печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Козлова Р.Ю.,

при секретарі - Скирді В. Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи Реєстраційна
служба Головного управління юстиції у
м. Києві, Головне управління юстиції у
м. Києві, про визнання особи такою, що не
прийняла спадщину та визнання права
власності у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2013 року позивачка звернулася
до суду із зазначеними вимогами
мотивуючи їх тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
її чоловік ОСОБА_3. Відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_3 позивачка
успадкувала 3/4 частки спадкового майна,
у тому числі 1/4 частку у спадщини, від
якої відмовився син померлого,
громадянин Російської Федерації
ОСОБА_5, та 1/4 частку спадщини, від якої
відмовився другий син спадкодавця -
ОСОБА_6 У цілому спадкове майно складає
1/5 частку квартири АДРЕСА_1, що належала
спадкодавцеві на підставі свідоцтва
про право власності на житло. Крім того,
відповідно до свідоцтва про право
власності, позивачці як дружині
померлого, належить 1/2 частка
автомобіля марки MITSUBISHI GRANDIS 2.4, 2008 року
випуску, шасі (кузов,рама) - №НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, тип -
легковий універсал. Також позивачка
зазначила, що відповідач є сином
померлого ОСОБА_3, однак з 1984 року він не
проживав зі своїм батьком, місце його
перебування на даний час невідоме.
Таким чином, позивачка вважає, що
оскільки відповідач не вчинив жодних
дій, спрямованих на реалізацію свого
права на спадкування шляхом подання
заяви до органів нотаріату для
прийняття спадщини, такі його дії
свідчать про відмову від прийняття
спадщини у розумінні ч. 1 ст. 1273 ЦК
України. Посилаючись на вищевикладені
обставини, позивачка просила суд
визнати відповідача таким, що не
прийняв спадщину, та визнати за нею
право власності у порядку спадкування
на 1/20 ідеальної частини в квартирі
АДРЕСА_1 та 1/8 ідеальної частки
автомобіля марки MITSUBISHI GRANDIS 2.4, 2008 року
випуску, шасі (кузов, рама) - №НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, тип -
легковий універсал.

У ході розгляду справи було здійснено
заміну третьої особи з Другої
Київської державної нотаріальної
контори на Головне управління юстиції
у м. Києві, яке має статус юридичної
особи та може бути суб'єктом
процесуальних правовідносин.

Позивачка та її представник у судовому
засіданні підтримали заявлені вимоги.

Представник відповідача заперечувала
проти задоволення заявлених вимог.

Представники третіх осіб у судове
засідання не з'явилися, про час та місце
його проведення повідомлені належним
чином.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, показання свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_6, дослідивши
матеріали справи суд дійшов наступного
висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть, виданим
відділом реєстрації смерті у м. Києві.

Відповідно до ст.ст. 1218 та 1220 ЦК України
у зв'язку зі смертю ОСОБА_3 відкрилася
спадщина.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, виданого 16 грудня 2010 року
державним нотаріусом Київської
державної нотаріальної контори
Погорілою Л.С., спадкоємцями
зазначеного у свідоцтві майна є
позивачка, якій належить 3/4 частки у
спадщині, у тому числі по 1/4 частка у
спадщині, від якої відмовилися на
користь позивачки сини померлого
ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Крім того, відповідно до свідоцтва про
право власності, виданого 16 грудня 2010
року державним нотаріусом Київської
державної нотаріальної контори
Погорілою Л.С., позивачці, як дружині
померлого, належить 1/2 частина
автомобіля марки MITSUBISHI GRANDIS 2.4, 2008 року
випуску, шасі (кузов, рама) - №НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, тип -
легковий універсал, який належав
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3 виданого ВРЕВ-7 УДАІ в м. Києві 26
червня 2008 року.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідач є сином померлого ОСОБА_3, а
відтак спадкоємцем за законом першої
черги.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
позивачка посилається на те, що
відповідач на час відкриття спадщини
не проживав зі спадкодавцем, після
смерті останнього не вчинив жодних дій
для прийняття спадщини шляхом подання
заяви відповідного змісту до органів
нотаріату і протягом п'яти років з
моменту відкриття спадщини не отримав
свідоцтво про право на спадщину, а
відтак вважає відповідача таким, що не
прийняв спадщину.

Допитані як свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та
ОСОБА_7, які є сусідками позивачки,
повідомили суду, що з 1984 року
відповідач у будинку не проживає,
з'являвся дуже рідко, останній раз
бачили відповідача тільки на похоронах
його батька. В свою чергу, допитаний як
свідок ОСОБА_6, який є братом
відповідача, зазначив, що відповідач
дійсно не проживав зі спадкодавцем,
відповідача він не бачив з 2007 року.

Згідно наявної в матеріалах справи
відповіді Другої Київської державної
нотаріальної контори, наданої на запит
суду, відповідач до органів нотаріату
із заявою про прийняття спадщини після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не
звертався.

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України,
посиланням на яку позивачка
обґрунтовує свої вимоги, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв спадщину.

В ході розгляду справи позивачкою
надано достатньо доказів на
підтвердження того, що відповідач,
будучи спадкоємцем першої черги,
тривалий час не проживав зі
спадкодавцем та не вчинив дій для
прийняття спадщини.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог.
Частина 2 даної статті ЦПК України
передбачає, що особа, яка бере участь у
справі, розпоряджається своїми правами
щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 4 цього Кодексу суд,
здійснюючи правосуддя, захищає права,
свободи та інтереси фізичних осіб у
спосіб, визначений законами України.

Перелік способів захисту цивільних
прав і інтересів міститься в статті 16
ЦК України. Цей перелік не є вичерпним,
і суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений законом або договором.

Разом з тим, закон не передбачає такого
способу захисту цивільних прав та
інтересів в судовому порядку, як
визнання особи такою, що не прийняла
спадщину. Прийняття чи не прийняття
спадкоємцем спадщини належить до
обставин, які підлягають дослідженню
судом при вирішенні спорів, предметом
яких є спадкове майно, проте сама по
собі констатація такого факту не може
виступати окремим пунктом позовних
вимог.

Таким чином, позов в частині визнання
відповідача таким, що не прийняв
спадщину, задоволенню не підлягає з
огляду на невірно обраний позивачкою
спосіб захисту цивільного права.

Обґрунтовуючи вимоги в частині
визнання права власності на частину
спадкового майна позивачка
посилається на те, що внаслідок не
вчинення відповідачем дій, спрямованих
на прийняття своєї частки спадкового
майна після смерті спадкодавця,
відповідач фактично відмовився від
прийняття спадщини, а відтак належна
відповідачеві частка перейшла до неї
як спадкоємця першої черги.

Відповідно до ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо
від прийняття спадщини відмовився один
із спадкоємців за законом з тієї черги,
яка має право на спадкування, частка у
спадщині, яку він мав право прийняти,
переходить до інших спадкоємців за
законом тієї ж черги і розподіляється
між ними порівну.

Як встановлено в ході розгляду даної
справи, відповідач, будучи спадкоємцем
першої черги за законом, на момент
смерті спадкодавця не проживав з ним та
у встановлений законом строк не
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, відтак
відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України
вважається таким, що не прийняв
спадщину. Ця обставина підтверджується
листом Другої Київської державної
нотаріальної контори, а також
показаннями допитаних у судовому
засіданні свідків.

Таким чином, позивачка, будучи
спадкоємицею першої черги, яка
прийняла спадщину, у порядку
спадкування набула право власності на
1/20 частину квартир АДРЕСА_1, та 1/8
частину автомобіля марки MITSUBISHI GRANDIS 2.4,
2008 року випуску, шасі (кузов,рама) -
№НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1,
тип - легковий універсал, проте
оформлення даного права шляхом
звернення до органів нотаріату є
неможливим з огляду на вищезазначені
обставини.

Враховуючи викладене, позов в частині
визнання за позивачкою права власності
на частину вказаного майна підлягає
задоволенню.

Оскільки суд задовольняє позов в
частині вимог майнового характеру,
відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачки
підлягають стягненню понесені нею
витрати у вигляді сплати судового
збору у розмірі 229 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. ст.ст. 1218, 1220, 1268, 1270, 1272, 1275 ЦК
України, ст.ст. 4,11 60, 88, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві, Головне
управління юстиції у м. Києві, про
визнання особи такою, що не прийняла
спадщину та визнання права власності у
порядку спадкування - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 1/20 ідеальну частину у
квартирі АДРЕСА_1 у порядку
спадкування.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 1/8 ідеальну частки на
автомобіль марки MITSUBISHI GRANDIS 2.4, 2008 року
випуску, шасі (кузов,рама) - №НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, тип -
легковий універсал, який належав
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3 виданого ВРЕВ-7 УДАІ в м. Києві 26
червня 2008 року у порядку спадкування.

У задоволенні позову в іншій частині
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 229 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду м.
Києва через Печерський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ