Справа № 487/6886/14-ц
Провадження № 2/487/2445/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2014 року Заводський районний суд
м.Миколаєва у складі головуючого судді
Притуляк І.О., при секретарі: Уманському
І.В., за участю представника позивача:
адвоката: ОСОБА_1, третьої особи:
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
м.Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа орган
опіки та піклування Миколаївської
міської Ради про надання дозволу на
тимчасовий виїзд неповнолітньої
дитини за кордон без згоди батька,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4, уточнивши який, просила надати
дозвіл на виїзд за межі України
неповнолітньої доньки ОСОБА_5 без
згоди батька у період до 25 травня 2015
року до країн Німеччини, Австрії,
Швеції, Франції з з
навчально-розвивальною метою.

У заяві позивач зазначила, що
відповідач є батьком її неповнолітньої
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 25.03.2004 року
їх шлюб з ОСОБА_4 було розірвано. З
моменту розлучення відповідач
самоусунувся від спілкування з
донькою, її виховання та утримання.

З 2004 року місце його проживання та
роботи їй невідомі.

Неповнолітня донька є ученицею 8
класу Миколаївської спеціалізованої
І-ІІІ ступенів школи №22 з поглибленим
вивченням англійської мови з 1 класу
Миколаївської міської ради
Миколаївської області.

В рамках впровадження школою
мовної практики та з
навчально-розвиваючою метою, для учнів
класу та школи організовуються поїздки
за територію України до країн
Шенгенської зони. Однак відсутність
згоди батька на виїзд доньки,
перешкоджає дівчинці приймати участь
у вказаних поїздках, тим самим
порушуються права дитини, що і стало
підставою для її звернення до суду з
даним позовом.

У судовому засіданні позивач та
її представник уточнені позовні вимоги
підтримали.

У судовому засіданні представник
третьої особи просила позов
задовольнити виходячи з інтересів
дитини.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, відповідно до довідки Сектору
АДР УДМС України у Миколаївській
області від 30.07.2014 року на території
Миколаївської області не
зареєстрований.

Про дату розгляду справи був
повідомлений в порядку ст..74 ч.9 ЦПК
України.

З відома позивача, суд вважає можливим
постановити рішення про заочний
розгляд справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 01.09.2000 року по 25.03.2014 року.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження
НОМЕР_1, видане Відділом запису актів
про народження м.Миколаєва 22 березня 2001
року).

Як було встановлено судом, ОСОБА_5 є
ученицею 8 класу Миколаївської
спеціалізованої І-ІІІ ступенів школи
№22 з поглибленим вивченням
англійської мови з 1 класу
Миколаївської міської ради
Миколаївської області (далі школа №22).

Відповідно до довідки школи №22 від
14.08.2014 року №204 - протягом навчання у
школі дитини, батько ОСОБА_4, до школи не
приходив, участі у вихованні дитини не
приймає, зв'язок з класним керівником і
вчителями не підтримує.

Відповідно до довідки школи №22 від
28.08.2014 року №222 - в рамках впровадження
школою мовної практики та з
навчально-розвиваючою метою, для учнів
8-го класу планується організація
поїздки за територію України, до країн
Шенгенської зони: Німечини, Австрії,
Швеції, Франції у період шкільних
канікул протягом 2014-2015 учбового року.

Разом з тим, відсутність згоди батька
дитини на виїзд неповнолітньої за
кордон, перешкоджає участі ОСОБА_5 у
вказаних поїздках.

Згідно ст.141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до положень ст.11 Закону
України «Про охорону дитинства» від 26
квітня 2001 року предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини.

Вимоги ч.3 ст.313 ЦК України передбачають,
що фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

За загальними правилами, встановленими
ст.4 Закону України «Про порядок виїзду
з України та в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року та п.4
Правил перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 січня 1995 року №57, оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон, а
виїзд з України громадян, які не
досягли 16-річного віку, здійснюється
за згодою обох батьків (усиновлювачів)
та в їх супроводі, або в супроводі осіб,
уповноважених ними. Виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків, за
нотаріальною згодою, здійснюється за
нотаріально посвідченою згодою
другого з батьків із зазначенням у ній
держави прямування та відповідного
часового проміжку перебування у цій
державі, якщо другий з батьків
відсутній у пункті пропуску.

Законодавство також передбачає
можливість судового вирішення спору
щодо виїзду дітей за межі України без
дозволу того з батьків, який
безпідставно не надає згоду на виїзд
дитини - п.2 ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України» та п.4 Правил
перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 січня 1995 року № 57.

Таким чином, законодавством
передбачена можливість і необхідність
вирішення у судовому порядку питання
про надання дозволу на виїзд за кордон
дитини, якій не виповнилося 16 років, із
зазначенням конкретної країни,
конкретної дати виїзду (разового).

Встановлені судом фактичні обставини
справи, свідчать про те, що відсутність
дозволу батька дитини на виїзд за
кордон, суперечить інтересам
неповнолітньої ОСОБА_5, оскільки
позбавляє її можливості прийняти
участь в провадженні мовної практики
та отримати можливість реалізувати
відпочинок та навчання.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що заявлені
ОСОБА_3 вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню, при цьому, в
даному випадку виїзд дитини за кордон
не пов'язаний із виїздом на постійне
місце проживання разом із матір'ю або
довгострокове перебування за межами
України з інших причин, і тому таке
судове рішення право ОСОБА_4 на
піклування, спілкування чи виховання
доньки ніяким чином не порушує і не
обмежує.

При цьому суд, вважає за можливе
захистити права дитини, шляхом надання
дозволу на тимчасовий виїзд її з
України без згоди батька, до країн
Німеччини, Австрії, Швеції, Франції на
період з дня набранням рішенням
законної сили по 25 травня 2015 року, у
рамках поїздок, які організовуються
Миколаївською спеціалізованою І-ІІІ
ступенів школою №22 з поглибленим
вивченням англійської мови з 1 класу
Миколаївської міської ради
Миколаївської області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8,10,212-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий
виїзд з України без згоди батька
ОСОБА_4, до країн Німеччини, Австрії,
Швеції, Франції з навчально
розвиваючою метою на період з дня
набранням рішенням законної сили по 25
травня 2015 року, дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження
НОМЕР_1, видане Відділом запису актів
про народження м.Миколаєва 22 березня 2001
року), у рамках поїздок, які
організовуються Миколаївською
спеціалізованою І-ІІІ ступенів школою
№22 з поглибленим вивченням
англійської мови з 1 класу
Миколаївської міської ради
Миколаївської області.

Рішення набуває законної сили
через 10 днів після його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в
Миколаївський апеляційний суд через
Заводський районний суд м.Миколаєва в
строк та порядку передбаченому ст.ст.294,
296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, який його ухвалив,
за заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з моменту отримання копії
рішення.

СУДДЯ:
І.О.ПРИТУЛЯК

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Резолютивна частина)

29.09.2014 року Заводський районний
суд м.Миколаєва у складі головуючого
судді Притуляк І.О., при секретарі:
Уманському І.В., за участю представника
позивача: адвоката: ОСОБА_1, третьої
особи: ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
м.Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа орган
опіки та піклування Миколаївської
міської Ради про надання дозволу на
тимчасовий виїзд неповнолітньої
дитини за кордон без згоди батька,

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8,10,212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий
виїзд з України до країн Німеччини,
Австрії, Швеції, Франції з навчально
розвиваючою метою на період з дня
набранням рішенням законної сили по 25
травня 2015 року, дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження
НОМЕР_1, видане Відділом запису актів
про народження м.Миколаєва 22 березня 2001
року) без згоди батька ОСОБА_4, у рамках
поїздок, які організовуються
Миколаївською спеціалізованою І-ІІІ
ступенів школою №22 з поглибленим
вивченням англійської мови з 1 класу
Миколаївської міської ради
Миколаївської області.

Рішення набуває законної сили
через 10 днів після його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в
Миколаївський апеляційний суд через
Заводський районний суд м.Миколаєва в
строк та порядку передбаченому ст.ст.294,
296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, який його ухвалив,
за заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з моменту отримання копії
рішення.

СУДДЯ:
І.О.ПРИТУЛЯК