Справа № 738/730/14-ц
№ провадження 2/738/196/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року
м. Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської
областi в складi:

головуючого - суддi Волошиної Н.В.

з участю секpетаpя Костюка І.А.

позивача ОСОБА_2, її представника -
ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника органу опіки та
піклування Менської РДА - Песоцької
Т.А., представника органу опіки та
піклування Менської міської ради
Менського району Чернігівської
області - Осєдач Р.М.

розглянувши у вiдкpитому судовому
засiданнi в залі суду м. Мена
Чернігівської області цивільну спpаву
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, в якому
просить позбавити відповідача
батьківських прав стосовно
неповнолітніх доньок - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Свій позов мотивує тим, що з
відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі, від даного
шлюбу мають доньок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час
перебування з відповідачем у шлюбі
останній зловживав алкогольними
напоями, періодично не приходив додому,
влаштовував сварки та бійки, свідками
яких були діти, грубо поводився з
дітьми, матеріально сім'ю не
забезпечував, в результаті чого 05
червня 2009 року шлюб між нею та
відповідачем було розірвано. З моменту
розлучення і по сьогоднішній день
відповідач лише декілька разів бачив
своїх доньок, не спілкується з ними та
не приймає участі у їх вихованні, не
цікавиться їх життям та навчанням, не
піклується про фізичний та духовний
розвиток дітей, не сприяє засвоєнню
загальновизнаних норм моралі, не надає
доступу до культурних та інших
цінностей, будь-якої матеріальної
допомоги на утримання дітей не надає,
окрім аліментів, які сплачував
несвоєчасно і на даний час має
заборгованість, що, на думку позивача,
свідчить про ухилення відповідача від
виховання дітей. Просить стягнути з
відповідача на її користь понесені нею
судові витрати та витрати на правову
допомогу.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві,
просила позов задовольнити та
додатково пояснила, що діти проживають
разом з нею та знаходяться на її
повному матеріальному утриманні,
відповідач жодного разу не сплачував
присуджені з нього у 2006 році аліменти
на утримання дітей, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість, всі платежі
по аліментах у 2012 році здійснював
батько відповідача, який після
переказу коштів в телефонному режимі
повідомляв їй про це. Діти соромляться
свого батька, у них розвиваються
комплекси з цього приводу, і саме вони
були ініціаторами позбавлення його
батьківських прав, оскільки, на їх
думку, останній лише перешкоджає їх
розвитку. Вирішальне значення для
прийняття ними такого рішення мала
відмова відповідача підписати виїзні
документи на оздоровлення дитини за
кордоном, в зв'язку з чим дитина дуже
переживала.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
підтримав позовну заяву та просив її
задовольнити, оскільки вважає, що є
достатньо доказів, які свідчать про
ухилення відповідача від виконання
своїх батьківських обов'язків по
вихованню дітей.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав, просив не позбавляти
його батьківських прав стосовно
неповнолітніх доньок ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
оскільки вважає, що це позивач
налаштувала дітей проти нього. Після
розлучення з позивачем він спілкувався
з доньками, купував їм одяг, шкільні
приладдя, а при наявності коштів
надавав їм матеріальну допомогу
грошима. На день народження доньки
ОСОБА_8 у 2013 році подарував їй скутер
вартістю 4800 грн., у 2011 році купив
комп'ютер та телефон. Оскільки після
розлучення з позивачем вони проживали
деякий час разом, то він, навіть, і не
знав про наявність рішення суду про
стягнення з нього аліментів. Про
заборгованість по аліментах дізнався
від державного виконавця у 2008 році, але
аліменти не сплачує і до теперішнього
часу у зв'язку з відсутністю постійної
роботи та заробітку. Кошти на придбання
подарунків дітям позичав та брав у
кредит. Вважає, що стосунки з дітьми
погіршилися після того, як він не надав
дозвіл на виїзд молодшої доньки ОСОБА_8
за кордон, разом з тим, не заперечував,
що жодного разу не відвідував школу, не
цікавився здоров'ям дітей. Пояснив, що
оскільки в останній час відносини між
ним та доньками погіршилися, про їх
життя та інтереси він дізнається із їх
соціальних сторінок в Інтернеті.

Після перерви відповідач в судове
засідання не з'явився.

В судовому засіданні неповнолітня
ОСОБА_8 пояснила, що відповідач є її
батьком, зі свого дитинства має про
нього лише погані спогади. За час
проживання з батьком, останній погано
відносився до них із сестрою та до
матері, вживав алкогольні напої та
влаштовував сварки. З того часу, як вони
з матір'ю та молодшою сестрою почали
проживати окремо, батько не
спілкується з ними, не цікавиться їх
життям та навчанням, жодного разу не
відвідував виставку її малюнків,
ніколи не був у школі, навіть, не знає
її класного керівника та де
знаходиться її клас. Вона соромиться
свого батька, оскільки постійно чує про
нього те, що він вживає алкогольні
напої та з'являється в громадських
місцях в п'яному вигляді, про це їй
часто говорять її однокласники і вона
дуже засмучується. На 16-річчя батько не
привітав її з днем народження, а коли у
її сестри - ОСОБА_8 була можливість
поїхати для оздоровлення за кордон, то
відмовився надати такий дозвіл. Вона
представляє своє майбутнє без батька,
вважає, що йому немає там місця, і,
навіть, звернулася до Менського РАЦСу
із заявою про зміну свого прізвища на
дівоче прізвище своєї матері, і саме
вони з сестрою були ініціаторами
позбавлення його батьківських прав.

В судовому засіданні неповнолітня
ОСОБА_8 пояснила, що вона не спілкується
з батьком протягом останніх 4 років,
зокрема, після того, як він,
використовуючи нецензурні слова,
образив їх із сестрою. Батько не
цікавиться її життям, матеріально не
допомагає, аліменти на їх із сестрою
утримання сплачував замість батька
дідусь. Не заперечувала, що батько у
минулому році на день народження
подарував їй мопед, але вважає, що у її
віці такий подарунок не потрібний,
оскільки вона не має права керування
ним, окрім того, мопед через дні
зламався, інших подарунків від батька
не отримувала. Бажання спілкуватися з
батьком немає. Після того, як батько
відмовився підписати документи про її
виїзд за кордон на оздоровлення,
звернулися із сестрою до мами з
проханням позбавити його батьківських
прав.

Представник органу опіки та піклування
Менської міської ради Менського
району Чернігівської області - Осєдач
Р.М. висловила думку про недоцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_4
стосовно неповнолітніх дітей - ОСОБА_7
та ОСОБА_8, посилаючись на прийняте
виконавчим комітетом Менської міської
ради рішення від 27 березня 2014 року №61.

Після перерви представник органу опіки
та піклування Менської міської ради
Менського району Чернігівської
області в судове засідання не
з'явилася, про що надала суду
відповідну заяву.

Представник органу опіки та піклування
Менської районної державної
адміністрації Чернігівської області -
Песоцька Т.А. в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги ОСОБА_2 та
зазначила про наявність підстав для
позбавлення батьківських прав ОСОБА_4
стосовно неповнолітніх доньок - ОСОБА_7
та ОСОБА_8.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснила, що коли сторони перебували у
шлюбі, то проживали з нею по сусідству,
а після розлучення ОСОБА_2 проживає з
дітьми окремо. Під час їх спільного
проживання відповідач часто вживав
алкогольні напої та вчиняв сварки, в
зв'язку з чим дівчата залишались
ночувати у неї. ОСОБА_7 та ОСОБА_8
продовжують спілкуватися з її сином, і
вона неодноразово чула від них про те,
що батько не надає їм ніякої допомоги,
не підтримує їх, не спілкується з ними,
позивач виховує дітей одна.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснила, що працює поряд з позивачем
та добре знає її доньок, оскільки їх
діти однолітки. Зі слів ОСОБА_7 їй
відомо, що батько ніколи нічим не
допомагає їм, навіть, не привітав її на
День народження, подарунків не дарує.
ОСОБА_7 розповідала їй про те, що вона
соромиться свого батька і не хоче,
навіть, носити його прізвище. Також
свідок пояснила, що вона дуже часто
буває вдома у позивача і ніколи не
бачила її колишнього чоловіка та не
чула про те, щоб він надавав якусь
матеріальну допомогу.

Свідок ОСОБА_11 в судовому
засіданні пояснив, що він працює
психологом в школі ім. Т. Шевченка, де
до 10 класу навчалася ОСОБА_7 та
продовжує навчатися ОСОБА_8. У 2011 році
до нього зверталася ОСОБА_7 з приводу
того, що її батько погано до неї
відноситься, при зустрічі на вулиці
говорить на неї неприємні слова, при
цьому дівчинка була дуже схвильована
та знервована. Під час його розмови з
батьком дівчинки, останній пообіцяв, що
більше не буде підходити до доньки,
проте в цей час він більше переживав за
себе, з приводу того, що його викликали
до школи, а не з приводу психологічної
травми дитини.

Заслухавши пояснення позивача,
неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_8,
відповідача, представників органу
опіки та піклування Менської міської
ради Менського району Чернігівської
області, Менської районної державної
адміністрації, свідків, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» - виховання в сім'ї
є першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язанні виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані:
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечити здобуття
дитиною повної загальної середньої
освіти, готувати її до самостійного
життя, поважати дитину. Передача дитини
на виховання іншим особам не звільняє
батьків від обов'язку батьківського
піклування щодо неї.

Статтею 164 СК України передбачено, що
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

У п. п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 3 від 30 березня 2007 року
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» дані
роз'яснення, що позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно їх утримують та інше), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема, ставлення батьків до
дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток, як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєння нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Судом встановлено, що батьками
неповнолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
про що свідчать свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 та серії
НОМЕР_2 (а.с.6,7).

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було
розірвано 05 червня 2009 року (а.с.5).

З акту обстеження житлово-побутових
умов проживання сім'ї ОСОБА_2 від 30
січня 2014 року вбачається, що остання є
власником квартири АДРЕСА_1, в якій
проживає разом зі своїми доньками
ОСОБА_8 та ОСОБА_8, які знаходяться на
повному її утриманні, батько дітей
ОСОБА_4 з сім'єю не проживає (а.с.13).

Відповідно до висновку органу опіки та
піклування Менської районної
державної адміністрації Чернігівської
області від 24 лютого 2014 року орган
опіки та піклування вважає доцільним
позбавити батьківських прав ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно неповнолітніх
доньок ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку тим, що він не
приймає участі у їх вихованні (а.с.14).

Відповідно до висновку органу опіки та
піклування Менської міської ради
Менського району Чернігівської
області від 27 березня 2014 року №61 орган
опіки та піклування вважає недоцільним
позбавляти ОСОБА_4 батьківських прав
стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,
посилаючись на пояснення відповідача
про те, що він спілкується з дітьми,
цікавиться їхнім життям, аліменти хоч і
не сплачує, але надає кошти на
придбання необхідних речей для дітей
або ж купує їх сам, прагне займатися
вихованням дітей, але з цього приводу у
нього з колишньою дружиною виникають
непорозуміння, а заборгованість по
аліментах виникла ще тоді, коли
подружжя не було розлученим.

Відповідно до ч. 6 статті 19 Сімейного
кодексу України, суд може не погодитися
з висновком органу опіки та
піклування, оскільки він є
рекомендаційним, і суд може ухвалити
інше рішення, ніж пропонує орган опіки
та піклування.

Висновок органу опіки та піклування
Менської міської ради Менського району
Чернігівської області про
недоцільність позбавлення
батьківських прав ґрунтується лише на
особистих поясненнях відповідача, які
в судовому засіданні спростовані
дослідженими доказами у справі.

Зокрема, з досліджених в судовому
засіданні матеріалів цивільної справи
№2-85/2008 вбачається, що рішенням
Менського районного суду
Чернігівської області від 15 серпня 2006
року з ОСОБА_4 були стягнуті аліменти на
утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,
в твердій грошовій сумі в розмірі 160
грн., але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісяця, починаючи з 06 липня 2007 року і
до досягнення старшою дитиною
повноліття.

Рішенням Менського районного суду
Чернігівської області від 24 березня 2008
року було збільшено розмір аліментів,
визначених за вказаним рішенням, з 160
грн. до 250 грн., на кожну дитину окремо,
але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісяця і до досягнення старшою
дитиною повноліття.

Під час ухвалення зазначених судових
рішень відповідач визнавав пред'явлені
до нього позови, що спростовує його
доводи про те, що йому не було відомо
про наявність судового рішення про
стягнення з нього аліментів на
утримання дітей до 2008 року.

Станом на травень 2014 року ОСОБА_4 має
заборгованість по аліментах в розмірі
28 900 грн., що підтверджується
розрахунком розміру заборгованості по
аліментах, наданого відділом ДВС
Менського районного управління
юстиції.

Згідно з наявними в матеріалах
справи характеристиками Менської
районної гімназії Менського району
Чернігівської області на ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та Менської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
ім. Т.Г. Шевченка на ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,
діти мають творчі здібності до
малювання та написання віршів,
проживають разом з матір'ю, яка
займається їх вихованням та навчанням,
відвідує батьківські збори, цікавиться
їх поведінкою та навчанням, батько
жодного разу не цікавився навчанням та
поведінкою дітей (а.с.11, 12).

Відповідно до довідки №3060 від 28
березня 2014 року, виданої Менським РВ
УМВС України в Чернігівській області,
ОСОБА_4 неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності за
ст.178 КУпАП за розпивання алкогольних
напоїв у громадських місцях, останній
раз 31 січня 2014 року, на що на нього було
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу розмірі 51 грн. (а.с.34).

Матеріалами справи також
підтверджуються пояснення
неповнолітньої ОСОБА_8 щодо зміни
прізвища. За повідомленням відділу
РАЦСу Менського РУЮ №01/02.4.2-20 від 03
квітня 2014 року на розгляді у даному
відділі знаходиться справа про зміну
прізвища ОСОБА_8 на ОСОБА_8 (а.с.33).

Відповідно до приписів статей 10 та 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦПК України.

На виконання приписів вказаної норми
закону відповідачу було запропоновано
представити суду докази на
підтвердження своїх заперечень проти
позовних вимог, судом було задоволено
клопотання про допит свідків, явку яких
в судове засідання зобов'язувався
забезпечити відповідач. Проте,
останній після перерви в судове
засідання не з'явився, явку свідків в
судове засідання не забезпечив,
будь-яких інших доказів суду не надав.

Виходячи з встановлених обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
відповідач свідомо нехтує своїми
обов'язками по вихованню дітей,
самоусунувшись від виконання
батьківських обов'язків, не відвідує
їх, не цікавиться їх життям, не
піклується про здоров'я дітей, їх
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Посилання відповідача на
придбання дітям дорогих подарунків, не
може свідчити про належне виконання
ним батьківських обов'язків по
вихованню дітей.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так
і в сукупності, суд розцінює як свідоме
ухилення батька від виховання дітей та
приходить до висновку про позбавлення
відповідача ОСОБА_4 батьківських прав
відносно його неповнолітніх доньок
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України судовий збір підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Кеpуючись ст.ст. 150-152, 155, 164-166 Сімейного
кодексу України, ст. 12 Закону України
«Про охорону дитинства», ст.ст. 3, 10, 11,
57-60, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
позбавлення батьківських прав -
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
батьківських прав стосовно
неповнолітніх дітей: ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 243,60
грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Н. В. Волошина