АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
міста Києва в складі: головуючого -
Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.

при секретарі - Перевузнику
П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 26 лютого 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року позивачка звернулася
до суду із позовом в якому просила
стягнути з відповідача аліменти на її
користь на утримання доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до повноліття дитини у
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу) відповідача, та до 01.06.2015 року
щомісячно 2 000 грн. додаткових витрат на
дитину. (а.с.1-12)

Відповідач позов визнав частково,
посилався на матеріальний стан та
необхідність щомісячного погашення
кредиту в розмірі 6700 грн., просив
визначити аліменти в розмірі 1/20
частини заробітку (доходу), в іншій
частині вимог - відмовити. (а.с.19-41)

Рішенням Голосіївського районного
суду міста Києва від 26 лютого 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково і
постановлено стягувати з відповідача з
21.11.2013р. щомісячно на користь позивачки
аліменти на утримання доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до повноліття дитини у
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу) відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку та з 21.11.2013 року і до
01.06.2015 року щомісячно 1 000 грн.
додаткових витрат на дитину. В іншій
частині вимог - відмовлено, стягнуто із
відповідача на користь держави 121.80 грн.
судового збору.(а.с.59-60, 62-65)

В апеляційній скарзі відповідач просив
скасувати рішення суду через порушення
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи і
ухвалити нове про стягнення з
відповідача аліментів на користь
позивачки на утримання доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 05.02.2014 року до повноліття
дитини у розмірі 1/20 частини всіх видів
заробітку(доходу) відповідача але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. (а.с.69-74)

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав скаргу і
просив її задовольнити, ОСОБА_2, її
представник ОСОБА_3 заперечували проти
скарги і просили її відхилити.

Інші особи до суду не прибули,
про час та місце розгляду справи були
сповіщені належним чином про що у
справі є докази.

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК
України, колегія суддів визнала неявку
такою, що не перешкоджає розглядові
справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.ст. 182, 184 СК України,
роз'яснень, що містяться в п. 17
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року N 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, інші обставини, що
мають істотне значення. Розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК
України, тобто не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК
України, аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Колегія суддів встановила, що
позивачка і відповідач із 01 жовтня 2005
року перебували у зареєстрованому
шлюбі від якого мають доньку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина проживає із
позивачкою. (а.с.3-4)

Позивачка просила визначити аліменти в
розмірі ј частини всіх видів заробітку
(доходу) відповідача, відповідач працює
в ПАТ «Банк Форум» на посаді головного
експерта, має постійний заробіток, що
підтверджується довідкою.(а.с. 55)

Доказів добровільної сплати аліментів
відповідачем до суду не надано.

Зважаючи на вищевикладене суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про стягнення з відповідача з
21.11.2013р. щомісячно на користь позивачки
аліментів на утримання доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до повноліття дитини у
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу) відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Згідно зі ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Таким чином, участь у додаткових
витратах на дитину є не правом, а
обов'язком батька (матері) незалежно
від сплати ним (нею) аліментів, і закон
не передбачає можливості повного
звільнення особи від участі в таких
витратах, а обставини, що мають істотне
значення, враховуються лише при
визначенні судом розміру участі одного
з батьків у додаткових витратах на
дитину в разі виникнення спору.

Позивачка ОСОБА_2 працює в ТОВ
«Дошкільний навчальний заклад
раннього інтелектуального розвитку
дитини «Ліко-Світ» на посаді музичного
керівника має постійний заробіток,
який є меншим від заробітку
відповідача, за укладеним із
навчальним закладом договором про
надання послуг утримання, виховання,
навчання та розвитку здібностей дитини
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 сплачує щомісячно 2
000 грн. (а.с.6-12, 50-54)

Суд першої інстанції ухвалив щомісячно
з 21.11.2013 року і до 01.06.2015 року, тобто до
досягнення дитиною шестирічного віку,
стягувати із відповідача на користь
позивачки 1 000 грн. додаткових витрат на
дитину, тобто половину додаткових
витрат, які позивачка вже понесла та
має в майбутньому понести, оплачуючи
навчання і виховання доньки, що
підтверджується договором термін дії
якого продовжений до 31 серпня 2014 року.
(а.с.99)

Перебування дитини саме в ТОВ
«Дошкільний навчальний заклад
раннього інтелектуального розвитку
дитини «Ліко-Світ» відповідач не
заперечував.

Колегія суддів перевірила доводи
апелянта та встановила, що щомісячна
сума стягуваних аліментів та
додаткових витрат, які відповідач має
сплачувати за оскаржуваним рішенням
суду дещо перебільшує третину
щомісячного заробітку (доходу)
відповідача (55071.45 грн. доходу за
серпень 2013 року - січень 2014 року : 6 міс. х
ј розмір аліментів + 1000 грн. додаткових
витрат). Доводи відповідача, що він має
погашати щомісячно кредитну
заборгованість за придбану в інтересах
сім'ї квартиру, не можуть бути визнані
підставою для звільнення відповідача
від зобов'язань сплачувати аліменти та
додаткові витрати на дитину, які
визначені районним судом в розмірах,
передбачених нормами СК України.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
часткове задоволення позовних вимог.
Рішення суду в частині стягнення
судових витрат відповідає положенням
ст. 88 ЦПК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що
таке рішення не позбавляє ОСОБА_1 права
у випадку поділу майна подружжя
відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України
вимагати стягнення з іншого з подружжя
половини вартості погашеного кредиту.

Інші доводи скарги цих висновків не
спростовують, тому колегія суддів їх
відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.
308, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 26 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста
Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/5447/2014

Головуючий у першій інстанції
ХоменкоО.Л.

Доповідач Левенець Б.Б.