Дата документу 21.05.2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.

при секретарі - Макаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП
ОСОБА_2 про визнання договору
недійсним,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом,
в якому просить визнати договір
купівлі-продажу товарів у розстрочку №
13-104 від 14.06.2013 р. укладений між нею та
ФОП ОСОБА_2 недійсним та стягнути з
відповідача на її користь суму
проведеної передплати у розмірі 1150 грн.

Позивачка в судовому засіданні на
задоволенні позову наполягає та
пояснила, що минулого літа вона знайшла
оголошення в газеті «Кур'єр» про продаж
вікон, приїхала на офіс, де
спілкувалася з ОСОБА_2 Вона замовила
вікна у кредит разом зі всіма
необхідними роботами, а саме: монтаж,
демонтаж, установка, відливи. Пізніше
ОСОБА_2 приїздив до неї додому, де
зробив заміри вікон. В договорі, який
вона уклала з ОСОБА_2, було вказано
«продаж послуг і товарів». Коли
привезли вікна, то вона розписалася в
акті, що прийняла вікна, оскільки вона
перевірила їх, вони були цілими. Потім
приїхали монтажники, встановили вікна,
акт виконаних робіт вона не
підписувала. Вже на наступний день вона
дзвонила відповідачу і просила, щоб
приїхали і усунули недоліки. Сам
відповідач вікна не встановлював, але
це був хтось із його бригади, але хто
саме вона не знає. Пізніше стало
продуватися все, шви світяться, стіни
мокріють, шумоізоляція низька. Вона
вважає, що неправильно зробили заміри
вікон. Вона зверталася до відповідача з
проханнями та писала йому письма на
адресу, що була вказана на рекламному
буклеті, щоб усунули недоліки по
установці вікон, але ніякого
результату не було. Її чоловік
переробив тільки одне вікно, яке
знаходиться на кухні, претензій до
цього вікна у неї немає. Вона вважала,
що заключила договір не тільки на
покупку вікон, а і на доставку і
установку. Вона читала договір, у неї
був її екземпляр, але вона юридично
неграмотна і не зрозуміла всіх нюансів.
Вона думала, що буде інший договір, ніж
той, що вона підписала.

Представник позивачки ОСОБА_3 в
судовому засіданні на задоволенні
позову наполягає та пояснив, що 14.06.2013 р.
позивачка уклала договір з
відповідачем, який містить інформацію
тільки щодо продажу вікон, хоча
відповідно до усної домовленості
відповідач брав на себе заміри, продаж,
демонтаж та монтаж вікон. Всупереч
усній домовленості між позивачкою та
відповідачем був здійснений тільки
продаж, хоча відповідач надає послуги
по будівельним роботам. Позивачка
отримала вікна у розстрочку, як вказано
в договорі. Однак договір не відповідає
всім домовленостям, які були
обумовлені в усній формі. Відповідач не
тільки продав вікна, а ще здійснив
роботи по їх установці, які були
виконані без належної документації.

Представник позивачки ОСОБА_4 в
судовому засіданні на задоволенні
позову наполягав та пояснював, що 14.06.2013
р. між позивачкою та ФОП ОСОБА_2 був
укладений договір купівлі-продажу
товарів у розстрочку № 13-104, згідно
якого відповідач був зобов'язаний
продати товари визначені у
специфікації, а позивачка повинна
сплачувати кредит за продані товари. В
день підписання договору позивачка
сплатила відповідачу 1150 грн. За
домовленістю між позивачкою та
відповідачем, він здійснив заміри,
виготовив вікна, продав вікна та провів
будівельні роботи з монтажу вікон.
Тому, він вважає, що насправді між
позивачкою та відповідачем укладено
договір будівельного підряду,
відповідно до якого підрядник
зобов'язаний виконати усі роботи,
визначені у проектній документації та
в кошторисі, де мають бути визначені
склад і зміст проектно-кошторисної
документації. Тому істотною умовою
договору підряду є наявність двох
видів документації на момент укладення
договору, а саме: проектної
документації та наявність кошторисної
документації. Відповідач не дотримався
цих вимог при укладені угоди, що є
фактично недосягненням домовленості
щодо істотних умов договору. А тому це є
суттєвою обставиною для визнання
договору недійсним. Вважає, що між
позивачкою та відповідачем не існує
жодних правовідносин, тому позивачка
не повинна проводити жодні розрахунки,
а вже сплачені кошти мають бути
повернені.

Представник відповідача ОСОБА_5 в
судовому засіданні позов не визнав та
пояснив, що 14.06.2013 р. до відповідача
звернулась позивачка, вказуючи, що їй
необхідні вікна у розстрочку.
Позивачка сплатила тільки 1150 грн., а
ОСОБА_2 повинен був передати їй вікна.
Відповідач замовив вікна в ТОВ
«Техсервіс Юг», а позивачка підписала
акт, що претензій немає. Позивачка
казала, що вони самі установлять вікна.
Пройшло 3 місяця позивачка не
сплачувала кошти і відповідач
звернувся до суду з позовом про
стягнення коштів, а потім позивачка
звернулася до суду з позовом про
визнання договору недійсним. До
відповідача приїздив чоловік
позивачки з претензією з приводу
неправильно встановлених вікон. ОСОБА_2
не займається обладнанням механізмів і
другими роботами. Була домовленість, що
відповідач тільки продає вікна
позивачці. Відповідач до установки
вікон не має ніякого відношення, хто
установив вікна позивачці ОСОБА_2 не
знає.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та
її представників, представника
відповідача, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

14.06.2013 р. між ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_2 був
укладений договір купівлі-продажу
товарів у розстрочку № 13-104 /а.с. 5/.
Відповідно до його умов придбані
товари та послуги номенклатура яких
визначена у специфікації (додаток 1), з
розстрочкою платежу на 6 місяців за
роздрібною ціною 5712 грн. Внесено
готівкою при отриманні товарів 20,13% їх
вартості у сумі 1150 грн. Залишилось до
сплати 4562 грн.

Як вбачається з додатку до договору
/а.с. 40/ в ньому вказані розміри вікон.

Згідно договору купівлі-продажу
товарів у розстрочку № 13-104 від 14.06.2013 р.
ОСОБА_1 зобов'язується виплачувати
щомісячними внесками ПП ОСОБА_2, який
надав кредит, по 760,33 грн. та відсотків
за наданий кредит у відповідному
місяці. За несвоєчасне внесення
чергових платежів позивачка
зобов'язується сплатити пеню у розмірі
1% від простроченої суми за кожний день
затримки. Якщо ОСОБА_1 буде допущено
прострочення сплати трьох чергових
платежів, вся сума заборгованості та
обумовлена договором пеня можуть бути
стягнені з неї в примусовому порядку
незалежно від настання строку чергових
платежів шляхом отримання виконавчого
напису нотаріуса або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однією
із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що між
сторонами немає спору відносно умов
укладеного договору, ціни, кількості та
якості товару. Суть позовних вимог
зводиться до претензій позивачки по
монтажу вікон та за фактом відсутності
у відповідача ліцензії на будівельні
роботи.

При укладені договору позивачка
погодилася з умовами договору
купівлі-продажу, розмірами вікон, які
їй запропонував відповідач. При цьому,
на думку суду, вона мала змогу заказати
інші розміри вікон, які їй були
потрібні, або отримати консультацію
фахівця з цього питання.

Суд вважає, що доводи позивачки
відносно введення її в оману з боку
відповідача, а саме, що той не повідомив
про відсутність у нього ліцензії на
монтаж вікон, є надуманими, оскільки
згідно умов договору ні про який монтаж
вікон не йдеться і ці вимоги позивача
виходять поза договірні умови.

Згідно акту здачі-приймання робіт
(надання послуг) № 13-104 від 17.06.2013 р. між
ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /а.с. 6/ виконавцем
були виконані наступні роботи (надані
такі послуги), а саме: комплекс робіт,
передбачений договором № 13-104 від 14.06.2013
р. та додатками до нього, вартістю 5712
грн. Замовник претензій по об'єму,
якості та строкам виконання робіт
(надання послуг) не має, про що маються
підписи сторін в даному акті.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснив, що позивачка його колишня
дружина. Надія захотіла поставити нові
євровікна, вони поїхали до «Техсервіс
Юг», де уклали договір про купівлю
вікон. Потім до них приїхав ОСОБА_2, дав
свою візитку і провів заміри вікон.
Позивачка заплатила частину грошей за
вікна. Через деякий час подзвонили і
сказали, що везуть вікна, а пізніше
приїхали двоє чоловік і установили
дані вікна. Вікна привезли по розмірам,
які вказані в договорі, але вони не
влазили в пройоми. Вже через 3 дні вони
дзвонили відповідачу і казали, щоб він
забирав вікна, або установив їх, як
слід. Потім, коли пішов дощ, то стало
заливати в дім воду через вікна,
оскільки немає ніякої герметичності,
зазори у вікнах не відповідали
необхідним розмірам. До них приїздив
представник заводу «Стек» і сказав, що
вони нічого виправити не можуть. Вони
робили на кухні ремонт і він з
внутрішньої сторони задув вікна, а зі
зворотної нічого не робив. Він є
квартальним по вулиці, він зізвав
комісію і вони склали разом акт про те,
що необхідно переробити установку
вікон. Смету про виконанні роботи його
дружина не підписувала, тільки
підписала договір про купівлю у
розстрочку вікон, про установку вікон
вона домовлялася усно.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 -
директор ТОВ «Техсервіс Юг» пояснив, що
до нього звернувся ОСОБА_2 з проханням
поставити у нього на складі вікна.
Пізніше їх забрали і потім він
дізнався, що у ОСОБА_6 проблеми з даними
вікнами. Коли він приїхав, то побачив,
що не було ніяких проблем, а необхідно
було зробити лише откоси. Він сказав, що
це питання до тих, хто робив монтаж
вікон. ОСОБА_6 звернувся до відповідача
з даним питанням, той запропонував йому
300 грн., щоб замінити откоси, але ОСОБА_6
вимагав терміново 1500 грн. Коли привезли
вікна, то їх перевірили по якості і
підписали акт, що претензій не мають. На
той момент замовника все влаштовувало,
а потім вони відмовилися робити
внутрішні роботи. Проблем не було ні з
вікнами, ні з монтажем, там лише
необхідно зробити внутрішні роботи,
зрубати откоси.

Свідок ОСОБА_8 пояснила в судовому
засіданні, що вона бачила, як до
позивачки привезли вікна і
встановлювали їх. Це були якісь хлопці,
а не чоловік позивачки. ОСОБА_1 казала,
що придбала вікна у кредит разом з
монтажем. Коли вікна встановили, то
ОСОБА_1 відразу нічого не казала, що її
щось не влаштовує, або, що погано
встановили вікна, а десь через тиждень
вона дізналася, що їм погано установили
вікна.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 -
представник заводу «Стек» пояснив, що
до них звернулись з проханням вирішити
питання по вікнам. Він виїхав на місце,
оглянув вікна. Відразу він і не помітив
недоліки в установці вікон, а коли вже
клієнт став показувати, які є недоліки,
то він побачив, що візуально зазори
були мінімально допустимими. Откоси
вікон обговорювалися при оформленні
угоди з ОСОБА_2 При цих откосах
недопустимо провітрювання, створи не
працюють, так як повинно бути. Він
вважає, що можливо виправити дані
недоліки. Буде дуже проблематично
вийняти вікна, а потім продати їх
комусь, оскільки будуть видні сліди від
піни, від шурупів. Те, що вікна
недозапенені, можливо виправити. Чому
лопнула стіна, він не знає, можуть бути
дуже різні причини, оскільки є різні
види монтажу. Ціна вікон заводом не
регулюється, є дилер, який сам
встановлює ціну. Можливо в дану ціну
входив і монтаж, він не може сказати. До
нього звернулись по спливу 2-х тижнів,
він не може сказати, що дані вікна
встановлював відповідач. Якщо сторони
б домовились про установку вікон, а не
тільки про продаж, то це б було
відображено у даному договорі. Часто
вікна купують у них, а установкою вже
займаються інші люди.

Як вбачається з ухвали
Мелітопольського міськрайонного суду
від 04.02.2014 р. /а.с. 32/ ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором
купівлі-продажу товарів у розстрочку, в
якому просить стягнути з відповідачки
заборгованість за договором
купівлі-продажу товарів у розстрочку №
13-104 від 14.06.2013 р. у розмірі 4561,98 грн., пеню
у розмірі 5846,91 грн. та витрати по справі.

З наданої суду позивачкою візитки
ОСОБА_2 /а.с. 66/ не вбачається, що він
здійснює роботи по установці та
монтажу вікон.

Суд не бере до уваги наданий позивачкою
акт від 16.10.2013 р. /а.с. 39/ про те, що
установку вікон необхідно переробити і
усунути допущені недоліки, оскільки
він складений родичами позивачки, а
саме: головою комісії є її чоловік
ОСОБА_6, членом комісії є сестра
позивачки, тому що вони є
заінтересованими особами в даному
питанні.

Посилання позивача на те, що
фактично між нею та відповідачем був
укладений договір будівельного
підряду є безпідставними, оскільки із
умов письмового договору вбачається,
що позивачка придбала товарів за
роздрібною ціною на суму 5712 грн. з
розстрочкою платежу на 6 місяців,
якихось інших умов і зобов'язань
договором не було передбачено.

В своїй позовній заяві і в
судовому засіданні позивачка сама
вказує, що між нею і відповідачем
укладено договір купівлі-продажу
товарів у розстрочку, а доказів того, що
відповідач зобов'язався ще провести
демонтаж і монтаж вікон суду не надано.

На підставі викладеного, суд вважає, що
в задоволенні позову ОСОБА_1 про
визнання договору недійсним слід
відмовити.

Керуючись ст. 10, 60, 212 ЦПК України,
ст. 638, 639, 640 ЦК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про
визнання договору недійсним відмовити.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: