Справа № 473/3748/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі:

головуючого - судді Ротар М.М., при
секретарі Фінько О.П.,

за участю: заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вознесенську
цивільну справу за заявою ОСОБА_1
заінтересована особа: Управління
Державної міграційної служби України в
Миколаївській області, про
встановлення факту постійного
проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з такою заявою в якій вказував,
що він народився в м. Тбілісі
ІНФОРМАЦІЯ_4, проте з червня 1991 року по
теперішній час постійно проживає та
працює на території України, а саме у м.
Вознесенську Миколаївської області, за
місцем проживання зареєстрований та
взятий на облік, як платник податків.

При оформленні паспорта
громадянина України в заявника виникла
необхідність встановлення факту його
постійного проживання на території
України.

Враховуючи вказані обставини та
неможливість встановлення факту в
адміністративному порядку, а тому
ОСОБА_1 просив суд встановити факт його
постійного проживання на території
України на момент проголошення
незалежності України 24 серпня 1991 року
по теперішній час.

В судовому засіданні заявник
ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги.

Представник заінтересованої
особи - УДМС України в Миколаївській
області в судове засідання не з'явився,
проте направив на адресу суду письмову
заяву про розгляд справи без участі
представника, проти задоволення заяви
не заперечує.

Оскільки матеріали містять всі
необхідні відомості для прийняття
рішення, а тому суд вважав можливим
провести розгляд справи без особистої
участі представника заінтересованої
особи.

Заслухавши пояснення заявника
ОСОБА_1, показання свідків ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
наступного.

Згідно заяви, встановлення цього
факту має для заявника юридичне
значення, оскільки дозволяє йому
реалізувати право на отримання
громадянства та паспорта громадянина
України. У зв'язку з чим він звернувся
до суду з даною заявою.

Згідно із ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.256 ЦК Україн, суд
розглядає справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення, які
переліченні в ч.1 цієї статті, а також у
судовому порядку можуть бути
встановленні також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Належність та набуття
громадянства України встановлюється
на підставі Закону України «Про
громадянство України» і може
пов'язуватися із фактом постійного
проживання на території України на
певний час.

Відповідно до Порядку
провадження за заявами і поданнями з
питань громадянства України та
виконання прийнятих рішень
затвердженого Указу Президента
України «Питання організації
виконання Закону України «Про
громадянство України»від 27.03.2001 року N
215/2001, для оформлення та перевірки
належності до громадянства України,
прийняття до громадянства України,
оформлення набуття громадянства
України, а також виходу з громадянства
України, особа подає заяву, а також інші
документи передбаченні розділом ІІ
цього Порядку. Разом із заявою
подається рішення суду, яким
підтверджується факт постійного
проживання особи на території України
за станом на 24.08.1991 року.

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про
громадянство" громадянами України є
усі громадяни колишнього СРСР, які на
момент проголошення незалежності
України (24.08.1991року) проживали на
території України.

Крім того, права особи, пов'язані з
громадянством, виписані в статті 25
Конституції України, віднесені до
розділу ІІ «Права, свободи і обов'язки
людини і громадянина» і пов'язані із
фізичною особою, а отже встановлення
факту постійного проживання на
території України безпосередньо є
пов'язаним з виникненням у неї права на
набуття громадянства України.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Тбілісі,
Грузія 12 лютого 1987 року отримав
паспорт громадянина СРСР (а.с. 4-11).

Відповідно до Акту, що був
складений головою вуличного комітету
від 04 червня 2014 року ОСОБА_1 проживав в
АДРЕСА_1 з 02 червня 1991 року. В
подальшому в 1994 році він одружився та в
цьому ж році у нього народився син.
(а.с.31). За вказаною адресою ОСОБА_1
проживає і на сьогоднішній день разом
зі своїм сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказані обставини також знайшли
своє повне підтвердження показаннями
свідків:

- ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, які
підтвердили той факт, що ОСОБА_1 в
червні 1991 року приїхав на територію
України, проживав в АДРЕСА_1, де
проживає і на сьогоднішній день;

- ОСОБА_5, який пояснив, що в червні
1991 роки вони разом з заявником ОСОБА_1
приїхали з м. Тбілісі на Україну в м.
Вознесенськ, де разом працювали в МП
"Метеор" до жовтня 1991 року;

Згідно ст. 29 ЦК України, місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придбане для проживання у відповідному
населено пункті, у якому фізична особа
проживає постійно, переважно або
тимчасово.

А від так, суд приходить до
переконання, що підтвердженням
постійного проживання заявника на
території України станом на 24.08.1991 р. є
вище вказані докази, а тому, зважаючи на
викладені обставини, суд вважає що
заяву слід задовольнити, встановити
факт постійного проживання ОСОБА_1 на
території України станом на 24 серпня
1991 року.

Керуючись ст. ст 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч.
3, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована
особа: Управління Державної
міграційної служби України в
Миколаївській області, про
встановлення факту постійного
проживання на території України,-
задовольнити.

Встановити факт постійного
проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця м. Тбілісі Республіки Грузія,
на території України на момент
проголошення незалежності України 24
серпня 1991 року по теперішній час.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Ротар М.М.