Справа № 541/2424/14-ц
Провадження № 4-с/541/10/2014
У Х В А Л А

26 вересня 2014 року. Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області
в складі : головуючого – судді Чернюк
В.Д.,

при секретарі Олешко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миргороді справу за
скаргою ОСОБА_1 про скасування
постанови державного виконавця про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження ,-

в с т а н о в и в :

16 вересня 2014 року заявниця
ОСОБА_1 звернулася в суд з даною скаргою
з посиланням на Розділ VII ЦПК України,
резолютивна частина якої не містить
клопотання про поновлення пропущеного
процесуального строку чи будь – яких
вимог про покладення зобов’язання на
державного виконавця (іншу посадову
особу державної виконавчої служби)
задовольнити вимогу заявниці та
усунути порушення з урахуванням
положень ч. 2 ст. 387 ЦПК України / а.с. 9, 2 /.

В судовому засіданні заявниця подану
скаргу підтримала, просила
задовольнити її, пояснивши, що на
початку серпня 2014 року при оформленні
спадщини дізналася про наявність
оскаржуваної постанови, якою
порушуються її права.

Представник ВДВС Миргородського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_2, який діє на підставі
відповідної довіреності / а.с. 14
/, подану скаргу визнав, пояснивши, що
відомості про накладення чи зняття
арешту з майна заявниці у цьому відділі
відсутні. Строк зберігання виконавчих
проваджень даної категорії сплинув.
Вказував на те, що після того, як
заявниця дізналася про наявність
оскаржуваної постанови, вона повинна
була оскаржити її у визначеному
законом порядку протягом десяти днів.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши
письмові докази, надані стороною
заявника, проаналізувавши їх в
сукупності, суд приходить до висновку
про те, що подану скаргу слід залишити
без розгляду з наступних обгрунтувань.

Відповідно до ст. ст. 383, 385 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Скаргу може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Як вбачається з пояснень заявниці та
змісту її скарги /а.с. 2, зворотня
сторона/ про наявність відповідної
постанови державного виконавця, а
відтак і про порушення своїх прав, вона
дізналася на початку серпня 2014 року.

Між тим, у строк, встановлений ст. 385 ЦПК
України, з відповідною скаргою та у
визначеному законом порядку до суду
заявниця не звернулася, подавши таку
скаргу тільки 16 вересня 2014 року / а.с. 9,
2/.

Клопотання про поновлення пропущеного
процесуального строку, як пропущеного
з поважних причин, ОСОБА_1 не заявила.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 72 ЦПК
України право на вчинення
процесуальної дії втрачається із
закінченням строку, встановленого
законом або судом.

Документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.

Таким чином, керуючись ст. ст. 72, 386 – 388
ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови
державного виконавця Шелест Н.Н. про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 02
квітня 2003 року залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Полтавської області
через Миргородський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п’яти днів з дня її
проголошення.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду
ОСОБА_3