Справа № 522/2472/14
Провадження № 2/522/4312/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року Приморський районний
суд м Одеси, у складі:

головуючої судді Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевої О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«будівельна фірма «Авіобуд» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду і просить
стягнути з відповідача матеріальну
шкоду у розмірі 10 000,00 гривень, моральну
шкоду у розмірі 100 000 гривень.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримав та просив його задовольнити
у повному обсязі.

Представник відповідача просив у
задоволенні позову відмовити з підстав
викладених у запереченнях на позовну
заяву.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін, суд вважає, що позов
необґрунтований, недоведений та
задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідно до акту № 42 від 10.02.2010 року
прийому-передачі квартири АДРЕСА_1,
ОСОБА_1 прийняв зазначену квартиру від
ТОВ «БФ»Авіобуд».

ОСОБА_1 у своєму позові зазначає, що
після підписання акту прийому-передачі
квартири начальник
житлово-експлуатаційного відділу ТОВ
«БФ»Авіобуд» ввів позивача в оману та
викрав все годне майно, а замість нього
встановив негодне. Але з зазначеним суд
погодитись не може.

Частина перша статті 5 ЦПК України
зазначає, що усі учасники цивільного
процесу є рівними перед законом і
судом.

Розгляд і вирішення справ в судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК
України).

У відповідності з положеннями ст.60 ЦК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Відповідно зі ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи з цього, позивач повинен
довести наявність збитків, як
матеріальних так і моральних,
наявність неправомірної поведінки
відповідача, безпосередній причинний
зв'язок між правопорушенням та
заподіянням збитків, розмір
відшкодування та його обрахування .

Позивачем не надано доказів
обґрунтування суми матеріальної шкоди
саме у розмірі 10 000,00 грн.

Що стосується відшкодування моральної
шкоди у розмірі 100 000 гривень, то суд
вважає, що ці вимоги необґрунтовані та
задоволенню не підлягають на підставі
нижченаведеного.

Згідно з роз'ясненнями, наданими в п.2
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року №4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, а саме, що спори про
відшкодування заподіяної фізичній чи
юридичній особі моральної (немайнової)
шкоди розглядаються коли право на її
відшкодування безпосередньо
передбачено нормами Конституції або
випливає з її положень, а також у
випадках, передбачених законодавством,
яке встановлює відповідальність за
заподіяння моральної шкоди.

Статтею 1167 ЦК України, встановлено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України у п.п.3,5 постанови №4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Всупереч вказаної норми Закону
позивачем не було подано будь-яких
доказів, які б свідчили про порушення
будь-яких його прав з боку відповідача.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна
шкода полягає: у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров`я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім`ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Суд не вбачає ознак наявності
спричинення моральної шкоди
передбачених ст. 23 ЦК України.

За приписами вищенаведених норм
матеріального права встановлена єдина
підстава цивільно-правової
відповідальності за заподіяну шкоду -
це правопорушення, до складу якого
входять: шкода, протиправність
поведінки особи, яка заподіяла шкоду,
причинний зв'язок між ними, вина особи,
яка заподіяла шкоду.

Доводи позивача суд вважає
непереконливими, оскільки наявні в
матеріалах справи докази та
встановлені на їх підставі обставини
справи не підтверджують сукупність
необхідних складових для притягнення
відповідача ТОВ «БФ»Авіобуд» до
цивільної відповідальності, а отже, не
дають і достатніх правових підстав для
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя:

12.06.2014