Єдиний унікальний номер 255/9404/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3640/2014
Головуючий у 1 інстанції Цукуров В.П.
Доповідач Біляєва О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого Біляєвої О.М.,

суддів Папоян В.В.,
Мальованого Ю.М.,

при секретарях Саєнко В.В., Бакунець
Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом колективного підприємства
„Трест Донецькжитлобуд № 1" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги за
апеляційними скаргами відповідачів на
рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 17 вересня 2013 року,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2013 року колективне
підприємство „Трест Донецькжитлобуд
№ 1" (далі - КП „Трест Донецькжитлобуд №
1") звернулося з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, який позивач уточнив у процесі
розгляду справи і остаточно просив
стягнути з відповідачів на його
користь заборгованість за комунальні
послуги за період з 01 грудня 2007 року по
31 серпня 2013 року в сумі 39143 грн. 47 коп.

На обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на те, що КП „Трест
Донецькжитлобуд № 1" побудовано
житловий будинок АДРЕСА_1, який 22 грудня
2004 року було введено в експлуатацію та
заселено мешканцями.

Вказав, що після введення будинку в
експлуатацію КП „Трест
Донецькжитлобуд № 1" здійснює
експлуатацію, технічне обслуговування
будинку та надає відповідачам
житлово-комунальні послуги.

Позивач зазначив, що ОСОБА_1, ОСОБА_2
зареєстровані та проживають у АДРЕСА_1
та користуються комунальними
послугами, проте оплачують їх не в
повному обсязі, відмовляються від
надання відомостей щодо показань
лічильників холодної води та
електричної енергії в квартирі, де вони
мешкають, а також не надають доступу до
зняття контрольних показників приладі
обліку робітникам позивача, про що
складено відповідні акти.

З урахуванням вищевикладеного просив
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 17 вересня 2013 року
позов задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь КП „Трест Донецькжитлобуд № 1"
заборгованість за житлово-комунальні
послуги в сумі 39143 грн. 47 коп., судовий
збір 391 грн. 43 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 11 листопада 2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено,
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 08 січня 2014 року відмовлено
у відкритті провадження у справі за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 17 вересня 2013 року, справу
повернуто до місцевого суду.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 березня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_2 задоволено частково:
ухвалу апеляційного суду від 11
листопада 2013 року скасовано, справу
передано на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено:
ухвалу апеляційного суду від 08 січня 2014
року скасовано, справу передано до суду
апеляційної інстанції для вирішення
питання про відкриття апеляційного
провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 03 квітня 2014 року поновлено
ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження
рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 17 вересня 2013 року
та відкрито провадження у справі за
поданою нею апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
не відповідність висновків суду
обставинам справи, просить скасувати
рішення і ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування скарги зазначає, що суд
не встановив правові підстави надання
позивачем послуг по утриманню будинку;
не перевірив розрахунок вартості таких
послуг; не витребував Статут та не
дослідив права й обов'язки ОСББ
"Шкільний 24". Суд не врахував, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження факту надання послуг.
Крім того, суд безпідставно не
застосував позовну давність до спірних
правовідносин.

ОСОБА_1 у скарзі посилається на
порушення судом норм матеріального й
процесуального права, просить
скасувати рішення та відмовити
позивачеві у задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування скарги зазначає, що суд
розглянув справу за її відсутності, не
повідомивши про час і місце судового
засідання. Суд не дав належної правової
оцінки наданим нею доказам та не
зважив, що заборгованість за період з
грудня 2007 року по листопад 2009 року не
підтверджена доказами; прилад обліку
спожитої електроенергії встановлений
у квартирі апелянта та опломбований в
серпні 2013 року. Поза увагою суду
залишились звернення ОСББ "Шкільний 24"
та ОСББ "Вікторія Ш-24" до позивача щодо
відмови від його послуг та розірвання
договорів, укладених між ним та
комунальними підприємствами.

У судове засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_1
повторно не з'явились; про час і місце
розгляду справи повідомлені
телефонограмами №№ 13412, 13416, які
зареєстровані у Журналі телефонограм
апеляційного суду № 3 (ас.118-120 т. 2). У
попередньому судовому засіданні
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав
подану довірителем апеляційну скаргу з
наведених у ній мотивів.

Представник колективного підприємства
„Трест Донецькжитлобуд № 1" Коваль Ю.А.
просив апеляційні скарги відхилити,
рішення залишити без змін.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачі як споживачі
житлово-комунальних послуг не
виконували зобов'язання по своєчасній
і повній оплаті наданих послуг, у
зв'язку з чим за період з 01 грудня 2007
року по 31 серпня 2013 року утворилась
заборгованість у сумі 39143,47 грн.

Однак повністю погодитись з таким
висновком не можна з наступних підстав.

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки, регулюються Законом України
"Про житлово-комунальні послуги".

Суб'єктами цього Закону є органи
виконавчої влади, місцевого
самоврядування, виробники, виконавці
та споживачі житлово-комунальних
послуг, а також власники приміщень або
будинків та балансоутримувачі, які
залежно від цивільно-правових угод
можуть бути споживачем, виконавцем або
виробником послуг (стаття 1, частина
друга статті 3, стаття 19 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до вимог частини першої
статті 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
балансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд (далі -
балансоутримувач) - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Обов'язок споживача оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором чи законом,
передбачений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону.

Суд першої інстанції встановив і це
підтверджується матеріалами справи, що
29 жовтня 2004 року між КП «Трест
Донецькжитлобуд №1» та ОСОБА_1 було
укладено договір №63 про дольову участь
в будівництві житла, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 (ас. 9-11 т. 1).

Згідно з актом прийому-передачі
квартири від 07 червня 2005 року, ОСОБА_1
було передано у власність
п'ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (ас. 12 т.
1).

У спірній квартирі зареєстровані
відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (ас. 63-64 т.
1).

КП «Трест Донецькжитлобуд № 1» є
експлуатаційною організацією по
вказаному житловому будинку, що
підтверджується довідкою від 29 січня
2013 року № 01/03-34 (ас. 14 т. 1).

Між позивачем та ТОВ «Екологічна
компанія «Громада», ПАТ
«Донецькобленерго» та КП
«Донецькміськводоканал» укладено
договори на постійне надання
відповідних житлово-комунальних
послуг мешканцям вказаного будинку (ас.
15-33 т. 1).

Вказані договори про надання
комунальних послуг досліджені судом та
їм дана правильна юридична оцінка.
Доводи апелянта в цій частині
суперечать вимогам закону та
обставинам справи.

Судом установлено та підтверджується
розрахунком заборгованості позивача,
що заборгованість з утримання будинку
та прибудинкової території й з
комунальних послуг за період з 01 грудня
2007 року по 31 серпня 2013 року складає 39143
гривень 47 коп. (ас. 160-163 т. 1).

До теперішнього часу відповідачами
заборгованість перед позивачем за
надані житлово-комунальні послуги за
спірний період не погашена.

Апеляційний суд приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
щодо обсягу та видів послуг, які
фактично надавались відповідачам
(утримання будинку та прибудинкової
території, інші послуги); розрахунку
вартості таких послуг; розміру
цін/тарифів на такі послуги, тощо, не
впливають на правильність висновків
суду першої інстанції щодо стягнення
заборгованості на користь позивача,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази звернення відповідачів в
установленому законодавством порядку
з претензіями щодо надання неякісних
житлово-комунальних послуг.

Ухвалюючи рішення про стягнення
заборгованості за комунальні послуги
без застосування позовної давності,
суд першої інстанції підставно виходив
з того, що перебіг позовної давності
перервано в липні 2012 року шляхом
звернення позивача до суду з заявою про
видачу судового наказу про стягнення з
відповідачів заборгованості за
спожиті комунальні послуги, а також
частковою сплатою заборгованості
відповідачами протягом 2008-2013 років без
зазначення періоду, за який вноситься
оплата.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, що
заборгованість за період з грудня 2007
року по листопад 2009 року не
підтверджена доказами; а прилад обліку
спожитої електроенергії встановлений
у квартирі апелянта та опломбований
лише в серпні 2013 року, апеляційний суд
відхиляє. Ці доводи спростовуються
розрахунком позивача, частковою
оплатою наданих послуг, у тому числі з
січня 2008 року за спожиту електричну
енергію.

Апелянтом на порушення вимог ст.ст. 10, 60
ЦПК України не надано доказів на
спростування вимог позивача.

Апеляційний суд визнає неспроможними
доводи скарг щодо не дослідження
питання про права й обов'язки ОСББ
"Шкільний 24" та ОСББ "Вікторія Ш-24", їх
звернення до позивача щодо відмови від
його послуг та розірвання договорів,
укладених між ним та комунальними
підприємствами.

Однак стягуючи з відповідачів
солідарно заборгованість, суд першої
інстанції на порушення вимог ст.ст. 212-214
ЦПК України не з'ясував, хто саме є
власником квартири АДРЕСА_1; не надав
оцінки тій обставині, що у разі, коли
жиле приміщення належить особі на
праві власності, то саме власник
відповідно до приписів ст. 322 ЦК України
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором і законом, і саме ця особа є
учасником правовідносин з приводу
надання житлово-комунальних послуг
щодо такого приміщення (ст. 19 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги"). Участь інших осіб, які
проживають у жилому приміщенні, у таких
витратах визначається його власником і
обов'язки з оплати вказаних послуг
виникають у них лише перед останнім (ст.
156 ЖК України).

Установлено, що власником квартири
АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (ас. 113-114 т. 2).

Відтак саме ця особа зобов'язана
утримувати майно, що їй належить, і є
учасником правовідносин з приводу
надання житлово-комунальних послуг
щодо такого приміщення.

Матеріали справи не містять доказів, що
між відповідачами укладений договір,
яким встановлено інше.

За таких обставин суд на порушення
вимог закону поклав на ОСОБА_2
відповідальність з утримання майна та
з приводу надання житлово-комунальних
послуг.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд
скасовує рішення в частині вирішення
вимог до ОСОБА_2 та відмовляє у
задоволенні позовних вимог
колективного підприємства „Трест
Донецькжитлобуд № 1" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги. Рішення в
частині задоволення вимог до ОСОБА_1
залишити без змін.

Допущене судом порушення норм
процесуального права (неповідомлення
ОСОБА_1 про час і місце судового
засідання) на правильність висновків
суду про обґрунтованість заявлених
вимог до ОСОБА_1 не вплинуло.

Керуючись ст. 307 ч.1 п.2, ст.ст.309, 314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 17 вересня 2013 року в
частині вирішення вимог до ОСОБА_2
скасувати.

В задоволенні позовних вимог
колективного підприємства „Трест
Донецькжитлобуд № 1" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили рішенням апеляційного
суду безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді