Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

24 вересня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О.
,

при секретарі - Александрова
А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білій Церкві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ФОП
ОСОБА_3, 3-я особа Білоцерківський
міськрайонний центр зайнятості про
розірвання трудового договору;

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до ФОП
ОСОБА_3 про розірвання трудового
договору, мотивуючи тим, що
відповідачка уклала з кожною з
позивачів трудові договори на
невизначений строк, які були
зареєстровані у Білоцерківському
міськрайонному центрі зайнятості. Крім
цього, звільнення з роботи за заявою як
ОСОБА_1, так і ОСОБА_2 до цих пір не
проведено, оскільки відповідачка за
місцем роботи - на ринку площі
П.Запорожця в м. Білій Церкві
підприємницьку діяльність не
проводить, її місце перебування їм не
відоме. Посилаючись на зазначені
обставини просили суд розірвати
трудовий договір між ОСОБА_1 та ФОП
ОСОБА_3, укладений 29.08.2012р. та
зареєстрований за № 6 та трудовий
договір між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 від
05.07.2012р., зареєстрований за № 6 .

В судовому засіданні позивачі
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі.

Відповідач ФОП ОСОБА_3 в судове
засідання не з»явився.

Заслухавши пояснення позивачів,
розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги обґрунтовані
і підлягають до задоволення.

Так, в судовому засіданні
встановлено, що ФОП ОСОБА_3 дійсно
уклала трудовий договір між
працівником і фізичною особою, яка
використовує найману працю від 29.08.2012р.
з працівником ОСОБА_1 згідно з п.2 якого
передбачено , що працівник буде
виконувати обов»язки продавця
продовольчих товарів, а фізична особа
підприємець оплачувати працю
працівника у розмірі 1118грн. на місяць.

Згідно з п.16 договору - трудовий
договір зареєстрований 29.08.2012р. у
Білоцерківському міськрайонному
центрі зайнятості за № 6.

Також, судом встановлено, що ФОП
ОСОБА_3 дійсно уклала трудовий договір
між працівником і фізичною особою, яка
використовує найману працю від 05.07.2012р.
з працівником ОСОБА_2 згідно з п.2 якого
передбачено , що працівник буде
виконувати обов»язки продавця
продовольчих товарів, а фізична особа
підприємець оплачувати працю
працівника у розмірі 1108грн. на місяць.

Згідно з п.16 договору - трудовий
договір зареєстрований 05.07.2012р. у
Білоцерківському міськрайонному
центрі зайнятості за № 6.

Позивачі в судовому засіданні
послалися на те, що з заявами про
розірвання трудового договору вони
звернулися до відповідачки в березні
2013р, але відповіді не отримали. З
заявою про вчинення злочину ОСОБА_1
також зверталася до Прокурора м. Біла
Церква, на що отримала відповідь, що ФОП
«ОСОБА_3 ухиляється від перевірки
інспекції з питань праці у Київській
області.

Суд, при вирішенні спору дійсно
оглянув докази, надані позивачами,
враховує вимоги ч.1 ст. 57 ЦПК України -
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Згідно з
ч.2 цієї статті - ці дані встановлюються
на підставі пояснень сторін, третіх
осіб, їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів, зокрема
звуко- і відеозаписів, висновків
експертів.

Таким чином, суд вважає
доведеними ті обставини, на які
посилаються позивачі щодо відсутності
іншої можливості їх звільнення з
роботи з посади продавців продовольчих
товарів, оскільки дійсно відповідачка
ФОП ОСОБА_3 на заяви про звільнення з
роботи та розірвання трудового
договору не реагує, на перевірку
інспекції праці не з»явилася, а тому за
відновленням своїх трудових прав
позивачі звернулися до суду з позовом
про розірвання трудового договору.

Відповідно до ст.. 43 Конституції
України кожен має право на працю, що
включає можливість заробляти собі на
життя працею, яку він вільно обирає або
на яку вільно погоджується.
Використання примусової праці
забороняється.

Відповідно до ст..38 КЗпП України
працівник має право розірвати трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, попередивши про це власника або
уповноважений ним орган письмово за
два тижні.

Згідно з ст. 221 КЗпП України
індивідуальні трудові спори
розглядаються комісіями по трудових
спорах, районними (міськими) судами.
Згідно з ст..232 КЗпП безпосередньо в
районних (міських) судах розглядаються
трудові спори за заявами працівників
підприємств, де комісії по трудових
спорах не обираються (менше 15
працівників). З врахуванням
викладеного, суд приходить до висновку,
що в даному випадку, позовні вимоги
доведені належними доказами, трудові
права працівників - позивачів по справі
підлягають судовому захисту, а трудові
договори, укладені 29.08.2012р. та 05.07.2012р.
між позивачами та ФОП ОСОБА_3
підлягають розірванню. Керуючись ст.. 43
Конституції України, ст..ст.15,60,212-215,
218,223 ЦПК України, ст.ст.. 38, 221, 232 КЗпП
України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов
задовольнити.

Розірвати безстроковий
трудовий договір про виконання
обов»язків продавця продовольчих
товарів , укладений 29.08.2012року між
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 з 24.09.2014р.

Розірвати безстроковий
трудовий договір про виконання
обов»язків продавця продовольчих
товарів , укладений 05.07.2012року між
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 з 24.09.2014р.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір 243,60грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення.Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя Г. О. Подрєзова