги.

Так, щодо тверджень останнього про
порушення норм процесу щодо
неналежного повідомлення, то вони
спростовуються матеріалами справи, як
от: рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення,
згідно із яким 23.06.14 відповідачу
вручено судову повістку ( а.с. 76).

У повідомленні від 17.06.14 суд вказав до
якого числа продовжена перерва у
справі (до 12.00 год. 03.07.14) та направив
копії документів згідно із переліком.

Тобто, судом дотримано вимоги ст. 76 ЦПК
України.

Стосовно належності документів, то
позиція апелянта також не витримує
критики з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 64 ЦПК України
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Письмові докази, як правило, подаються
в оригіналі. Якщо подано копію
письмового доказу, суд за клопотанням
осіб, які беруть участь у справі, має
право вимагати подання оригіналу.

Упродовж розгляду спору судом першої
інстанції відповідачем не заявлялося
клопотання про подання Банком
оригіналів документів, які стали
підставою для стягнення.

Тому, ці доводи є надуманими й не
заслуговують на увагу.

ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції
зазначалося, що вона не підписувала
вказаного Договору.

Однак, нею не вжито жодних заходів для
визнання Договору з цих підстав
недійсним, а тому ці доводи є
голослівними.

Обчислюючи розмір пенні, суд
першої інстанції виходив із того, що
пеня не може бути розрахована та
стягнута судом в доларах США, а тому
вказав, що пеню слід обчислювати,
виходячи із гривневого еквіваленту
простроченої заборгованості за
кредитним договором, який обчислюється
згідно із офіційним курсом долара США
до гривні. При цьому, пеня обрахована
судом, виходячи з подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня та від суми
гривневого еквіваленту простроченої
заборгованості. У зв'язку з цим вимоги
позивача у цій частині задоволені
частково.

Оскільки Банк не звертався з
апеляційною скаргою щодо такого
вирішення вимог по пені, тому, з
рахуванням вимог ст. 303 ЦПК України,
рішення в цій частині слід залишити без
змін.

Виходячи із вищенаведеного та меж
доводів апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції вважає, що
оспорюване рішення слід залишити без
змін, а скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Бережанського районного
суду Тернопільської області від 03
липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у касаційному порядку протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Ю.Й. Демкович