Справа № 159/2850/14-ц
Провадження № 2/159/723/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
06 червня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням

судді
Восковської О.А,

з участю секретаря
Горішної Н.В,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ковелі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей, суд, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей. Свої позовні
вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з
відповідачем перебуває у юридичному
шлюбі з 18.09.2009 року. Від спільного шлюбу
сторони мають двох неповнолітніх дітей
- дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачка вказує,
що одруження та спільне проживання з
відповідачем виявилось невдалим,
чоловік не піклувався про створення
нормальних сімейних стосунків, не брав
належної участі у веденні домашнього
господарства, в зв'язку з тим, що їх
стосунки погіршились вона з
відповідачем проживає з грудня 2012 року
окремо, вважає, що шлюб розпався
остаточно та зберегти його неможливо.
Вказує також, що на протязі всього часу
відповідач не надає коштів, які
необхідні для забезпечення нормальних
умов проживання їх спільних дітей, і
добровільно надавати такі кошти
відповідач відмовляється. За вказаних
обставин позивачка звернулась до суду
з позовом та просить шлюб розірвати,
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей в сумі 1500 гривень щомісячно на
двох дітей до досягнення старшою
дочкою ОСОБА_3 повноліття, в подальшому
по 750 гривень до повноліття сина ОСОБА_4
починаючи від дня пред'явлення позову
та просить судові витрати по сплаті
судового збору за позовну заяву про
стягнення аліментів покласти на
відповідача.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилась, подала до суду письмову
заяву в якій просить справу розглядати
у її відсутності, заявлені вимоги
підтримує повністю з підстав
викладених у позовній заяві та просить
їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, подав до суду
письмову заяву в якій просить справу
розглядати у його відсутності,
заявлені вимоги визнав частково та
вказав, що на розлучення згідний,
згідний також сплачувати аліменти на
неповнолітніх дітей, але не в такому
розмірі, оскільки на даний час він
знаходиться у важкому матеріальному
становищі та доглядає за матір'ю, яка є
інвалідом першої групи та потребує
постійного стороннього догляду, а тому
згідний сплачувати аліменти на
утримання дітей в розмірі по 300 гривень
на кожну дитину щомісячно.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі, приходить до висновку, що позов
підставний і підлягає до задоволення
частково.

Відповідно до ст.110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1
від 24.04.2014 року вбачається, що ОСОБА_2
18.09.2009 року вступив в юридичний шлюб з
ОСОБА_1, який зареєстровано відділом
РАЦСу по м.Ковелю Ковельського МРУЮ
Волинської області, актовий запис №407.

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується
на вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Зважаючи на те, що більше року сторони
не підтримують шлюбних відносин, шлюб
носить формальний характер, відносини,
які склалися між сторонами, свідчать
про розпад сім'ї, спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить
їх інтересам та інтересам
неповнолітніх дітей, а також
враховуючи, що сторони виявили взаємну
згоду на розірвання шлюбу про що
вказали в письмових заявах, суд
приходить до висновку, що зібрані у
справі докази та їх належна оцінка
вказують на наявність підстав для
задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 в
частині розірвання шлюбу з ОСОБА_2

Згідно вимог ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що від
шлюбу сторони мають двох неповнолітніх
дітей - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(свідоцтво про народження НОМЕР_3 від
19.05.2011 року) та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
(свідоцтво про народження НОМЕР_2 від
16.05.2013р). Як вказує позивачка,
відповідач належної матеріальної
допомоги на утримання дітей не надає,
не виконує батьківських обов'язків.
Із поданого відповідачем
заперечення вбачається, що останній не
згідний із розміром аліментів, які
просить стягнути позивачка на
утримання неповнолітніх дітей та
вказує, що на даний час у нього скрутне
матеріальне становище, оскільки він
доглядає за матір'ю, яка є інвалідом
першої групи та потребує постійного
стороннього догляду. Також вказує, що
викладені позивачкою у позовній заяві
доводи стосовно того, що жодної
матеріальної допомоги на утримання
дітей він не надає є неправдивими,
оскільки він надавав кошти на
утримання дітей і буде це робити надалі
по мірі можливості.

Згідно ст.182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує: 1) стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів; 3)
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; 4) інших
обставин, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не можу бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

При вирішенні даного спору суд
враховує, як ту обставину, що
відповідач з 15.10.2012 року і по даний час
перебуває на обліку в управлінні праці
та соціального захисту населення
виконкому Ковельської міськради і є
отримувачем допомоги в розмірі 4,80
гривень по догляду за матір'ю ОСОБА_8
(довідка №2710 від 04.06.2014 року видана
управлінням праці та соцзахисту
населення), яка є інвалідом першої
групи та потребує постійного
стороннього догляду (довідка до акту
МСЕК серії ВЛН №0110167 від 01.03.2013 року
видана Ковельською міжрайонною МСЕК),
так і те, що позивачка на даний час не
працює і її єдиним доходом є державна
допомога по догляду за дитиною до
досягнення трирічного віку.

Таким чином, суд вважає підставною
вимогу позивачки про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак із
врахуванням вищевказаних обставин
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до
часткового задоволення, і суд вважає,
що з відповідача слід стягувати на
користь позивачки аліменти в розмірі 300
гривень щомісячно на кожну дитину, до
досягнення старшою дитиною повноліття,
починаючи з дня подачі заяви до суду.

На підставі вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК
України слід допустити негайне
виконання рішення суду у межах суми
платежу за один місяць.

Судові витрати у справі згідно ст.88 ЦПК
України підлягають стягненню з
відповідача ОСОБА_2

Керуючись ст. ст.10, 60, 88, 212, 213, 215, 218,
367 ЦПК України, на підставі ст.ст.110,112,
180, 181, 182, 184 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 18.09.2009 року
відділом РАЦСу по м.Ковелю
Ковельського МРУЮ Волинської області,
актовий запис №407.

Після розірвання шлюбу прізвище
позивачки залишити «ОСОБА_1».

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м.Ковель Волинської області
на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі по 300 (триста) гривень щомісячно
на кожну дитину, до досягнення старшою
дитиною повноліття, починаючи з 07.05.2014
року.

Рішення суду в межах суми платежу
аліментів за один місяць допустити до
негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

ГоловуючаО. А. Восковська