АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №686/457/14-ц
Провадження №22-ц/792/1725/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді Грох
Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.

при секретарі Дубовій М.В.,

з участю представників сторін,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 14 квітня
2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, Хмельницької міської ради про
визнання права власності на спадкове
майно.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

В січні 2014 року ОСОБА_2,
звертаючись до суду з вказаним позовом
до відповідачів, просила визнати в
порядку спадкування право власності на
спадкове майно - 1/6 частину житлового
будинку з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1. Посилалася на те, що після
смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, звернулась до приватного
нотаріуса Хмельницького міського
нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою
про прийняття спадщини. До складу
спадкового майна входить частку
чоловіка у житловому будинку по
АДРЕСА_1, а саме ?, яка належала
спадкодавцю як члену колгоспного
двору, згідно свідоцтва про право
власності на житловий будинок від
14.09.1982 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були
членами колгоспного двору з часу його
оформлення, тобто житловий будинок
належить їм на праві спільної сумісної
власності. Нотаріус відмовила у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
відсутності правовстановлюючих
документів на майно на ім'я
спадкодавця. Заповіту ОСОБА_4 не
залишав, тому спадкування за законом
має відбуватися спадкоємцями першої
черги - його матір'ю ОСОБА_1, дочкою
ОСОБА_3 та нею як дружиною, відтак
частка позивача має складати 1/6 (1/3 від ?
спадкового будинку).

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від
14 квітня 2014 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право приватної
власності на 1/6 (16,7%) житлового будинку з
належними до нього будівлями і
спорудами по АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає
рішення суду незаконним,
необґрунтованим та прийнятим з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у позові відмовити. На думку
апелянта суд не звернув увагу на те, що
в порушення ст. 224 ЦПК суд ухвалив
рішення в справі за неналежного
повідомлення відповідача про розгляд
справи. ОСОБА_1 була позбавлена права
щодо подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості та не мала можливості
довести ті обставини справи, на які
посилаюсь як на підстави своїх
заперечень.

Крім того, вважає, що приналежність
вищевказаного будинку до колгоспного
двору є помилковою, оскільки ОСОБА_1, як
голова сім'ї та власник будинку станом
на 1982 рік у колгоспі, радгоспі чи
будь-якому іншому
сільськогосподарському підприємстві
не працювала.

В засіданні апеляційного суду
представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу з викладених у ній
мотивів.

Представник позивача просив відхилити
скаргу як безпідставну.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 ЦК (ст.1223 ЦК).

Спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово (ч.1 ст. 1258 ЦК).

У першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки
(ст.1261 ч.1 ЦК).

В силу ч. 1 ст. 1276 ЦК частки у спадщині
кожного із спадкоємців за законом є
рівними.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, матір'ю якого
є ОСОБА_1, відповідачка, і дружиною
якого була позивачка. Остання належно
прийняла спадщину, звернувшись до
приватного нотаріуса Хмельницького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
із заявою про прийняття спадщини.
Належно прийняли спадщину і інші
спадкоємці першої черги за законом -
донька спадкодавця ОСОБА_3 та мати
ОСОБА_1 (відповідачі у справі).

Згідно свідоцтва про право власності
на житловий будинок від 14.09.1982 року, що
видане на підставі рішення виконкому
Хмельницької міської ради народних
депутатів №204 від 09.09.1982 року, житловий
будинок по АДРЕСА_1, належить
колгоспному двору, головою якого є
ОСОБА_1, членом цього колгоспного двору
був ОСОБА_4.

Наведені обставини підтверджуються
матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що спадкодавець ОСОБА_4 як член
колгоспного двору, мав право на частку
в майні колгоспного двору (спірному
будинку), яка складає ? житлового
будинку по АДРЕСА_1, відтак це майно
входить до спадкової маси і підлягає
спадкуванню спадкоємцями першої черги
за законом у рівних частках.

Так, відповідно до довідки
Розсошанської сільської ради № 130 від
21.02.2014 року, виписки з погосподарської
книги № 9 Ружичнянської сільської ради
за 1977-1979 роки зазначений будинок
належить до колгоспного двору, головою
якого є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, членом
двору - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20
"Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності" до правовідносин, що виникли
раніше, застосовується діюче на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року,
мають вирішуватися за нормами, ще
регулювали власність цього двору, а
саме, право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Такими, що втратили
це право, вважаються працездатні члени
двору, які не менше трьох років підряд
до цієї дати не брали участі своєю
працею і коштами у веденні спільного
господарства двору (в цей строк не
включається час перебування на дійсній
строковій військовій службі, навчання
в учбовому закладі, хвороба).

В силу ст. 120 ЦК України 1963 року майно
колгоспного двору належить його
членам на праві сумісної власності.

Розмір частки члена двору визначається
виходячи з рівності часток усіх його
членів, включаючи неповнолітніх та
непрацездатних (ст.123 ч.2 ЦК).

Як вбачається з копії паспорта,
довідки № 582 від 18.07.2013 року,
повідомлення Хмельницького
міськвідділу УДМС (а.с.12, 32, 47), ОСОБА_4 з
15 травня 1976 року та до моменту смерті
проживав і був прописаний в АДРЕСА_1.

Водночас даних про те, що ОСОБА_4 до
15.04.1991 року втратив право на частку в
майні колгоспного двору, матеріали
справи не містять.

Безпідставними є доводи апеляційної
скарги про те, що приналежність
вищевказаного будинку до колгоспного
двору є помилковою, адже свідоцтво про
право власності на житловий будинок
від 14.09.1982 року, що підтверджує цей факт,
не визнане у встановленому порядку
недійсним, при цьому законність
видачі цього правовстановлюючого
документа не була предметом судового
розгляду в цій справі.

Посилання апелянта на розгляд справи
і ухвалення рішення за неналежного
повідомлення відповідачки про розгляд
справи, що позбавило її можливості
реалізувати свої процесуальні права
також спростовується матеріалами
справи - в судовому засіданні
регулярно брав участь її представник, а
про судове засідання 14.04.2014 р. її було
повідомлено телеграмою (а.с.67,69).

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 14 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.М.Грох

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції:
Приступа Д.І. Провадження №
22-ц/792/1725/14

Доповідач: Грох Л.М.
Категорія: 39