Справа № 397/1089/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2014 року Олександрівський районний
суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді
Отян О.В.,

при секретарі -
Рум»янцевій О.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представників
відповідачів - адвоката ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду сел.
Олександрівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
редакційно-видавничого об»єднання
«Олександрівщина» про спростування
недостовірної інформації,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з
позовом з подальшими змінами , згідно
якого просить:

1).Зобов»язати відповідача ОСОБА_2
звернутися до Олександрівької
районної газети «Вперед» та
спростувати недостовірну інформацію,
надавши інформацію такого змісту :

« ІНФОРМАЦІЯ_1 в газеті «Вперед» була
надрукована стаття ОСОБА_2
«ІНФОРМАЦІЯ_2» , як відповідь на статтю
ОСОБА_1 в газеті «Вперед» від
ІНФОРМАЦІЯ_3 «ІНФОРМАЦІЯ_4». В статті
ОСОБА_2 зазначено : «Та яке відношення
маєте Ви, пані ОСОБА_1 , до зустрічі
представників влади з педагогічною
громадськістю , щоб потім дозволяти
собі якісь судження ?», а також : « До
речі , пані ОСОБА_1 сама має педагогічну
освіту , на яку для неї витратила кошти
держава , проте жодного дня в школі не
працювала». ОСОБА_1 , 22.05.2014 року була
присутня на відкритих зборах в актовій
залі Олександрівської районної
державної адміністрації між
представниками влади району і
освітянами райцентрівських шкіл як
редактор друкованого засобу масової
інформації - газети «Крила
Олександрівщини» , член
Кіровоградської обласної організації
Всеукраїнської творчої спілки
«Конгрес літераторів України» та
Кіровоградського обласного
літературного об»єднання «Степ».
Автору публіцистичних творів близька
педагогічна тематика , так як вона має
педагогічну освіту : в 1991 році
закінчила Кіровоградський
педагогічний інститут ім. О.С.Пушкіна,
і працювала в Ганно-Леонтовичівській
школі Устинівського району
Кіровоградської області з 15 серпня 1991
року до 17 квітня 1996 року вчителем
української мови і літератури».

2).Зобов»язати редакційно-видавниче
об»єднання «Олександрівщина»
спростувати недостовірну інформацію ,
надрукувавши інформацію такого змісту
:

« ІНФОРМАЦІЯ_1 в газеті «Вперед» була
надрукована стаття ОСОБА_2
«ІНФОРМАЦІЯ_2» , як відповідь на статтю
ОСОБА_1 в газеті «Вперед» від
ІНФОРМАЦІЯ_3 «ІНФОРМАЦІЯ_4». В статті
ОСОБА_2 зазначено : «Та яке відношення
маєте Ви, пані ОСОБА_1 , до зустрічі
представників влади з педагогічною
громадськістю , щоб потім дозволяти
собі якісь судження ?», а також : « До
речі , пані ОСОБА_1 сама має педагогічну
освіту , на яку для неї витратила кошти
держава , проте жодного дня в школі не
працювала». ОСОБА_1 , 22.05.2014 року була
присутня на відкритих зборах в актовій
залі Олександрівської районної
державної адміністрації між
представниками влади району і
освітянами райцентрівських шкіл як
редактор друкованого засобу масової
інформації - газети «Крила
Олександрівщини» , член
Кіровоградської обласної організації
Всеукраїнської творчої спілки
«Конгрес літераторів України» та
Кіровоградського обласного
літературного об»єднання «Степ».
Автору публіцистичних творів близька
педагогічна тематика , так як вона має
педагогічну освіту : в 1991 році
закінчила Кіровоградський
педагогічний інститут ім. О.С.Пушкіна,
і працювала в Ганно-Леонтовичівській
школі Устинівського району
Кіровоградської області з 15 серпня 1991
року до 17 квітня 1996 року вчителем
української мови і літератури».

Позивач у судовому засіданні позов
підтримала та пояснила , що стаття
ОСОБА_2 «ІНФОРМАЦІЯ_2», що була
опублікована ІНФОРМАЦІЯ_1 в газеті
«Вперед» , свідомо оббріхувала її та
її чоловіка ,голову Олександрівської
районної адміністрації ОСОБА_7
Запитання відповідача про те, яке вона
має відношення до зустрічі
представників влади з педагогічною
громадськістю , щоб потім дозволяти
собі якісь судження , посягає на її
право вільно висловлювати свою думку.
Вона є педагог за освітою, з 15.08.1991 року
по 17.04.1996 року працювала вчителем
української мови та літератури
Ганно-Леонтовичівської ЗОШ І-ІІ
ступенів, тому їй близька педагогічна
тематика. Мала право бути присутньою на
вказаних зборах , а потім написати
статтю про них. До того ж відповідач
зазначила у статті , що вона жодного
дня не працювала у школі , що також не
відповідає дійсності. Інформація про
неї є в інтернеті , а тому ОСОБА_2 мала
можливість перевірити її перед
опублікуванням своєї статті . Вона є
публічною особою : поетом , редактором
літературно - публіцистичної газети
«Крила Олександрівщини», членом
конгресу літераторів України,
Кіровоградського обласного
літературного об»єднання «Степ»,
головою Олександрівського районного
літературно -мистецького об»єднання
«Крила» .Поширення неправдивої
інформації в районній газеті завдало
шкоди її інтересам , принизило її честь
та гідність .Просить зобов»язати
відповідачів її спростувати , шляхом
опублікування в газеті наданого нею
тексту.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник у
судовому засіданні позов визнали
частково та пояснили , що погоджуються
не на спростування , а на внесення
уточнення до тексту статті наступного
змісту : «До речі , пані ОСОБА_1 сама
має педагогічну освіту , на яку для неї
витратила кошти держава , проте жодного
дня з 1996 року (уточнення) в школі не
працювала». Не погоджуються з текстом
спростування позивача , що рекламує її
діяльність. Відповідач з 1998 року знає
ОСОБА_1 як продавця килимів . Ніколи
раніше вона не відвідувала семінарів ,
масових заходів за участю освітян. Була
впевнена при написанні оспорюваної
статті , що позивач ніколи у школі
вчителем не працювала. Оскільки та
звільнилася з посади вчителя ще у 1996
році , то не знає проблем педагогів, не
може реально оцінювати стан галузі.
Текст запитання про те, яке відношення
має позивач до зустрічі педагогів з
владою, щоб потім дозволяти собі якісь
судження , не може бути спростованим,
так як не містить принижень та
інформативної частини.

Представники відповідача
редакційно-видавничого об»єднання
«Олександрівщина» у судовому
засіданні позов не визнали та пояснили
, що стаття ОСОБА_2 «ІНФОРМАЦІЯ_2» була
надрукована у газеті «Вперед»
ІНФОРМАЦІЯ_1 , як відповідь на статтю
ОСОБА_1 «ІНФОРМАЦІЯ_4» від ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стаття останньої викликала широкий
резонанс серед педагогів району .
Редакція отримала багато листів, як
відповідь на її статтю. Було вирішено
надати для спростування можливість
висловитись педагогам на сторінках
газети. Було виділено ту ж шпальту,
місце і об»єм, вибрано 2-і статті , у
томі числі і відповідача ОСОБА_2
Оскільки редакція не має права
вносити зміни до тексту спростування
(ст.37 Закону України «Про друковані
засоби масової інформації (пресу) в
Україні») , то вони були опубліковані
без будь-якого корегування .

Заслухавши пояснення сторін ,
вивчивши матеріали справи ,суд вважає
,що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Позивач в 1991 році закінчила
Кіровооградський державний
педагогічний інститут ім. О.С. Пушкіна
за спеціальністю педагогіка і методика
початкового навчання (а.с. 15).

Згідно трудової книжки серії
НОМЕР_1 від 20.08.1991 року (а.с. 16) позивач
з 15.08.1991 року по 17.04.1996 року працювала
вчителем української мови та
літератури Ганно-Леонтовичівської ЗОШ
І-ІІ ступенів.

Позивач , згідно роздруківки з
сторінки сайту «Літературна
Олександрівщина» (а.с. 17) є поетесою,
її твори друкувалися в газетах
«Трудівник Устинівщини» ( см.
Устинівка) , «Література та життя»
(м.Киїів), «Честь хлібороба»
(м.Бобринець) , «Олександрівський
вісник» та «Вперед» ( смт.
Олександрівка) , «Кіровоградська
правда» . Авторка книг «До моєї душі на
гостини» та «Не плач над розами
любимого»(2007), «Іду на «ти» (2008),
«Поезії»(2010). Член конгресу
літераторів України (а.с.20) ,
Кіровоградського обласного
літературного об»єднання «Степ» (а.с.19).
Голова Олександрівського районного
літературно -мистецького об»єднання
«Крила». Лауреат обласної літературної
премії «Сокіл степів» за 2010 рік.

Згідно свідоцтва про Державну
реєстрацію друкованого засобу масової
інформації серії КГ №796/373Р від 27.07.2012
року , літературно - публіцистичних
газет «Крила Олександрівщини» за
січень - серпень 2014 року (а.с.14 ,22-25 )
засновником вказаної газети є ОСОБА_7,
редактором - ОСОБА_1,яка видається за їх
кошти 1 раз на місяць ; тематичною
спрямованістю є художньо-літературне
спрямування , підтримка творчості
місцевих літераторів , залучення
творчої молоді до літературного
процесу краю , пропаганда рідного краю,
з інформаційних питань щодо загальної
політики району та реклама.

Відповідно до посвідчення НОМЕР_2
від 08.12.2010 року ( а.с.21) ОСОБА_1 та її
чоловік ОСОБА_7 мають 3-х дітей : ОСОБА_8 ,
1993 р.н., ОСОБА_9 , 1997 р.н., ОСОБА_10 , 2003 р.н. ;
до 26.04.2011 року мали право на пільги ,
передбачені законодавством для
багатодітних сімей.

У випуску НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_3
газети «Вперед» на 2-й сторінці було
опубліковано в розділі «ІНФОРМАЦІЯ_5»
статтю « ІНФОРМАЦІЯ_4» ОСОБА_1 , де
описано збори представників влади з
освітянами райцентрівських шкіл з
приводу їх фінансового забезпечення
(а.с.26-27).

У випуску НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_1
газети «Вперед» на 2-й сторінці було
опубліковано в розділі «ІНФОРМАЦІЯ_6 »
статтю « ІНФОРМАЦІЯ_2» вчительки
німецької мови Олександрівського НВК
№2 ОСОБА_2 як відповідь на
вищезазначену статтю позивача.

У статті ОСОБА_2 було зазначено :

- « Та яке відношення маєте Ви ,
пані ОСОБА_1 , до зустрічі представників
влади з педагогічною громадськістю ,
щоб потім дозволяти собі якісь
судження ? Хто дозволив Вам публічно ,
на весь район , принижувати честь і
гідність вчителів ?» ;

- « До речі , пані ОСОБА_1 сама має
педагогічну освіту , на яку для неї
витратила кошти держава , проте жодного
дня в школі не працювала» .

Згідно свідоцтва про Державну
реєстрацію юридичної особи , статуту,
спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.41-47, 54-56)
редакційно-видавниче об»єднання
«Олександрівщина» є юридичною особою,
одним із предметів діяльності є
видання газети «Вперед» .

Позивач ОСОБА_1 , з її слів , має
творчий псевдонім «ОСОБА_1» , а тому
посвідчення ,що стосуються її творчої
діяльності , підписи під віршами ,
статтями містять її літературний
псевдонім - «ОСОБА_1».

Відносини, що склалися між
сторонами суд відносить до
правовідносин щодо захисту честі ,
гідності, спростування недостовірної
інформації та вважає за необхідне
керуватися нормами ЦК України , ст.10
Конвенції про захист прав людини і
основних свобод, Законами України
«Про інформацію» та «Про друковані
засоби масової інформації (пресу) в
Україні», Постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року .

Згідно ст.277 ч.1,6-7 ЦК України -
фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено внаслідок
поширення про неї та (або) членів її
сім'ї недостовірної інформації, має
право на відповідь, а також на
спростування цієї інформації.

Фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено у друкованих або
інших засобах масової інформації, має
право на відповідь, а також на
спростування недостовірної інформації
у тому ж засобі масової інформації в
порядку, встановленому законом.

Спростування недостовірної
інформації здійснюється у такий же
спосіб, у який вона була поширена.

Відповідно до п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи» N 1 від 27.02.2009 року -
якщо позов пред'явлено про
спростування інформації,
опублікованої в засобах масової
інформації, то належними відповідачами
є автор і редакція відповідного засобу
масової інформації чи інша установа, що
виконує її функції, оскільки згідно зі
статтею 21 Закону про пресу редакція або
інша установа, яка виконує її функції,
здійснює підготовку та випуск у світ
друкованого засобу масової інформації.

Як роз'яснено у п.15 вказаної
Постанови ,при розгляді справ
зазначеної категорії суди повинні мати
на увазі, що юридичним складом
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову,
є сукупність таких обставин: а)
поширення інформації, тобто доведення
її до відома хоча б одній особі у
будь-який спосіб; б) поширена
інформація стосується певної фізичної
чи юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і всебічно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

Недостовірною вважається
інформація, яка не відповідає
дійсності або викладена неправдиво,
тобто містить відомості про події та
явища, яких не існувало взагалі або які
існували, але відомості про них не
відповідають дійсності (неповні або
перекручені).

Згідно п. 19 вищезазначеної
Постанови - вирішуючи питання про
визнання поширеної інформації
недостовірною, суди повинні визначати
характер такої інформації та
з'ясовувати, чи є вона фактичним
твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч.2 ст. 471 Закону України
"Про інформацію", оціночними
судженнями, за винятком образи чи
наклепу, є висловлювання, які не
містять фактичних даних, зокрема
критика, оцінка дій, а також
висловлювання, що не можуть бути
витлумачені як такі, що містять
фактичні дані, з огляду на характер
використання мовних засобів, зокрема
гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні
судження не підлягають спростуванню та
доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК
не є предметом судового захисту
оціночні судження, думки, переконання,
критична оцінка певних фактів і
недоліків, які, будучи вираженням
суб'єктивної думки і поглядів
відповідача, не можна перевірити на
предмет їх відповідності дійсності (на
відміну від перевірки істинності
фактів) і спростувати, що відповідає
прецедентній судовій практиці
Європейського суду з прав людини при
тлумаченні положень статті 10
Конвенції.

Приймаючи до уваги викладене ,
суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні було
встановлено , що інформація ,
опублікована у випуску НОМЕР_4 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 газети «Вперед» в статті
« ІНФОРМАЦІЯ_2» вчительки німецької
мови Олександрівського НВК №2 ОСОБА_2
відносно ОСОБА_1 про те , що вона
жодного дня в школі не працювала , є
недостовірною.

Зазначене підтверджується
поясненнями позивача та записами в її
трудовій книжці , де зазначено , що
вона з 15.08.1991 року по 17.04.1996 року
працювала вчителем української мови
та літератури Ганно-Леонтовичівської
ЗОШ І-ІІ ступенів.

Беручи до уваги контекст
спростованої фрази «До речі , пані
ОСОБА_1 сама має педагогічну освіту , на
яку для неї витратила кошти держава ,
проте жодного дня в школі не працювала»
,суд приходить до висновку , що вона є
негативною для позивача ,порочить її
честь і гідність , завдає шкоди її
інтересам.

Так , ОСОБА_1 є публічною особою
місцевого рівня , так як являється
поетом (було видано ряд збірників її
віршів) , членом конгресу літераторів
України, Кіровоградського обласного
літературного об»єднання «Степ»,
головою Олександрівського районного
літературно -мистецького об»єднання
«Крила», видавником та редактором
літературно - публіцистичної газети
«Крила Олександрівщини», лауреатом
обласної літературної премії «Сокіл
степів» за 2010 рік. До того ж на даний
час її чоловік, ОСОБА_7, є головою
Олександрівської районної державної
адміністрації , що також надає їй
ознак публічності в межах району.

А тому , позовні вимоги в частині
спростування вищенаведеної фрази
підлягають задоволенню.

Однак , суд не може допустити до
опублікування текст спростування ,
наведений позивачем, оскільки з нього
є незрозумілим , яка саме інформація
спростовується та яка є достовірною .
До того ж текст спростування позивача
містить її біографію , що не має
жодного відношення до предмету позову
, за виключенням інформації про її
роботу вчителем у школі.

Тому суд вважає за необхідне викласти
власну редакцію спростування , що має
містити інформацію про назву , номер
і дату , шпальту газети та текст, який є
недостовірний. А також інформацію, що
його спростовує з конкретним
зазначенням ( обставини , час , місце). У
даному випадку - це відомості про час і
місце роботи позивача вчителем у
школі.

Оскільки спростування має
опублікувати засіб масової
інформації, де раніше була розміщена
оспорювана стаття , тому суд вважає за
необхідне зобов»язати саме РВО
«Олександрівщину» здійснити
публікацію спростування.
Зобов»язовувати додатково і
відповідача ОСОБА_2 звертатися до
газети з приводу опублікування того ж
самого тексту спростування не має
потреби.

Позиція відповідача ОСОБА_2 та її
представника щодо внесення уточнень до
її статті , а не опублікування тексту
спростування , не заслуговує уваги.
Подібний шлях спростування
недостовірної інформації
законодавством не передбачено.

Суд також не може взяти до уваги
доводи представників відповідача РВО
«Олександрівщина» , що вони не мали
права корегувати статтю ОСОБА_2 і мали
опублікувати її у наданому вигляді ,
оскільки відповідно до ст. 37 Закону
України «Про друковані засоби масової
інформації (пресу) в Україні» не мають
права вносити будь-які зміни до тексту
спростування.

Так , у ст.37 вказаного Закону
зазначено , що редакція відмовляє в
публікації спростування, якщо
спростування порушує положення статті
3 цього Закону, а саме - завдає шкоди
честі і гідності особи.

Тобто, відповідач РВО
«Олександрівщина» мало надати оцінку
статті ОСОБА_2 і або виключити фразу , що
може завдати шкоди честі і гідності
позивача , або відмовити у її
опублікуванні в цілому .

В задоволенні позовних вимог в
частині спростування тексту «Та яке
відношення маєте Ви, пані ОСОБА_1 , до
зустрічі представників влади з
педагогічною громадськістю , щоб потім
дозволяти собі якісь судження ?», суд
вважає за необхідне відмовити з
наступних підстав.

Так , дана фраза містить
запитання , яке не може бути
спростованим, оскільки не містить
конкретної інформації та не може бути
перевіреним на предмет її
відповідності.

Запитання в контексті цілої
статті наводить на відповідь , що
складається з суб'єктивного
оціночного судження автора - чи має
відношення позивач до педагогічної
громадськості району , що як оціночне
судження є вираженням суб'єктивної
думки і погляду автора , не може бути
перевіреним на предмет відповідності
дійсності. Оціночні судження не
підлягає доведенню у судовому
засіданні.

А тому , вказана позовна вимога не
може бути задоволеною.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України - якщо позов
задоволено частково, судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог,
а відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Оскільки задоволенню підлягає
половина позовних вимог , то стягненню
з відповідачів на користь позивача
підлягає половина сплаченого нею
судового збору , а саме - 121 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212-215,218 ЦПК
України , суд,-

В И Р
І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Зобов'язати редакційно-видавниче
об»єднання «Олександрівщина»
спростувати недостовірну інформацію ,
поширену відносно ОСОБА_1 про те , що
вона жодного дня в школі не працювала,
яка була опублікована у випуску
НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_1 газети
«Вперед» в статті « ІНФОРМАЦІЯ_2»
вчительки німецької мови
Олександрівського НВК №2 ОСОБА_2 .

Спростування здійснити , шляхом
розміщення публікації набраної тим же
шрифтом і розміщеної під заголовком
«Спростування» на тому ж місці шпальти,
де містилася публікація , яка
спростовується, у випуску газети
«Вперед» не пізніше місяця з дня
набрання чинності судовим рішенням
наступного змісту :

« СПРОСТУВАННЯ . Шановні читачі !

Редакційно-видавниче об»єднання
«Олександрівщина» спростовує
недостовірну інформацію , яка була
опублікована у випуску НОМЕР_4 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 газети «Вперед» в статті
«ІНФОРМАЦІЯ_2» вчительки німецької
мови Олександрівського НВК №2 ОСОБА_2
про те , що ОСОБА_1 жодного дня в школі
не працювала , оскільки вона з 15.08.1991
року по 17.04.1996 року працювала вчителем
української мови та літератури
Ганно-Леонтовичівської ЗОШ І-ІІ
ступенів Устинівського району
Кіровоградської області» .

Стягнути на користь ОСОБА_1 з
ОСОБА_2 та редакційно-видавничого
об»єднання «Олександрівщина»
сплачений судовий збір у розмірі 121
гривні 80 копійок у рівних частках , а
саме - з кожного по 60 гривень 90
копійок.

На рішення суду , протягом десяти
днів з дня його проголошення ,може бути
подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Кіровоградської
області . Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : (підпис)

З оригіналом вірно.

Рішення набуло законної сили
"____"___________2014 року та підлягає виконанню
.

Оригінал рішення зберігається у
справі № 397/1098/14-ц .

Суддя Олександрівського районного
суду

Кіровоградської області

О.В.Отян