ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 жовтня 2014 року
Справа №174/848/14-ц

п/с № 2/174/430/2014

Вільногірський
міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого
судді Шаповала Г.І.

при секретарі
Пелипас Н.І.

з участю: позивача
ОСОБА_1

третьої особи
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням та усунення
перешкод в здійсненні права власності
на житло, треті особи у справі: ОСОБА_4,
ОСОБА_2, Головне управління державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду
29.08.2014 р., позивачка зазначила, що,
згідно із свідоцтвом про право на
спадщину за законом від 12 березня 2004
року, виданим та посвідченим державним
нотаріусом Вільногірської державної
нотаріальної контори та
зареєстрованим в реєстрі за № 497,
спадкова справа № 172/2003, їй належить на
праві особистої приватної власності
будинок АДРЕСА_1 (копія свідоцтва
надається). Право власності на
зазначену вище квартиру було
зареєстровано КП «БТІ м.
Вільногірська» 09.04.2004 року,
реєстраційний № 3311106, номер запису 181
(ІІо) в книзі 24 (копія витягу про
державну реєстрацію надається).

В зазначеному вище будинку також
мешкають та зареєстровані її чоловік -
ОСОБА_4 та донька ОСОБА_2, треті особи по
справі. Також в будинку зареєстрована і
відповідачка - ОСОБА_3, але в цьому
будинку відповідачка не проживає з 2009
року, а її постійне місце проживання в
цей час є невідомим. Оскільки
відповідачка на цей момент залишилась
зареєстрованою в належному їй будинку,
вона не може розпорядитися будинком на
власний розсуд, уклавши, наприклад,
цивільний правочин по відчуженню
будинку. Крім того, вона змушена також
нести додаткові витрати з оплати
комунальних послуг, які нараховуються
з урахуванням реєстрації в будинку
відповідачки. Зняти відповідачку з
реєстрації із належного їй будинку є
можливим тільки за рішенням суду в
зв'язку із перебуванням відповідачки
за межами міста, тому в інший спосіб
зробити це на цей час є неможливим, що й
змушує її звертатися з цим позовом до
суду.

З моменту отримання нею свідоцтва про
право на спадщину, зазначеного вище, та
з моменту державної реєстрації права
власності на житло, та в зв'язку з не
проживанням відповідачки без поважних
причин в її будинкові тривалий строк -
більше п'яти років, відповідачка
втратила право користуватись цим
будинком, в якому вона не проживає
більше одного року поспіль.

Будь-яких угод щодо користування
відповідачкою належним їй будинком,
між нею та відповідачкою не укладалось,
особисті речі відповідачки в цей час в
будинку відсутні, протягом зазначеного
вище строку, відповідачка жодним чином
свого інтересу до проживання в будинку
не проявляла та наміру вселитись не
висловлювала.

Факти та обставини, перелічені вище,
можливо встановити та підтвердити
доказами, які долучаються до позову та
перелічені в додатках до нього, а також
шляхом допиту свідків, перелічених в
цій же позовній заяві в прохальній
частині.

На підставі зазначеного вище, та
відповідно до вимог ст. 321, 325, 328, 346, 355, 368,
386,382,391 ЦК України, позивачка прохає:

1. Усунути перешкоди в здійсненні нею
свого права власності на зазначений
вище будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, та визнати відповідачку такою,
що втратила своє право користування
житлом, зазначеним вище.

2. Всі судові витрати у справі покласти
на неї.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги та їх обгрунтування, що
викладені в позовній заяві, підтримала
в повному обсязі, додатково пояснила,
що відповідачка - є дочкою її
двоюрідного брата, ОСОБА_5, і була
зареєстрована тимчасово в належному їй
будинку для отримання паспорта
громадянки України. Брат обіцяв, що
після отримання паспорта дочка буде
виписана, але цього не сталося до цього
часу. Через деякий час ОСОБА_3 забрала в
м. Запоріжжя сестра її матері, тобто
тітка. Адреса перебування ОСОБА_3 на
даний час їй невідома. Всі судові
витрати у справі вона прохає покласти
на неї.

Третя особа на боці позивача, ОСОБА_2,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі. З її пояснень витікає, що
відповідачка близько 3 місяців
проживала в гуртожитку
Вільногірського металургійного
технікуму, потім зі слів коменданта
стало відомо, що її забрала тітка в м.
Запоріжжя.

Третя особа, ОСОБА_4, в судове засідання
не з'явився та надав заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Третя особа, Головне управління
державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області, в судове
засідання свого представника не
направило, але було повідомлене
належним чином про час, дату та місце
судового засідання.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, причину неявки не
повідомила, заяви про розгляд справи за
її відсутності та заперечень проти
позову не надала, але сама була
повідомлена про час, дату та місце
судового засідання належним чином,
шляхом розміщення оголошення про
виклик в судове засідання в газеті
«Вісті Придніпров'я» від 02.10.2014 р. № 76
(1569). З врахуванням того, що позивачка
не заперечувала проти проведення
судового засідання за відсутності
відповідачки, суд, на підставі ст.ст.169,
224 ЦПК України, на місці ухвалив -
розгляд справи проводити заочно, за
відсутності відповідачки, яка не
з'явилася в судове засідання без
поважних причин.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові доказі у справі, а саме:
квитанцію від 29.08.2014 р. про сплату
позивачкою судового збору - 243.60 грн.;
копію свідоцтва про право на спадщину
за законом від 12.03.2004 р.; копію витягу
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 09.04.2004 р., згідно
якого будинок АДРЕСА_1 належить на
праві приватної власності ОСОБА_1;
довідку виконкому Вільногірської
міської ради від 28.08.2014 р., згідно якій в
будинку АДРЕСА_1, окрім ОСОБА_1,
значаться зареєстрованими за місцем
проживання:ОСОБА_4, 1957 р. н., ОСОБА_2, 1989 р.
н., ОСОБА_3, 1993 р. н.; акт № 33(863) від 27.08.2014
р., складений депутатом Вільногірської
міської ради Русак Т.Г., згідно якого,
зі слів свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та
заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_3, 1993 р. н., в
будинку АДРЕСА_1 зареєстрована, але
фактично не проживає з осені 2009 року,
фактичне місце проживання ОСОБА_3
невідоме; копію паспорту громадянки
України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; довідку
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС
УДМС України у Дніпропетровській
області від 08.09.2014 р., згідно якої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за
місцем проживання в АДРЕСА_1; копію
сторінок паспорту ОСОБА_4; копію
сторінок паспорту ОСОБА_2; 28 сторінка
газети «Вісті Придніпров'я» від 02.10.2014
р. № 76 (1569) з оголошенням про виклик в
судове засідання відповідачки ОСОБА_3;
квитанція від 24.09.2014 р. про оплату
ОСОБА_1 розміщення оголошення в газеті
«Вісті Придніпров'я» про виклик
відповідачки, - та оцінивши зазначені
докази в їх сукупності та
взаємозв'язку, керуючись законом, суд
дійшов висновку про задоволення позову
в повному обсязі, з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами мають
місце правовідносини, які виникають із
факту порушення права приватної
власності на житловий будинок, з факту
не користування колишнім членом сім'ї
житлом, яке являється приватною
власністю, без поважних причин
протягом більше трьох років, та з факту
порушення фізичною особою
установленого законом порядку
реєстрації місця проживання.

Відповідачка, будучи
зареєстрованою в спірному житлі за
місцем проживання, не проживає в
спірному житлі без поважних причин,
більше трьох років, з 2009 року по цей
час, тому вона втратила право
користування спірним житлом,
відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК
України. При цьому будь-яких інших
підстав, які надавали б право
відповідачці користуватися спірним
житлом, не встановлено, будь-яких
заперечень на позов відповідачка не
надала. Факт же її реєстрації в
спірному житловому будинку
перешкоджає позивачці в реалізації її
права приватної власності на квартиру
і тягне за собою безпідставні
матеріальні витрати в виді надлишкової
оплати комунальних послуг, які
нараховуються з врахуванням
реєстрації місця проживання
відповідачки.

Згідно ст.391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод в здійсненні права
користування та розпорядження майном.

Згідно ст.158 ЖК України,
користування житловими приміщеннями в
квартирах, які належать громадянам на
праві приватної власності, можливе
згідно з договором найму житлового
приміщення, який укладається в
письмовій формі.

Згідно ч.2 ст. 404 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право
користування цим житлом у разі
відсутності без поважних причин понад
один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

Згідно ст. 224 ЦПК України, 1. У разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки, або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суд доходить висновку, що
позовні вимоги законні і обґрунтовані,
тому позов підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат у справі, суд дійшов висновку
про покладення їх на позивачку, а
саме:судові витрати у справі, в виді
судового збору - 243.60 грн. та витрати з
оплати розміщення в газеті «Вісті
Придніпров'я» № 76 (1569) від 02.10.2014 р.
оголошення про судовий виклик в судове
засідання відповідачки, в сумі - 250.00
грн., всього на суму - 493.60 грн., покласти
на позивачку, ОСОБА_1, згідно її заяви.

На підставі ст.ст.3-16, 319, 321, 328, 382, 386, 391,
405, 810-813 ЦК України, ст.ст. 72, 150,156,158 ЖК
України, ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», керуючись
ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222-233, 294 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

В порядку усунення перешкод у
здійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою м. Вільногірська,
Дніпропетровської області, і/к №
НОМЕР_1, зареєстрованою за місцем
проживання по АДРЕСА_1, права приватної
власності на зазначений житловий
будинок, визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстровану за місцем проживання в
будинку АДРЕСА_1, такою, що втратила
право користування зазначеним
будинком, що являється підставою для
зняття її з реєстрації по паспортному
обліку з зазначеної квартири.

Судові витрати у справі, в виді
судового збору - 243.60 грн. та витрат з
оплати розміщення в газеті «Вісті
Придніпров'я» № 76 (1569) від 02.10.2014 р.
оголошення про судовий виклик в судове
засідання відповідачки, в сумі - 250.00
грн., всього на суму - 493.60 грн., покласти
на позивачку, ОСОБА_1, згідно її заяви.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається, протягом десяти днів з дня
його проголошення, через
Вільногірський міський суд,
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з
часу виготовлення його в повному
обсязі, надіслати рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
сторонам та третім особам.

Головуючий суддя
Шаповал Г.І.