Справа №345/7020/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2014 р.
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Юрчака
Л.Б.

секретаря
Кунського О.А.

з участю позивача ОСОБА_1

представників позивача
ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому заочному
судовому засіданні в залі суду м.Калуш
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором Позики , -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення боргу посилаючись на те, що
відповідачці ОСОБА_4 30.10.2012 р. позичив
гроші в сумі 105000,00 грн. , які вона
зобов"язалася повернути на першу
вимогу позивача . Факт укладення
договору позики та одержання грошей
підтверджується розпискою від 30.10.2012р.
підписаною відповідачкою. 06.11.2013р.
ОСОБА_1 направив відповідачці листа з
вимогою повернути кошти до 12.11.2013р..
Однак , його вимога була залишена без
відповіді і грошові кошти не повернуто.
Тому просить суд стягнути дану
заборгованість з відповідачки.

В судовому засіданні позивач подав
заяву про збільшення позовних вимог, де
просить окрім суми боргу стягнути з
відповідачки в його користь відсотки в
порядку ст. 1048 ЦК України в розмірі
3165,82грн., відсотки в порядку ст. 625 ЦК
України - 1812,33грн., пеню - 4418,63грн.,
інфляційні витрати - 11550,00грн., витрати
на правову допомогу - 10000,00 грн., судовий
збір, сплачений ним при подачі позовної
заяви до суду - 1050,00грн. та витрати на
проведення почеркознавчої експертизи
1845,00грн.

Представник відповідачки ОСОБА_5 в
судове засідання не з"явився, хоча про
час та місце судового засідання
повідомлявся належним чином, причини
неявки в судове засідання суду не
повідомив. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді,
що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав .

Так , у судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 пояснив, що 30.10.2012р. позичив
відповідачці - ОСОБА_4, гроші в сумі
105000,00грн., які вона зобов"язувалася
повернути за першою вимогою позивача,
про що написала розписку (а.с.4). 06.11.2013р.
позивач направив відповідачці листа з
вимогою повернути борг до 12.11.2013р., що
підтверджується листом від
06.11.2013р(а.с.5), фіскальним чеком
відділення зв"язку, описом вкладених
документів та повідомленням про
вручення поштового відправлення від
08.11.2013р. (а.с.6). однак вищезазначена
вимога відповідачкою була залишена без
відповіді, адже позичена сума грошей
позивачу не була повернута.

У судовому засіданні представник
відповідачки ОСОБА_5 пояснив, що
твердження позивача є безпідставними,
а відповідачка хоча власноруч написала
вищезазначену розписку, однак не
підписувала її.

На підтвердження твердження позивача
щодо написання і підписання
вищезазначеної розписки
відповідачкою, судом, була призначена
експертиза, і згідно висновку
криміналістичної експертизи з
дослідження підписів за матеріалами
цивільної справи №345/7020/13-ц № 1729 від
26.05.2014р. - підпис від імені ОСОБА_4
розташований після цифрового запису та
перед рукописним записом "ОСОБА_4 в
розписці від 30.10.2012р. - виконаний самою
ОСОБА_4 (а.с.156-157), а тому з неї слід
стягнути суму боргу в розмірі 105000,00 грн.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Як зазначено у ст. 1047 ЦК України Договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно із ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Ст. 536 ЦК України визначено, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Як зазначено у ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання. 3.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Ст. 550 ч.1 ЦК України визначено, що право
на неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Ст. 551 ЦК України передбачено , що
предметом неустойки може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно. 2. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства. Розмір
неустойки, встановлений законом, може
бути збільшений у договорі. Сторони
можуть домовитися про зменшення
розміру неустойки, встановленого актом
цивільного законодавства, крім
випадків, передбачених законом. 3.
Розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення

У відповідності до ст. 552 ЦК України
сплата (передання) неустойки не
звільняє боржника від виконання свого
обов'язку в натурі. 2. Сплата (передання)
неустойки не позбавляє кредитора права
на відшкодування збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов"язання, на вимогу кредитора
зобов"язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до розрахунку суми, на яку
збільшився борг внаслідок інфляційних
процесів від 10.06.2014р. , - сума боргу
починаючи з 12.11.2013-10.06.2014р. збільшилася
на 11550,00грн. (а.с.168).

Із копії розрахунку відсотків за
користування грошима в порядку ст. 1048
ЦК України від 10.06.2014р.вбачається, що
розрахунок складає 3165,82 грн.(а.с.169).

Як вбачається із розрахунку пені в
порядку ст. 549 ЦК України від 10.06.2014р. -
пеня становить 4418,63 грн.(а.с.170).

Відповідно до розрахункових квитанцій
від
27.12.2013р., 24.06.2014р. за правову допомогу
надану позивачу під час розгляду
справи - вартість послуг адвоката
становить 10000,00 грн. (а.с.21,204).

Як вбачається із розрахунку №488
від 14.05.2014р. - вартість почеркознавчої
експертизи становить 1845,00грн. (а.с.150).

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що порушене відповідачкою
взяте на себе зобов'язання про
повернення боргу в зазначений строк,
дає обґрунтовані підстави суду
задовольнити позовні вимоги про
стягнення боргу, річних процентів від
простроченої суми та пені .

Щодо вимоги в частині сплати
відповідачем відсотків в порядку ст. 625
ЦК України , а саме 1812,33грн, то у
задоволенні даної вимоги - слід
відмовити, оскільки з відповідачки
стягнуто відсотки, визначені на рівні
облікової ставки НБУ.

У відповідності до ст.84,88 ЦПК України
суд стягує судові витрати з
відповідача.

На підставі наведеного та керуючись
ст.. ст. 536, 549, 611, 625, 1046-1049 ЦК України, ,
ст.ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, жительки АДРЕСА_1,
ІПН НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 борг за
договором позики у розмірі 105
000,00грн., 4418,63 грн. пені , 3165,82 грн.
відсотків , 11550,00 грн. інфляційних
витрат.

Стягнути з відповідача в користь
позивача 1303,66 грн. судового збору, 10000,00
грн. витрат на правову допомогу та 1845,00
грн. витрат за проведення
почеркознавчої експертизи .

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Калуський міськрайонний суд протягом
10 - ти днів з дня його проголошення .

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ