Номер провадження: 22-ц/785/5616/14
Головуючий у першій інстанції Гудіна
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Калараш А.А., Комаровської Н.В.

з участю секретаря Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» про визнання договору
поруки припиненим, скасування арешту
на майно та грошові кошти, за
апеляційними скаргами публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» на рішення
Суворовського районного суду м.Одеси
від 13 грудня 2012 року та додаткове
рішення того ж суду від 21 лютого 2013
року,

встановила:

В листопаді 2012 року позивач звернувся
до суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 14 березня 2007 року
між ОСОБА_3 та публічним акціонерним
товариством комерційним банком
«ПРИВАТБАНК» (далі Банк) укладений
кредитний договір про отримання
кредиту в сумі 20 000 доларів США на строк
до 14 березня 2008 року зі сплатою 21%
річних за користування кредитом. В
забезпечення кредитних забов"язань
позивач уклав з Банком договір поруки
від 14 березня 2007 року.

Позивач просив визнати договір поруки
припиненим, оскільки збільшився обсяг
відповідальності позивача як
поручителя внаслідок зростання курсу
долара США з 5 гривень до 8,15 гривень за
один долар. Крім того, Банк звернувся з
позовом до поручителя про стягнення
заборгованості за кредитом в листопаді
2009 року, тобто через два роки після
укладення договору поруки, а тому
порука є припиненою.

Уточнивши позовні вимоги, позивач
просив забов»язати перший
Суворовський відділ ДВС Одеського
міського управління юстиції скасувати
постанову від 11 січня 2011 року про арешт
грошових коштів та майна позивача,
накладений при виконанні виконавчого
листа від 11.08.2009 року, виданого
Суворовським районним судом м.Одеси,
про стягнення з позивача на користь
Банка коштів в сумі 68 596 грн.

Справа розглянута в відсутності
відповідача.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Одеси від 13 грудня 2012 року позов
задоволений.

Додатковим рішенням того ж суду від 21
лютого 2013 року суд скасував постанову
державного виконавця про арешт коштів
в сумі 68 596 грн.

В апеляційних скаргах на рішення суду
та додаткове рішення суду відповідач
просить скасувати їх та постановити
нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
заперечень на апеляційні скарги,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційних скарг
і заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що внаслідок
збільшення курсу долара США після
укладення договору поруки збільшився
обсяг відповідальності поручителя, а
тому договір поруки є припиненим на
підставі ч.1 ст.559 ЦК України. Крім того,
суд, без наведення відповідних мотивів,
зняв арешт на майно позивача та
скасував постанови державного
виконавця про арешт майна та коштів
позивача, які були накладені при
виконанні інших рішень суду.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що14
березня 2007 року між ОСОБА_3 та публічним
акціонерним товариством комерційним
банком «ПРИВАТБАНК» (далі Банк)
укладений кредитний договір про
отримання кредиту в сумі 20 000 доларів
США на строк до 14 березня 2008 року зі
сплатою 21% річних за користування
кредитом(а.с.4-5). В забезпечення
кредитних забов"язань позивач уклав з
Банком договір поруки від 14 березня 2007
року(а.с.6).

Рішенням Суворовського районного суду
м.Одеси від 3 квітня 2009 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 15 липня 2009 року,
стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 на користь банку заборгованість
за кредитом в сумі 67 774,85 грн., яка
виникла станом на 30 травня 2008
року(а.с.66-68).

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 30 листопада 2011 року
стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2
на користь банку заборгованість за
кредитом в сумі 69 151,07 грн. (у вигляді
відсотків та пені за період з 30 травня
2008 року по 29 жовтня 2009 року). В
задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 про визнання недійсними
кредитного договору та договорів
поруки з підстав відсутності ліцензії
Банку на видачу кредиту в іноземній
валюті - відмовлено (а.с.70-72).

Суд першої інстанції не врахував
наявність вищезазначених рішень суду
та прийшов до помилкового висновку про
те, що збільшення курсу долара США
після укладення договору поруки, є
підставою для припинення договору
поруки на підставі ч.1 ст.559 ЦК України.

Ствердження позивача про те, що Банк
звернувся до суду з позовом як до
поручителя в листопаді 2009 року, тобто
після шести місяців від дня настання
строку основного забов»язання
(повернення кредиту до 14 березня 2008
року) не відповідає обставинам справи.
З оглянутої в засіданні колегії суддів
цивільної справи №2-857/09 вбачається, що
Банк вперше звернувся з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
31 липня 2008 року, тобто в межах шести
місяців від дня настання строку
повернення кредиту (14 березня 2008 року).
Тому з цих підстав порука не може
вважатися припиненою.

Оцінюючи представлену позивачем копію
листа Банку від 23.08.2013 року про
«закриття» договору поруки (а.с.89,90),
колегія суддів враховує, що за
ствердженням позивача зазначена
відповідь надана йому на підставі
виконання рішення Суворовського
районного суду м.Одеси від 13 грудня 2012
року про припинення договору поруки.
Колегія суддів вважає, що зазначена
відповідь не впливає на результат
апеляційного перегляду зазначеного
рішення суду.

Крім того, суд першої інстанції своїм
рішенням та додатковим рішенням
безпідставно, без наведення
відповідних мотивів, зняв арешт на
майно позивача та скасував постанови
державного виконавця про арешт майна
та коштів позивача, які були накладені
при виконанні вищезазначених рішень
суду, які набрали законної сили, чим
порушив передбачений ч.5 ст.124
Конституції України принцип
обов'язковості виконання судових
рішень на всій території України.

Приймаючи до уваги те, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, судом не правильно
застосовані норми матеріального та
порушені норми процесуального права,
рішення суду на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.309
ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в позові.

Витрати по сплаті судового збору в сумі
243,60 грн., які понесені Банком при подачі
апеляційних скарг на рішення та
додаткове рішення суду, підлягають
стягненню з ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст.88
ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3, 4, 314
ч.2 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційні скарги публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
м.Одеси від 13 грудня 2012 року та
додаткове рішення того ж суду від 21
лютого 2013 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про
визнання договору поруки припиненим,
скасування арешту на майно та грошові
кошти - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК»
судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської
області
В.Д.Коротков

А.А.Калараш

Н.В.Комаровська