Єдиний унікальний номер 250/539/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/5194/2014
Головуючий в 1-й інстанції: Воронков Д.В.
Доповідач: Тимченко О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого судді:
Тимченко О.О.,

суддів:
Осипчук О.В., Смєлік С.Г.,

при секретарі:
Біляєві М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Український бізнес банк»
на ухвалу Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 14 травня 2014 року по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Український
бізнес банк» до ОСОБА_1, про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ясинуватського міськрайонного
суду Донецької області від 14 травня 2014
року позовну заяву ПАТ «Український
бізнес банк» до ОСОБА_1, про стягнення
заборгованості за кредитним договором
залишено без розгляду.

З зазначеною ухвалою не погодився
позивач ПАТ «Український бізнес банк»
приніс апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду, стягнути з державного
бюджету України сплачений судовий збір
за подання апеляційної скарги,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає на те, що оскаржувана
ухвалу є незаконною та
необґрунтованою, оскільки при
зверненні до суду першої інстанції з
зазначеним позовом ПАТ «Український
бізнес банк» разом з позовною заявою
подав клопотання про розгляд справи за
відсутності представника банку, але на
таку заяву суд першої інстанції уваги
не звернув та дійшов помилкового
висновку про повторну неявку до
судового засідання представника
позивача та безпідставно залишив
позовну заяву без розгляду.

Представник позивача ПАТ «Український
бізнес банк» в судовому засіданні
доводи апеляційної скарги підтримав та
просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
повідомлявся належним чином (а.с. 69).

Апеляційний суд вважає за можливе
розглядати справу у відсутність
відповідача, що не з'явився, оскільки
відповідно до вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивач дослідивши
матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів апеляційного суду
вважає, що апеляційну скаргу підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду,
суд першої інстанції виходив з того, що
матеріалів, , які є в справі недостатньо
для розгляду справи у відсутності
позивача, в зв'язку з чим неможливо
розглянути без особистих пояснень
позивача, який повторно не з'явився у
судове засідання без поважних причин.

Однак з таким висновком суду першої
інстанції погодитися не можна,
оскільки до нього суд першої інстанції
дійшов з порушенням норм
процесуального права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод
гарантовано право на справедливий і
публічний розгляд справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, при визначенні цивільних
прав і обов'язків особи чи при розгляді
будь-якого кримінального
обвинувачення, що пред'являється особі.

Процесуальні права та обов'язки осіб,
які беруть участь у справі закріплені у
ст.ст. 27, 31 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які
беруть участь у справі, зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права та виконувати
процесуальні обов'язки.

Частиною 3 ст.169 ЦПК України,
передбачено, що у разі повторної неявки
в судове засідання позивача,
повідомленого належним чином, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, суд залишає
позовну заяву без розгляду.

Згідно з п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд
постановляє ухвалу про залишення заяви
без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутністю.

З огляду на зазначенні норми
процесуального права подання
позивачем клопотання про розгляд
справи без участі його представника є
виключним правом позивача та
унеможливлює постановлення судом
ухвали про залишення позовної заяви
без розгляду з підстав передбачених п.3
ч.1 ст.207 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено у судовому засіданні, що у
лютому 2014 року ПАТ «Український бізнес
банк» звернувся до Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
з позовною заявою про стягнення
заборгованості за кредитним договором
з ОСОБА_1 (а.с. 2-5), в якій зазначено
перелік документів, що додаються до
заяви, серед яких зазначено і
клопотання позивача про розгляд справи
без участі представника, але такого
клопотання матеріали справи не
містять.

Відповідно до п.2.6. Інструкції з
діловодства в місцевих загальних
судах, апеляційних судах областей,
апеляційних судах міст Києва та
Севастополя, Апеляційному суді
Автономної Республіки Крим та Вищому
спеціалізованому суді України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, затвердженою наказом Державної
судової адміністрації України № 173 від
17 грудня 2013 року, конверти (пакети), в
яких надходять документи, приєднуються
до одержаних документів. У разі
одержання документів у пошкодженій
упаковці, або якщо при відкритті
конверта (пакета) виявлено відсутність
будь-якого документа чи додатка до
нього, про це складається акт (Додаток 3)
у двох примірниках, один з яких
надсилається відправнику, а другий
додається до вхідних документів.

Проте матеріали цивільної справи
такого акту не містять, який у такому
разі беззаперечно би свідчив про
відсутність клопотання позивача про
розгляд справи без участі
представника, що в свою чергу і
спростовувало б доводи апеляційної
скарги.

За таких обставин, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що суд першої інстанції
помилкового зробив висновку про
повторну неявку в судове засідання
представника позивача, повідомленого
належним чином, а тому залишив позовної
заяви без розгляду без достатніх на те
правових підстав.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Частинами 2, 3 ст.88 ЦПК України,
передбачено, що якщо сторону, на
користь якої ухвалено рішення,
звільнено від оплати судових витрат, з
другої сторони стягуються судові
витрати на користь осіб, що їх понесли,
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог. Якщо обидві
сторони звільнені від оплати судових
витрат, вони компенсуються за рахунок
держави у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що
вимога апеляційної скарги ПАТ
«Український бізнес банк» про
стягнення з державного бюджету України
на користь банку судового збору
сплаченого за подання апеляційної
скарги не підлягають задоволенню,
оскільки суперечать положенням
процесуального законодавства щодо
розподілу судових витрат між
сторонами.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції оскаржувана ухвала
постановлена з порушенням норм
процесуального права і як така, що
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, підлягає скасуванню з
направленням справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції,
відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Український
бізнес банк» задовольнити частково.

Ухвалу Ясинуватського міськрайонного
суду Донецької області від 14 травня 2014
року скасувати, справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Судді: