Справа № 522/1397/13-ц
Провадження №2/522/149/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем УКРАЇНИ

« 25» березня 2014 року

Приморський районний суд міста Одеси в
складі:

головуючого - судді Погрібного
С.О.

за секретаря судового засідання -
Малини-Муравенко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вимогою про
стягнення суми боргу за кредитним
договором, заборгованості за
відсотками та судових витрат,
посилаючись на такі обставини. 14
вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та ОСОБА_1 укладено договір про надання
споживчого кредиту №0, відповідно
до якого банк надав відповідачу
кредитні кошти у розмірі 50 000,0 доларів
США з розрахунку 12,9% річних на строк з 14
вересня 2007 року по 14 вересня 2018 року.
Банк повністю та в строки виконав свої
зобов'язання за кредитним договором,
однак ОСОБА_1 не виконував умови
договору, не здійснював погашення
кредиту та не сплачував відсотки за
користування коштами. На забезпечення
виконання умов зазначеного договору
було також укладено договір поруки,
згідно із яким ОСОБА_2 зобов'язується
відповідати за невиконання
позичальником умов зазначеного
кредитного договору. При цьому, 08.12.2011
року між позивачем та АКІБ
«УкрСиббанк» укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, згідно яз яким, як зазначає
позивач, він набув права вимоги за
вказаним кредитом.

Представник позивача надав до суду
заяву, якою позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив розглянути
справу за його відсутності, не
заперечував проти заочного розгляду
справи. Судом неодноразово представник
позивача викликався для дачі особистих
пояснень та подання оригіналів
витребуваних документів для огляду у
судовому засіданні.

Відповідач надав суду заяву, якою
позовні вимоги не визнав, вважав їх
необґрунтованими та такими, в
задоволенні яких необхідно відмовити,
просив розглянути справу за його
відсутності. Відповідно до раніше
поданих заперечень на позовну заяву,
вказував на те, що позивачем не надано
належних доказів права звернення до
суду з таким и вимогами, зокрема, не
доведено, що до нього перейшло право
вимоги за вказаним кредитним
договором.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що у задоволенні позовної заяви
слід відмовити у повному обсязі,
виходячи з наступного. Судом
встановлені такі фактичні обставини на
підставі представлених письмових
доказів.

14 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та ОСОБА_1 укладено договір про надання
споживчого кредиту №0, відповідно
до умов якого банк надав відповідачу в
кредит грошові кошти у розмірі 50 000,0
доларів США з виплатою 12,9% річних на
строк з 14 вересня 2007 року по 14 вересня
2018 року.

На забезпечення виконання умов
зазначеного договору 14 вересня 2007 року
укладено договір поруки, згідно із яким
другий відповідач ОСОБА_2 зобов'язався
відповідати за невиконання
позичальником умов кредитного
договору №0.

В обґрунтування свого права
пред'явлення вимоги за вказаними
договорами позивач посилається на те,
що 08.12.2011 року між Публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»
та Публічним акціонерним товариством
„Дельта Банк" укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, згідно з умовами якого ПАТ
«УкрСиббанк» передав (відступив) ПАТ
«Дельта Банк» права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта
Банк» став новим кредитором.

Згідно з правилом ч.1 ст.512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності до ч.1 ст.517 ЦК України
первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення.

Позивачем на обґрунтування позовних
вимог представлено копію виписки з
договору купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами між ПАТ «УкрСиббанк» та
ПАТ «Дельта Банк» та копію акту
прийому-передачі документації за
договором купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами.

Втім, згідно зазначених документів,
позивач не довів, а суд позбавлений
підстав зробити висновок, що йому була
передана кредитна справа в цілому та
оригінали договору №0 від 14.09.2007
року про відповідальне зберігання
документів та акт прийому-передачі
документів, а також інформацію про
розрахунки між попереднім кредитором
та боржником - відповідачем.

Стосовно стосується наданих позивачем
копії виписки з договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами та акту прийому-передачі
документації за договором
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 08.12.2011 року, суд має
констатувати, що вони є неналежними
доказами, оскільки в них не міститься
прямого посилання на передачу права
вимоги саме за договором про надання
споживчого кредиту №0 від 14.09.2007
року, розміру зобов'язання на момент
передачі, інформації (розрахунку), з
чого складається невиконаний розмір
грошового зобов'язання та за який
період.

При цьому, суд надав відповідну оцінку
тому, що судом неодноразово
викликалися представники позивача для
дачі пояснень по справі, а також для
надання для огляду суду оригіналів
документів, зміст яких свідчив би та
належним чином доводив право саме
позивача на пред'явлення вимоги до
боржника ОСОБА_1

В цьому судом вбачається порушення
позивачем норм процесуального права,
зокрема, положень статті 64 ЦПК України.
Згідно зі ст. 64 ЦПК України письмовими
доказами є будь-які документи, акти,
довідки, листування службового або
особистого характеру або витяги з них,
що містять відомості про обставини, які
мають значення для справи. Письмові
докази, як правило, подаються в
оригіналі. Якщо подано копію
письмового доказу, суд за клопотанням
осіб, які беруть участь у справі, має
право вимагати подання оригіналу.

Так, ухвалою суду від 20.11.2013 року судом
зобов'язано позивача надати для огляду
в судовому засіданні оригінали
кредитної справи ОСОБА_1, договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 08.12.2011 року та акту
приймання-передачі документації від
09.02.2012 року з довіреностями осіб, які
його склали та підписали.

Втім, вимогу суду виконано не було,
оригінали зазначених документів не
були досліджені, внаслідок чого
неможливо встановити, чи передані
позивачу права вимоги за договором про
надання споживчого кредиту №0 від
14 вересня 2007 року, укладеним між
відповідачем та АКІБ «УкрСиббанк».

Додатково судом враховано, що згідно з
ч. 2 ст. 516 та ч. 2 ст. 517 ЦК України, якщо
боржник не був письмово повідомлений
про заміну кредитора у зобов'язанні,
новий кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків.
Боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.

За наведених обставин, суд дійшов
висновку, що позивачем не було
дотримано процедури відступлення
права вимоги за кредитним договором
від первинного кредитора до позивача, а
також порушено процесуальні принципи
безпосередності дослідження усіх
доказів в судому засіданні та
гласності судового розгляду. З
наведених обставин суд не вправі
визнавати позивача належним
кредитором у досліджуваних
правовідносинах.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з правилом ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи, що позивачем не доведено
факту переходу права вимоги за
договором про надання споживчого
кредиту №0 від 14 вересня 2007 року,
укладеного між відповідачем та АКІБ
«УкрСиббанк», суд вважає позов не
обґрунтованим належним чином й таким, у
задоволенні якого необхідно відмовити
у повному обсязі.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів.

Керуючись ст. ст. 16, 512, 516, 517 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 Цивільного
процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

С У Д Д Я
С.О.ПОГРІБНИЙ

25.03.2014