Провадження №2/761/4100/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

07 серпня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Макаренко І.О.,

при секретарі
Бондар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Відділ опіки та
піклування Служби у справах дітей
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації,
Шевченківський районний відділ
Державної митної служби України в м.
Києві про надання дозволу на виїзд
дитини за межі України без згоди та
супроводу другого з батьків,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_2, треті особи: Відділ опіки та
піклування Служби у справах дітей
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації,
Шевченківський районний відділ
Державної митної служби України в м.
Києві, в якому просить надати дозвіл на
тимчасовий багаторазовий виїзд
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
супроводі матері ОСОБА_1, без згоди та
супроводу батька - ОСОБА_2, за межі
України строком до досягнення ОСОБА_3
18-річного віку, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що між нею та
відповідачем 19 квітня 2002 р. був
укладений шлюб. Від шлюбу у них
народилась донька - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 30 липня 2010 р. шлюб між ними
було розірвано. Після розірвання шлюбу
донька залишилась проживати з нею.

Позивачка самостійно утримує доньку,
піклується про її здоров'я, фізичне та
моральне виховання, розвиток.
Відповідач в утриманні та вихованні
доньки, після припинення між ними
шлюбних відносин, участі майже не
приймає, а також майже не проживає на
території України.

В період з 2006 по 2010 роки позивачка з
донькою неодноразово виїжджали за
кордон для відпочинку, загального
розвитку дитини та оздоровлення,
оскільки Ніколь з 2006 р. знаходиться на
диспансерному обліку в поліклініці, з
діагнозом: ДЖВП (дискінезія
жовчовивідних шляхів) по гіпотонічному
типу, у зв'язку з чим потребує
оздоровлення. Лікарем було
рекомендовано відвідування донькою
спортивних секцій для загального
розвитку дитини та профілактики
захворювань.

На прохання надати нотаріальну згоду
на виїзд Ніколь за кордон для
оздоровлення, відпочинку та її
розвитку разом з позивачкою,
відповідач відмовився, перешкоджаючи в
такий спосіб виїзду дитини за кордон.

Своєю бездіяльністю відповідач не
створює умови необхідні для всебічного
розвитку дитини, не забезпечує її
інтереси, не піклується про її здоров'я,
а навпаки чинить перешкоди в цьому, не
надаючи їй можливості в повній мірі
виховувати доньку, забезпечувати її
фізичний, інтелектуальний, моральний,
культурний, духовний і соціальний
розвиток.

В подальшому позивачка уточнила
свої позовні вимоги. Підставою для
уточнення позовних вимог є зміна
прізвища спільної доньки позивача та
відповідача - неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Так прізвище
неповнолітньої ОСОБА_3 було змінено з
«ОСОБА_3» на «ОСОБА_3», що
підтверджується свідоцтвом про
народження, виданого 21.05.2014 року
Центральним відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Кіровоградського
міського управління юстиції. Також
позивачка зменшила позовні вимоги,
зазначивши у переліку країн, до яких
необхідно надати дозвіл на виїзд
неповнолітній ОСОБА_3 лише
Азербайджанську Республіку, Грузію,
Королівство Норвегію, Об'єднані
Арабські Емірати, Південноафриканську
Республіку та Японію.

В судовому засідання представник
позивача позов підтримав та просив
його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, в матеріалах справи міститься
нотаріально посвідчена заява про
визнання ним позову та надання дозволу
на виїзд малолітньої доньки за кордон у
супроводі матері та про розгляд справи
за його відсутності (а.с. 67).

Представник третьої особи в судовому
засіданні позов підтримала вимоги
позивача та вважала позов таким, що
підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
представника третьої особи, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що шлюб між
позивачкою та відповідачем розірвано
30.07.2010 р., що підтверджується свідоцтвом
про розвівання шлюбу серії НОМЕР_1
виданого 30.07.2010 р. (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження виданим 14.08.2002 р. Серії
НОМЕР_2 Центральним відділом РАЦС у
Кіровоградського ОУЮ (а.с.7).

З 2010 року по даний час ОСОБА_3
навчається в школі Художньої
гімнастики при ТОВ «Спот-плюс», що
підтверджується договорами № 10-10-10 від
01.12.2010 р., № 4/2011 від 01.09.2011 р., № 09.10.2012
від. 01.10.2012 р., № 24-2013 від 01.01.2013 р. (а.с.
11-27).

Відповідно до довідки ПП «Клініка
Медіком» від 13.11.2013 р. ОСОБА_3
знаходиться на диспансерному обліку в
поліклініці, з діагнозом: ДЖВП
(дискінезія жовчовивідних шляхів) по
гіпотонічному типу, у зв'язку з чим
потребує санаторно-курортного
лікування (а.с.10)..

Згідно до ст. 155 Сімейного кодексу
України, здійснення батьківських прав
та виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Згідно зі ст. 3 Конвенції ООН «Про права
дитини» від 20 листопада 1989 року,
ратифікованої постановою Верховної
Ради України від 27.02.91 р. №789-ХІІ, в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.18 даної Конвенції,
батьки несуть основну
відповідальність за виховання і
розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про
охорону дитинства" № 2402-III від 26.04.2001
р., кожна дитина має право на рівень
життя, достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, відвідує
гурток художньої гімнастики при ТОВ
«Спот-Плюс» з 1 грудня 2010 року. Гуртком
планується в супроводі керівника групи
оздоровчі програми в дитячих таборах
під час шкільних канікул на Україні, та
за її межами, що повністю відповідає
правам та інтересам дитини.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Статтею 25 ЦК України встановлено, що
здатність мати цивільні права та
обов'язки (цивільну правоздатність)
мають усі фізичні особи. Цивільна
правоздатність фізичної особи виникає
у момент її народження. У випадках,
встановлених законом, здатність мати
окремі цивільні права та обов'язки може
пов'язуватися з досягненням фізичною
особою відповідного віку.

Відповідно до частини 3 статті 313 ЦК
України здатність фізичної особи, яка
не досягла шістнадцяти років, мати
право на виїзд за межі України
обумовлена згодою на це батьків
(усиновлювачів), піклувальників та
їхнім супроводом або супроводом осіб,
які уповноважені ними.

Відмова ОСОБА_2 в наданні ОСОБА_1
нотаріально посвідченої згоди на
вивезення дитини за кордон для
відпочинку та оздоровлення, суд вважає
безпідставною, оскільки обмежує права
та інтереси дитини щодо оздоровлення,
відпочинку, дозвілля, культурного
розвитку, розширення світогляду.

Тому надання дозволу на тимчасовий
багаторазовий виїзд неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в супроводі матері
ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька -
ОСОБА_2, за межі України та в'їзд до
країн світу - Азербайджанська
Республіка, Грузія, Королівство
Норвеґія, Об'єднані Арабські Емірати,
Південноафриканська Республіка,
Японія строком до досягнення ОСОБА_3
18-річного віку, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_3
повністю відповідає правам та
інтересам дитини.

Керуючись Конституцією України,
Законом України «Про охорону
дитинства», ст.155 СК України, ст.ст. 10, 208,
209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: Відділ опіки та піклування
Служби у справах дітей Шевченківської
районної в м. Києві державної
адміністрації, Шевченківський
районний відділ Державної митної
служби України в м. Києві про надання
дозволу на виїзд дитини за межі України
без згоди та супроводу другого з
батьків, задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий
багаторазовий виїзд неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в супроводі матері
ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька -
ОСОБА_2, за межі України та в'їзд до
країн світу - Азербайджанська
Республіка, Грузія, Королівство
Норвеґія, Об'єднані Арабські Емірати,
Південноафриканська Республіка,
Японія - строком до досягнення ОСОБА_3
18-річного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: