АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1040/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу Пархета
А. В. Доповідач в апеляційній
інстанції Василенко Л. І. УХВАЛА
16 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВасиленко Л. І.
суддівПодорога В. М. , Демченко В. А. при
секретаріЯремич В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на
ухвалу судді Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 12 березня 2014 року по справі
за заявою ОСОБА_6 до Колодистенської
сільської ради Уманського району про
визнання права на спадкове майно, -
в с т а н о в и л а :
12 березня 2014 р. ОСОБА_6 звернувся в суд
з позовом до Колодистенської
сільської ради Уманського району про
визнання права власності на спадкове
В обґрунтування заявлених вимог
вказав, що він є сином гр. ОСОБА_8,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 р., що
підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_1 від 26.01.1989 р.
Після смерті матері залишилася
га розташована на території
Колодистенської сільської ради
Уманського району та призначена для
сільськогосподарського виробництва.
Зазначена земельна ділянка належала
померлій ОСОБА_8 на підставі
Державного акту на право власності на
землю серія I- ЧР № 020277 від 03.09.2001 р.,
який видано на підставі рішення
Колодистенської сільської ради № 17/1
Відповідно до заповіту від 10.12.2008 р.
складеного ОСОБА_8 та матеріалів
спадкової справи № 498 за 2013 р. позивач є
єдиним спадкоємцем даної земельної
ділянки, як син померлої.
Постановою державного нотаріуса
Уманської районної державної
нотаріальної контори Черкаської
області Ящук Д.О. від 26 лютого 2014 р.
відмовлено позивачу у вчиненні
нотаріальних дій, зокрема, щодо видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_8 померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Відмова вмотивована тим,
що в пред'явленому Державному акті на
право приватної власності на землю
міститься виправлення: по батькові
спадкодавця виправлено з «ОСОБА_8» на
«ОСОБА_8», що є порушенням п.2.9.
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації та зберігання
державних актів на право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженої
наказом Державного Комітету України
по земельних ресурсах 04.05.1999 року № 43.
При житті ОСОБА_8 не зверталася з
заявою про видачу їй нового Державного
акту, так як не було необхідності в його
отриманні, а дійсність Державного акту
ніким не оспорювалася.
Оскільки власник земельної ділянки
померла і на даний час не може
звернутися з відповідною, заявою, то
позивач будучи спадкоємцем звернувся
Враховуючи зазначене просив суд
визнати за ним право власності на
земельну ділянку площею 3,1020 га, що
розташована на території
Колодистенської сільської ради
Уманського району та призначена для
проведення товарного
сільськогосподарського виробництв
згідно Державного акту на право
власності на землю серія I- ЧР № 020277
від 03.09.2001 року, після смерті ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
Ухвалою судді Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 12 березня 2014 р. відмовлено
ОСОБА_6 у відкритті провадження у
справі за його позовом до
Колодистенської сільської ради
Уманського району про визнання права
власності на спадкове майно.
В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, а також
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати ухвалу судді районного суду
та направити справу на новий розгляду
до суду першої інстанції.
При цьому вказав, що суд факт
належності державного акту спадкоємцю
ніким не оспорювався та був визнаний,
як сільською радою, яка вносила
виправлення в нього, так і нотаріусом,
який відмовив у видачі свідоцтва з
Позивачем було вчинено дії для
нотаріального оформлення прав
власності на спадкове майно, в
реалізації якого було відмовлено. На
його думку виник спір про право на
спадкове майно в процесі реалізації
спадкових прав, а не справа про
встановлення належності документа
Також апелянт зазначив, що в
обґрунтування ухвали суд послався
лише на норму ст. 122 ЦПК України без
зазначення частини. Однак ч. 2 ст. 122 ЦПК
України містить вичерпний перелік
підстав відмови у відкритті
провадження. Дана норма статті не
містить підстави: «передчасність
поданої вимоги», а жодної іншої
підстави судом не зазначено.
Заслухавши суддю-доповідача,
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали судді в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення.
Відмовляючи у відкритті
провадження по справі суддя виходив з
того, що на підставі постанови
нотаріуса про відмову у вчиненні
нотаріальної дії дана вимога позивача
про визнання права власності на
спадкове майно є передчасною, оскільки
даному питанню передує встановлення
факту належності даного Державного
Судова колегія не погоджується з
приведеними висновками, виходячи з
Відповідно до ст. 55, 124 Конституції
України та ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
Суддя вправі відмовити у відкритті
провадження у справі лише з тих
підстав, які передбачені законом.
Частиною 2 статті 122 ЦПК України
визначено вичерпний перелік підстав
для відмови у відкритті провадження у
справі. За змістом зазначеної норми
цивільного процесуального закону суд
вправі відмовити у відкритті
провадження лише за наявності
У пункті 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року N 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» зазначено, що
відповідно до ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.
Відповідно до п. 23 вказаної постанови
Пленуму Верховного Суду України у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
Із позовної заяви вбачається, що
позивачу нотаріусом було відмовлено у
видачі свідоцтв про право на спадщину,
оскільки в державний акт про право
власності матері на земельну ділянку
внесені виправлення, а відповідно до п.
2.9 наказу Державного Комітету України
по земельних ресурсах N 43 від 4 травня 1999
року «Про затвердження Інструкції про
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
приватної власності на землю, право
колективної власності на землю, право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) та
договорів оренди землі» виправлення у
державних актах не допускаються.
Таким чином, отримавши відмову
нотаріуса, ОСОБА_6 відповідно до ст. 16 ЦК
України та п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
мав право звертатися до суду за
Оскільки порушення норм матеріального
та процесуального права призвело до
неправильного вирішення справи, ухвала
судді судові підлягають скасуванню з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -
Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу судді Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 12 березня 2014 року
Справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження.
Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :