РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року Дзержинський міський
суд Донецької області у складі:

судді Нємиш
Н.В.

при
секретарі Андрієвій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Дзержинська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення неустойки
(пені) за прострочення сплати
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів в розмірі 139847,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що на підставі рішення
Дзержинського міського суду Донецької
області від 01 червня 2007 року з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь стягнені
аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від
усіх видів доходу, але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісяця, починаючи
з 03 травня 2007 року до досягнення
дитиною повноліття.

Позивачка зазначила, що дублікат
виконавчого листа, був отриманий на
підставі рішення Дзержинського
міського суду Донецької області від 25
квітня 2012 року, так як попередній
виконавчий лист, який був пред'явлений
до виконання ВДВС Дзержинського
міського управління юстиції міста
Дзержинська 08.06.2007 року за №2-1071, був
втрачений при пересиланні з ВДВС
Київського районного управління
юстиції міста Донецька до ВДВС
Дзержинського міського управління
юстиції міста Дзержинська. Після
звернення до Головного управління
юстиції міста Донецька, у листопаді 2013
року, була проведена перевірка, в якій
було встановлено, що виконавчий лист
дійсно був втрачений при пересилці з
ВДВС Київського районного управління
юстиції міста Донецька до ВДВС
Дзержинського міського управління
юстиції міста Дзержинська, і вини
позивачки в цьому немає.

Згідно з довідкою - розрахунком ВДВС
Дзержинського міського управління
юстиції міста Дзержинська № 27711 від
09.12.2013 року боржник має заборгованість
по аліментам, яка станом на 01.12.2013 р
складає 48325.40 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач
довгий час ухилявся від сплати
аліментів на утримання дитини,
позивачка змушена звернутися до суду з
позовною заявою про стягнення
неустойки (пені) за прострочу сплати
аліментів 139847,33 грн.

18.03.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з уточненням позовних вимог про
стягнення неустойки (пені) у зв'язку з
заборгованістю по аліментам в сторону
зменшення позовних вимог, де просить с
тягнути з відповідача неустойку за
період з 01.08.2012 року по 01.08.2013 року у сумі
130136, 12 грн.

Представник позивача ОСОБА_4
уточнені позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив позов
задовольнити.

Відповідач та представник
відповідача ОСОБА_5 з позовом
погодились частково, а сама з вимогами
не заперечували проти стягнення пені
за останній рік.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є
знайомою позивачки та підтверджує той
факт, що відповідач дійсно не сплачує
аліменти на утримання дитини.

Зі згоди позивача, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України, згідно з якими у разі неявки в
судове засідання відповідачів, які
були належним чином повідомлені і від
яких не надійшло повідомлення про
причини неявки, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позов таким, що підлягає
частковому задоволенню за наступних
підстав.

Судом встановлено і підтверджується
рішенням Дзержинського міського суду
від 01 червня 2007 року, що відповідач
зобов`язаний сплачувати на користь
позивачки аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки від
доходів відповідача щомісяця, але не
менш ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 03 травня 2007 року і до
повноліття дитини. З
довідки-розрахунку ВДВС Дзержинського
міського управління юстиції міста
Дзержинська № 27711 від 09.12.2013 року
вбачається, що відповідач має
заборгованість по аліментам, яка
станом на 01.12.2013 р складає 48325.40 грн.

Згідно ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов`язано сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) в розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Постановою Пленуму Верховного
Суду України «Про застосування судом
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» №
3 від 15 травня 2006 року передбачено, що
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи.

Оскільки відповідач не довів перед
судом іншого, то суд вважає, що
заборгованість з аліментів утворилася
з його вини, тому він має обов`язок
сплатити пеню.

З урахуванням того, що аліменти
призначаються та виплачуються
(стягуються) щомісячно за змістом ст. 196
СК України пеня нараховується не на
всю заборгованість, а на суму
несплачених аліментів за той місяць, у
якому не проводилось стягнення
аліментів.

Пеня за один місяць прострочення
сплати аліментів становить 1% від
розміру простроченої суми аліментного
платежу за місяць та загальної
кількості днів прострочення.

Загальний розмір пені за прострочення
сплати аліментів є сумою пені,
нарахованої за кожен місяць періоду, у
якому було допущено прострочення
сплати аліментів.

При розрахунку розміру пені судом
береться за основу відомості, отримані
від державного виконавця щодо розміру
щомісячної заборгованості, який
сторонами не оспорюється, а також суми,
сплачені відповідачем у якості
аліментів.

Відповідно до розрахунку позивача
загальний розмір неустойки(пені) за
несплачені аліменти складає 130136, 12 грн.

Визначаючи розмір неустойки,
суд враховує обставини, які дають
підстави для зменшення розміру
неустойки, яка в декілька разів
перевищує саму заборгованість по
аліментах.

На думку суду, при вирішенні даного
питання необхідно враховувати, що
законодавець передбачає застосування
неустойки для забезпечення аліментних
зобов'язань як компенсації втрат,
викликаних невиконанням чи неналежним
виконанням боржником своїх обов'язків.
Оскільки пріоритетом в аліментних
зобов'язаннях є сплата аліментів, тому
розмір неустойки на заборговані
аліменти має бути розумним та не
призводити до створення
заборгованості, що значно перевищує
самі аліменти.

Тому суд приходить до висновку, що
розмір неустойки за прострочення
сплати аліментів виходячи із
співмірності суми заборгованості, слід
зменшити до 15602, 86 грн., розрахувавши її
розмір за останній рік.

Керуючись ст.ст. 196 СК України,
ст.ст. 60, 209, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати
аліментів в розмірі 15602 (п'ятнадцять
тисяч шістсот дві) грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: