Єдиний унікальний номер 2-1378/11
Номер провадження 88-ц/775/13/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

17 червня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого-судді
Соломахи Л.І.

суддів
Биліни Т.І., Пономарьової О.М.

при секретарі
Баранчикові Є.В.

за участю:

заявника
ОСОБА_1

представника заявника
ОСОБА_2

представника позивача
Тімошиної О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку заяву ОСОБА_1
про перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення апеляційного суду
Донецької області від 08 липня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Енергобанк» (третя особа - ОСОБА_4) про
визнання недійсним договору поруки та
іпотечного договору, -

В С Т А Н О В И В :

02 червня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства «Енергобанк»
(третя особа - ОСОБА_4) про визнання
недійсними договору поруки та
іпотечного договору.

Зазначала, що 17 квітня 2008 року між
акціонерним банком «Енергобанк» (далі
АБ «Енергобанк»), правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
«Енергобанк» (далі ПАТ «Енергобанк»),
та ОСОБА_4 був укладений договір про
іпотечний кредит № 7 ДІК.

В забезпечення виконання зобов'язань
за договором про іпотечний кредит між
банком та нею 17 квітня 2008 року був
укладений договір поруки № 7 ДІК/2 та
іпотечний договір.

Посилаючись на те, що:

- користуючись її похилим віком,
необізнаністю в правовідносинах та
тим, що вона не володіє державною мовою,
банк оманним шляхом під виглядом
договору позики, за яким вона нібито в
обмін на тимчасове право розпорядження
її майном буде отримувати проценти,
примусив її укласти договір поруки та
іпотечний договір, тобто умисно ввів її
в оману стосовно природи правочину,
прав та обов'язків сторін;

- з моменту укладання договору поруки і
іпотечного договору до її звернення до
суду відповідач жодного разу не
звертався до неї з письмовим або усним
вимогами про виконання якихось
зобов'язань;

- відповідачем їй не була надана
інформація про умови кредитування та
сукупну вартість кредиту, копія
кредитного договору

просила на підставі ст. 230 ЦК України,
частини 2 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» визнати
недійсними та такими, що укладені
внаслідок обману, договір поруки № 7
ДІК/2 від 17 квітня 2008 року та іпотечний
договір від 17 квітня 2008 року, укладені
між нею та АБ «Енергобанк» (а.с. 2-4 т. 1).

З матеріалів справи встановлено, що 17
квітня 2008 року між АБ «Енергобанк»та
ОСОБА_4 був укладений договір про
іпотечний кредит № 7 ДІК, згідно якого
АБ «Енергобанк» зобов'язується надати
ОСОБА_4 грошові кошти (кредит) в сумі
127 000 грн., а ОСОБА_4 зобов'язується
прийняти, належним чином використати
та повернути кредит в сумі 127 000 грн.,
сплатити відсотки за користування
кредитом в розмірі 14% річних в порядку,
на умовах та в строки, визначені цим
договором, кредит надано на строк не
пізніше 17 квітня 2038 року для поліпшення
житлових умов (а.с. 122-129 т. 1).

В забезпечення виконання зобов'язань
за договором про іпотечний кредит між
АБ «Енергобанк» та ОСОБА_1 17 квітня 2008
року були укладені:

- іпотечний договір, згідно якого
ОСОБА_1 передала в іпотеку банку
належну їй на праві власності
однокімнатну квартиру, загальною
площею 25,8 кв.м, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-8 т. 1);

- договір поруки № 7 ДІК/2, згідно якого
ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання
солідарно з позичальником ОСОБА_4 нести
відповідальність перед АТ
«Енергобанк» за своєчасне та в повному
обсязі виконання зобов'язань за
договором про іпотечний кредит № 7 ДІК
від 17 квітня 2008 року та додатковими
угодами до нього, які існують на момент
укладання договору, так і тими, що
виникнуть на його підставі в
майбутньому (а.с. 9-10 т. 1).

Рішенням Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 19 квітня 2012 року
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
недійсними договору поруки та
іпотечного договору були задоволені.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив з того, що в порушення вимог
частини 2 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів», «Правил
надання банками України інформації
споживачу про умови кредитування та
сукупну вартість кредиту», які
затверджені постановою Національного
банку України від 10.05.2007 року № 168
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 25.05.2007 року), перед укладенням
договору про надання споживчого
кредиту відповідачем позивачу не була
надана інформація про умови
кредитування та орієнтовану сукупну
вартість кредиту, не була надана копія
кредитного договору. До того ж позивач
знаходилась у стані алкогольного
сп'яніння та не могла адекватно
сприймати надану їй інформацію.
Позивачка раніше мешкала в Росії,
отримувала там освіту, тому не володіє
українською мовою (а.с. 131-135 т. 1).

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 08 липня 2013 року за
апеляційною скаргою ПАТ «Енергобанк»
рішення Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 19 квітня
2012 року скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, апеляційний суд виходив з того,
що позичальник та поручитель є
самостійними суб'єктами у відносинах з
кредитором, обсяг їх прав та обов'язків
не є тотожнім, не є однаковим і обсяг
зобов'язань банка, як кредитора, перед
позичальником та поручителем. Висновок
суду першої інстанції про порушення
прав позивача перед підписанням
договорів щодо неповідомлення її про
орієнтовну сукупну вартість кредиту є
безпідставним. Належних доказів про те,
що на час підписання в нотаріальній
конторі оспорюваних договорів позивач
знаходилася в стані алкогольного
сп'яніння, не надано. Висновки суду про
те, що позивач не могла адекватно
сприймати надану їй інформацію щодо
укладення договорів, що позивач не
володіє українською мовою, також є
безпідставними. Позивачем не надано
суду доказів про те, що вона зверталася
до нотаріуса щодо перекладу змісту
договорів, крім того, на іпотечному
договорі нею особисто та на
український мові зроблено напис про те,
що умови іпотечного договору їй
зрозумілі (а.с. 182-186 т. 1).

10 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з заявою про перегляд рішення
апеляційного суду у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

В заяві вона посилається на те, що при
ухваленні рішення апеляційного суду їй
не були і не могли бути відомі істотні
для справи обставини, що суттєво
вплинуло на вирішення справи.

Так під час розгляду Будьоннівським
районним судом м. Донецька іншої справи
№ 2/254/1008/2013 за позовом ПАТ
«Енергобанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, укладеним 17
квітня 2008 року між АБ «Енергобанк» та
ОСОБА_4, у судовому засіданні 05 березня
2014 року при дослідженні документів з
кредитної справи, наданих за її
клопотанням на вимогу суду, було
встановлено, що:

по-перше, кредит ОСОБА_4 було надано
фактично лише під заставу її квартири,
оскільки ОСОБА_4 на час отримання
кредиту не проживав на території міста
Донецька і не мав нерухомості, під яку
брав кредит. На час отримання кредиту
він був зареєстрований та проживав, як
зазначено в п. 11 договору про іпотечний
кредит в АДРЕСА_2. На
підтвердження доходів ним була надана
довідка ТОВ «Хоум Кредит Файненс»
місцезнаходження - м. Дніпропетровськ
про заробітну плату за період з 01
вересня 2007 року по 29 лютого 2008 року та
не було вказано заробітну плату за
березень 2008 року;

- по-друге, після отримання ОСОБА_4
кредиту Донецькою філією ПАТ
«Енергобанк» не здійснювалася
перевірка його платоспроможності. В
матеріалах кредитної справи відсутні
щоквартальний аналіз фінансового
стану, матеріали перевірок, протоколи
зустрічей, письмова документація щодо
кожної зустрічі між представником
банку та позичальником. ОСОБА_4 подавав
банку декларацію про свої доходи за 2009
рік, згідно якої він доходів в 2009 році
не мав, не має власного житла, тобто
квартири, на яку надавався кредит для
поліпшення житлових умов. Кредит
перестав сплачуватися ОСОБА_4 ще в
червні 2009 року, вона отримувала листи
банку про необхідність зв'язатися з
ОСОБА_4 та з'явитися у банк, після чого
як могла сплачувала кредит до
ухвалення Будьоннівським районним
судом м. Донецька рішення від 19 квітня
2012 року про задоволення її позовних
вимог про визнання недійсними договору
поруки та іпотечного договору;

по-третє, другий поручитель ОСОБА_5 не
приймав участь у сплаті заборгованості
за кредитним договором та припинив
свою діяльність, як фізична
особа-підприємець.

Посилаючись на те, що при укладенні
договору поруки та іпотечного договору
вона була введена в оману працівниками
ПАТ «Енергобанк» та позичальником
ОСОБА_4, оскільки не була
повідомлена про кредитні умови,
наслідки невиконання щодо погашення
споживчого кредиту, тощо, просила
переглянути рішення апеляційного суду
від 08 липня 2013 року у зв'язку із
нововиявленими обставинами (а.с. 192-194 т.
1).

В судовому засіданні апеляційного суду
заявник ОСОБА_1 та її представник -
адвокат ОСОБА_2, яка діє на підставі
договору про надання юридичних послуг
від 05 жовтня 2013 року (а.с. 51-54 т. 2), заяву
про перегляд судового рішення
підтримали, просили її задовольнити.

Представник відповідача - ПАТ
«Енергобанк» Тімошина О.В., яка діє на
підставі довіреності цієї юридичної
особи від 20 грудня 2013 року № 09/05-306 (а.с.
210 т. 1), проти задоволення заяви
заперечувала, посилалась на
відсутність підстав для перегляду
судового рішення у зв'язку із
нововиявленими обставинами.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена 11 червня 2014 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (форма № 119) (а.с.60 т. 2),
причини неявки у судове засідання не
повідомила і відповідно до частини 2 ст.
77 ЦПК України вважається, що вона не
з'явилася у судове засідання без
поважних причин.

Відповідно до частини 1 ст. 365 ЦПК
України заява про перегляд судового
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами розглядається у судовому
засіданні. Заявник та інші особи, які
беруть участь у справі, повідомляються
про час і місце засідання. Неявка цих
осіб не є перешкодою для розгляду
заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
заявника ОСОБА_1, її представника -
адвоката ОСОБА_2, представника ПАТ
«Енергобанк» Тімошиної О.В., дослідивши
матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що заява ОСОБА_1
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення
або ухвала суду, якими закінчено
розгляд справи, що набрали законної
сили, а також судовий наказ можуть бути
переглянуті у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 361
ЦПК України підставами для перегляду
рішення, ухвали суду чи судового наказу
у зв'язку з нововиявленими обставинами
є в тому числі істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до пунктів 1, 3 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4
«Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
обставини, які відповідно до пункту 1
частини другої статті 361 ЦПК є
підставою для перегляду судового
рішення, це юридичні факти, які
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику,
повинні бути істотними, тобто такими,
що могли вплинути на висновки суду при
ухваленні судового рішення і були
встановлені після набрання ним
законної сили.

Питання про те, які обставини можна
вважати істотними, є оціночним, і
вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
того, чи ці обставини могли спростувати
факти, покладені в основу судового
рішення, та вплинути на висновки суду
під час його ухвалення таким чином, що
якби вказана обставина була відома
особам, які беруть участь у справі, то
зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі та щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виник
спір, а тому підставою для скасування
судового рішення є не всі невідомі на
час розгляду справи обставини, а лише
ті, які входять до предмета доказування
у справі (стаття 179 ЦПК).

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
обставини, на які посилалася особа, яка
брала участь у справі, у своїх
поясненнях, в апеляційній або
касаційній скарзі чи в заяві про
перегляд судового рішення Верховним
Судом України або які могли бути
встановлені при всебічному і повному
з'ясуванні судом обставин справи, тобто
при виконанні вимог частини четвертої
статті 10 ЦПК, не є нововиявленими
обставинами.

Відповідно до частини 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені частинами
першою - третьою, п'ятою та шостою
статті 203 цього Кодексу, в момент
вчинення правочину.

Враховуючи зазначене, посилання
заявника ОСОБА_1 на те, що після
отримання ОСОБА_4 кредиту ПАТ
«Енергобанк» не здійснював перевірку
платоспроможності ОСОБА_4, що інший
поручитель - ОСОБА_5 не приймав участь у
сплаті заборгованості за кредитним
договором та припинив свою діяльність,
як фізична особа-підприємець, тобто на
обставини, які мали місце після
укладення оспорюваних договорів, не
впливає на вирішення спору про
визнання оспорюваних договорів
недійсними, оскільки до предмету
доказування по цій справі входять лише
обставини, які існували в момент
вчинення правочину. Тобто, ці зазначені
ОСОБА_1 обставини, які мали місце після
підписання нею оспорюваних договорів
та не впливають на висновки суду щодо
недійсності оспорюваних договорів, не
є істотними для справи обставинами.

Згідно з частиною 1 ст. 230 ЦК України, на
яку як на підставу позову, посилалася
позивач, якщо одна із сторін правочину
навмисно ввела другу сторону в оману
щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин визнається
судом недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

Звертаючись до суду з позовом про
визнання недійсними договору поруки та
іпотечного договору, як таких, що
укладені внаслідок обману з боку ПАТ
«Енергобанк», позивач посилалась на те,
що під час укладання оспорюваних
договорів банк скористався її похилим
віком, необізнаністю в правовідносинах
та тим, що вона не володіє державною
мовою, оманним шляхом під виглядом
договору позики, за яким вона в обмін на
тимчасове право розпорядження майном
буде отримувати проценти, примусив її
укласти зазначені угоди, не надав їй
інформації про умови кредитування та
сукупну вартість кредиту, копію
кредитного договору, тобто предметом
доказування у цій справі є наявність
обману з боку кредитодавця - ПАТ
«Енергобанк».

Відповідно до ст. 10, ст. 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Враховуючи зазначене, посилання ОСОБА_1
на те, що оспорювані договори були
укладені внаслідок її обману в тому
числі і з боку ОСОБА_4, виходить за межі
предмету позову по цій справі, позові
вимоги про визнання недійсними
договору поруки та іпотечного договору
внаслідок обману з боку ОСОБА_4 по цій
справі ОСОБА_1 не заявлялися і судом не
вирішувалися.

Як на нововиявлені, ОСОБА_1 посилається
на ті обставини, що кредит
ОСОБА_4 було надано фактично лише під
заставу її квартири, оскільки
ОСОБА_4 на час отримання кредиту не
проживав на території міста Донецька і
не мав нерухомості, під яку брав кредит,
на час отримання кредиту був
зареєстрований та проживав в АДРЕСА_2.
Проте ці обставини були відомі на час
розгляду справи, як судом першої, так і
судом апеляційної інстанції. Так місце
проживання позичальника ОСОБА_4 -
АДРЕСА_2, зазначено в іпотечному
договорі від 17 квітня 2008 року,
укладеному між АБ «Енергобанк» та
ОСОБА_1, як майновим поручителем ОСОБА_4,
який був долучений ОСОБА_1 до її
позовної заяви (а.с. 6-8 т. 1). Зазначене
місце проживання ОСОБА_4 зазначено і в
договорі поруки № 7 ДІК/2 від 17 квітня 2008
року, який був укладений між АБ
«Енергобанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який
також був доданий позивачем ОСОБА_1 до
позовної заяви (а.с. 9-10 т. 1). Та саме така
адреса проживання ОСОБА_4, як третьої
особи, була зазначена ОСОБА_1 в позовній
заяві. До того ж місце проживання
позичальника не впливає на вирішення
позовних вимог про визнання недійсними
договору поруки та іпотечного
договору, як таких що укладені
внаслідок обману з боку ПАТ
«Енергобанк», тобто не є істотною для
цієї справи обставиною.

Посилання заявниці на те, що кредит
ОСОБА_4 було надано фактично лише під
заставу її квартири, також не є
нововиявленою обставиною. Ця обставина
випливає з договору іпотечного
кредитування від 17 квітня 2008 року, який
оспорюється заявницею.

Посилання заявниці на те, що на
підтвердження доходів для надання
кредиту позичальник ОСОБА_4 надав
довідку ТОВ «Хоум Кредит Файненс»
місцезнаходження - м. Дніпропетровськ
про заробітну плату за період з 01
вересня 2007 року по 29 лютого 2008 року та
не було вказано заробітну плату за
березень 2008 року; взагалі не має
будь-якого юридичного значення для
вирішення спору щодо визнання
недійсними договору поруки та
іпотечного договору, як таких що
укладені внаслідок обману з боку ПАТ
«Енергобанк».

Даючи згоду стати поручителем, в тому
числі майновим, за кредитними
зобов'язаннями ОСОБА_4, заявник ОСОБА_1
мусила з'ясувати його майновий стан та
власні ризики у разі порушення ОСОБА_4
кредитних зобов'язань.

Тобто, обставини, на які посилається
заявник, не є істотними для цієї справи
обставинами, не є такими, що могли
вплинути на висновки суду при
ухваленні судового рішення.

Посилання заявниці на те, що суд в
рішенні від 08 липня 2013 року невірно
зазначив назву банку, з яким нею були
укладені оспорювані договори, невірно
зазначив по батькові ОСОБА_4, також не є
нововиявленими обставинами, а є
описками, які підлягають виправленню
відповідно до ст. 219 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» судове
рішення не може переглядатись у зв'язку
з нововиявленими обставинами у разі
якщо обставини, передбачені частиною
другою статті 361 ЦПК, відсутні.

Відповідно до частини 2 ст. 365 ЦПК
України розглянувши заяву, суд може
скасувати судове рішення, що
переглядається, і прийняти нове судове
рішення або залишити заяву про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами без
задоволення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
вважає, що підстави для задоволення
заяви ОСОБА_1 про перегляд судового
рішення у зв'язку із нововиявленими
обставинами відсутні, заяву ОСОБА_1 про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами необхідно
залишити без задоволення.

Керуючись ст. 361, ст. 365 ЦПК України,
апеляційний суд Донецької області -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
апеляційного суду Донецької області
від 08 липня 2013 року залишити без
задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Л.І. Соломаха

Судді:
Т.І. Биліна

О.М. Пономарьова