Справа № 295/2188/14-ц
Богунський районний суд міста Житомира
судді Корицької В.О.,
при секретарі Зоренко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
про стягнення аліментів на утримання
спільної неповнолітньої дитини, -
06.02.2014 р. позивач звернулась до суду із
вищевказаним позовом про стягнення із
ОСОБА_2 аліментів на утримання
спільного малолітнього сина у розмірі ?
частини усіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи із
дня пред'явлення даного позову до суду
і до досягнення дитиною повноліття.
Обґрунтовуючи вимоги вказала, що з
відповідачем перебувала в офіційно
зареєстрованому шлюбі з 1999 р. по 2004 р.
Під час спільного проживання у шлюбі
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син -
ОСОБА_3, який на даний час знаходиться
на повному утриманні у позивача.
Водночас, ОСОБА_1 у позові зазначила, що
відповідач матеріальну допомогу на
утримання дитини не надає, хоча має
постійне місце роботи, отримує
постійний дохід та інших утриманців не
Сторони у судове засідання, яке
відбулось 20.05.2014 р. не з'явились.
Від позивача до суду надійшла заява,
згідно якої остання підтримала
пред'явлені вимоги з підстав,
викладених у позові та просила
розглянути справу без її особистої
участі, при цьому, проти заочного
розгляду справи не заперечувала. /а.с. 14/
Відповідач про дату, час і місце
розгляду справи був завчасно
повідомлений судом у відповідності до
вимог, встановлених статтями 74-76 ЦПК
України, що підтверджується повернутим
за закінченням терміну зберігання
судовим відправленням. /а.с. 13/
Заперечень на даний позов до суду не
надходило, про поважність причин
відсутності, суд не повідомляв.
Зважаючи на те, що сторони у судове
засідання не прибули, суд вважає за
можливе розглянути дану цивільну
справу за їх відсутності на підставі
наявних у ній доказів, без фіксування
судового процесу звукозаписувальним
пристроєм, згідно положень ст.ст. 169, 197,
224 ЦПК України. /а.с. 15/
Суд, оцінивши докази по справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи
із наступних підстав.
Статтею 18 Конвенції про захист прав
дитини передбачено, що суд повинен
докласти всіх можливих зусиль для того,
щоб забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини.
Вивчивши доводи позивача, викладені у
позовній заяві, дослідивши матеріали
справи, судом встановлено наступні
юридичні факти та відповідні їм
Згідно копії свідоцтва про народження
серії НОМЕР_3 сторони є батьками
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
про що у книзі записів актів
громадянського стану про народження
15.02.2001 р. зроблено відповідний запис за
№ 279. /а.с. 2/
Сторони разом не проживають, мають
різні інтереси у житті та побуті.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу
серії НОМЕР_4 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
- розірвано, про що у книзі записів
актів громадянського стану про
розірвання шлюбу 16.01.2004 р. зроблено
відповідний запис за № 26. /а.с. 3/
Виписана 21.03.2014 р. директором і
паспортистом КП «ВЖРЕП № 8»
Житомирської міської ради довідка за №
348 щодо складу родини, свідчить про те,
що неповнолітній спільний син сторін -
ОСОБА_3, проживає разом із матір'ю -
позивачем по справі. /а.с. 10/
Так, відповідно ст. 27 Конвенції «Про
захист прав дитини» батько (-ки) або
інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення у межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до положень ст. 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Способи виконання батьками
обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між
батьками. Право на отримання аліментів
на утримання неповнолітньої дитини має
той з батьків, з ким дитина проживає.
Нормами ст. 18 Конвенції «Про захист
прав дитини» встановлено, що суд
повинен докласти всіх можливих зусиль
для того, щоб забезпечити визнання
принципу загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.
Відповідно п. 17 Постанови № 3 Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 р.
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» вирішуючи
питання щодо розміру аліментів, суд
повинен враховувати: стан здоров'я;
матеріальне становище дитини і
платника аліментів; наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.
Згідно до вимог ст.ст. 1, 2 Конвенції ООН
«Про права дитини» в усіх діях щодо
дітей першочергова увага приділяється
якнайкращому забезпеченню інтересів
дитини. Передбачено, що дитині
забезпечується такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживаються всі
відповідні законодавчі і
адміністративні заходи.
При визначенні розміру аліментів, що
підлягають стягненню з відповідача,
суд виходить з матеріального стану
сторін, враховує, що відповідач фізично
здоровий і працездатний, інших
утриманців не має, добровільно
матеріальної допомоги на утримання
рідного сина не надає, тому своїм
рішенням суд стягує з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання спільного
сина у розмірі ? частини всіх видів
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд керується виключено
інтересами неповнолітньої дитини, яка
потребує регулярної батьківської
матеріальної допомоги.

Згідно норм ст. 191 СК України аліменти
на дитину присуджуються з дня
пред'явлення позову. Крім того, у
відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд
допускає негайне виконання рішення у
межах сплати платежу за один місяць.

Задовольняючи позов, відповідно до
норм, встановлених положеннями статті
88 ЦПК України, з відповідача підлягає
стягненню судовий збір сумою сумі 243,60
грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК
України, а також ст.ст. 84, 180, 182, 183
Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати із ОСОБА_2, ідентиф. № НОМЕР_1,
на користь ОСОБА_1, ідентиф. № НОМЕР_2,
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ?
частини всіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
06.02.2014 р. і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2, ідентиф. № НОМЕР_1,
на користь держави судовий збір у сумі
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. на такі
реквізити: одержувач - УДКС України у м.
Житомирі, ідентиф. код - 38035726, банк
одержувача - ГУДКСУ у Житомирській
області, МФО - 811039, р/р - 0003.

Копію даного заочного рішення
направити сторонам рекомендованим
листом із повідомленням про вручення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів із дня отримання ним копії
даного рішення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, особи які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження.

Суддя
В.О. Корицька