Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року Справа №607/20927/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого - судді
Вийванко О.М.

при секретарі с/з
Жара М.Т.

за участю осіб, які
беруть участь у справі:

представника позивача
Подедвірного А.С.

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «Кредобанк» звернулося в
суд із позовом до відповідача ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, обґрунтовуючи це
тим, що 13.02.2012 р. між позивачем та
відповідачем був укладений кредитний
договір № 4/2012. Згідно умов даного
договору, останній отримав від
позивача кредитні кошти у розмірі 115
629,00 грн., із розміром відсоткової
ставки - 15,90 % річних, із терміном
повернення коштів не пізніше 12.02.2019 р.
Однак, відповідач не виконує взятих на
себе зобов'язань щодо вчасного
повернення кредиту та відсотків, у
результаті чого, виникла
заборгованість у розмірі 117 798,85 грн. За
таких обставин, позивач просить
стягнути з відповідача заборгованість
за кредитним договором у розмірі 117 798,85
грн. та судові витрати.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю,
посилаючись на мотиви викладених у
позовній заяві та просив його
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні
заперечив проти задоволення позову та
просив відмовити у його задоволенні,
посилаючись на те, що строк виплати
кредиту ще не настав, а тому позовні
вимоги є безпідставними та такими, що
не ґрунтується на вимогах чинного
законодавства та фактичних обставинах.

Заслухавши пояснення сторін,
перевіривши та оцінивши наявні у
справі докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
13.02.2012 р. між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3
укладено кредитний договір № 4/2012,
надалі - договір.

Згідно умов договору позивач надав
відповідачу кредит у розмірі 115 629,00
грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15,90 %
річних, а відповідач зобов'язався
повернути кредит і сплатити відсотки
та виконати інші зобов'язання за
договором у повному обсязі не пізніше
12.02.2019 р.

Частина 1 статті 1054 ЦК України визначає,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредити) позичальникові у розмірі та
умовах, встановленні договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав, надавши відповідачу кредит у
розмірі 115 629,00 грн., на терміни і на
умовах, передбачених у даному договорі.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що
договір є обов'язковий до виконання
сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, при чому зобов'язання має
виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
договору.

Пунктом 2.9 договору передбачено, що
банк вправі відмовити у виплаті
позичальнику кредиту або його частини
у випадку: несвоєчасної сплати
процентів та/або повернення кредиту
(частини кредиту); наявності обставин,
які свідчать про те, що наданий
позичальникові кредит не буде
повернуто у строки визначені цим
договором; порушення істотних умов
цього договору.

Із статей 610, 611, 612 ЦК України
вбачається, що порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушення умов, визначених змістом
зобов'язання. У разі порушення
зобов'язань настають правові наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема зміна умов зобов'язання та
сплата неустойки. Боржник вважається
таким, що прострочив виконання, якщо
він не виконав його у строк,
передбачений умовами договору або
встановлений законом.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона передає
іншій у власність грошові кошти, а інша
- зобов'язується повернути позикодавцю
таку ж суму грошових коштів.

Як вбачається із статей 1048, 1049 ЦК
України, позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором. Позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено
право позикодавця вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
належних процентів у випадку
прострочення повернення чергової
частини позики.

Як вбачається із наданого позивачем
розрахунку заборгованості за
договором, відповідач має загальну
заборгованість у розмірі 117 798,85 грн.,
яка складається з: 104 619,61 грн. -
неповернута сума кредиту; 11 437,16 грн. -
прострочені відсотки; 1 742,08 грн. - сума
пені.

Відповідно до статей 549, 550, 551 ЦК
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Право на
неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства. Розмір
неустойки, встановлений законом, може
бути збільшений у договорі. Сторони
можуть домовитися про зменшення
розміру неустойки, встановленого актом
цивільного законодавства, крім
випадків, передбачених законом.

Таким чином, відповідач неналежно
виконує взяті на себе зобов'язання за
договором, у результаті чого, виникла
заборгованість у розмірі 117 798,85 грн.

У відповідності до вимог ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Позивачем були понесені судові витрати
зі сплати судового збору, який підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК
України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 614, 629, 1046,
1048-1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного
товариства «Кредобанк» до ОСОБА_3 про
стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь публічного акціонерного
товариства «Кредобанк», , заборгованість за кредитним
договором у розмірі 117 798,85 грн. (сто
сімнадцять тисяч сімсот дев'яносто
вісім гривень 85 копійок) та сплачений
судовий збір у розмірі 1 177,98 грн. (одна
тисяча сто сімдесят сім гривень 98
копійок).

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційної
скарги не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.

Головуючий суддяО. М. Вийванко