Справа № 165/78/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Василюк А.В. Провадження №
22-ц/773/934/14 Категорія: 2 Доповідач:
Лівандовської-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого-судді -
Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів -Веремчук Л.М., Овсієнка А.А.

при секретарі - Кирилюку О.О.

з участю:

представників позивача: ОСОБА_1,
ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про припинення права
власності на частку у спільному майні
зі сплатою грошової компенсації
вартості цієї частки, за апеляційною
скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 24 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

24 квітня 2014 року рішенням
Нововолинського міського суду позов
ОСОБА_6 задоволено частково.

Припинено право власності на ?
частину квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_4,
стягнувши на його користь із ОСОБА_6
вартість цієї частки в розмірі 84 896 грн.
внесену нею на депозитних рахунок суду
згідно квитанції № 50/66 від 19 квітня 2014
року ВАТ «Державного ощадного банку
України» Нововолинського ТВБВ № 1000020
ОБ, розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 ГУ
ДКСУ у Волинській області, отримувач
Територіальне управління Державної
судової адміністрації у Волинській
області, визнавши за ОСОБА_6 право
власності на 1/2 частину спірної
квартири.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_6 848 грн. 96 коп. судового збору та
1400 грн. витрат на проведення судової
будівельно-технічної експертизи, а
всього 2248 (дві тисячі двісті сорок
вісім) грн. 96 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

В поданій на рішення суду першої
інстанції апеляційній скарзі
відповідач ОСОБА_4 вважає оскаржуване
рішення незаконним, прийнятим із
порушенням норм матеріального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в позові відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін з наступних мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги та
припиняючи право власності ОСОБА_4 на
частку у спільному майні, з стягненням
з позивача на користь відповідача
відповідної грошової компенсації, суд
першої інстанції, виходив з того, що
вимоги позивача ґрунтуються на
положеннях ст. 365 ЦК України та повністю
доведені, а спільне користування
квартирою через неприязні стосунки між
сторонами є неможливим, до того ж таке
припинення не завдасть істотної шкоди
відповідачу.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції та вважає їх правильними
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Правовий аналіз цієї норми свідчить
про те, що законодавець визначив чотири
самостійні підстави, кожна з яких
окремо може слугувати приводом для
припинення права власності на частку в
спільному майні, наявності всіх
підстав в сукупності законом не
вимагається.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що у спільній
частковій власності ОСОБА_6 та ОСОБА_4
перебуває об'єкт нерухомості - квартира
АДРЕСА_2, і кожному з них належить по ? її
частині (а.с. 7-8).

Спірна квартира є двокімнатною
квартирою посімейного заселення,
житловою площею 27,7 кв.м. та загальною
площею 43,8 кв.м. Квартира є неподільною
річчю, яку не можна поділити без втрати
її цільового призначення.

Між сторонами склалися конфліктні
відносини, у зв'язку із цим, спільне
володіння та користування майном є
неможливим, оскільки відповідач
перешкоджає позивачу у користуванні
квартирою, фактично одноособово
заволодівши нею.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 42
складеного 11 березня 2014 року експертом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Володимир
Таір-Експерт» ринкова вартість
квартири АДРЕСА_2 на дату складання
висновку складає 169792 грн. в тому числі
ПДВ (а.с. 42-53).

Позивачем з урахуванням вимог ч. 2 ст. 365
ЦК України внесено на депозитний
рахунок суду 84896 грн. 17 коп., що
становить половину її вартості,
виходячи із розрахунку 169792 грн. : 2 (а.с.
67).

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги, що відповідач
ОСОБА_4 не забезпечений іншою жилою
площею, у зв'язку з чим, припинення
частки у праві власності на спірну
квартиру завдасть йому істотної шкоди,
оскільки як вірно встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи, на
час пред'явлення позивачем даного
позову, останній забезпечений іншим
житлом, а саме є співвласником квартири
за адресою: АДРЕСА_1, що було
підтверджено останнім в ході розгляду
справи в суді першої інстанції (а.с. 12).

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що розглядаючи спір суд першої
інстанції в межах доводів позову повно
і всебічно дослідив обставини спору,
дав належну оцінку зібраним по справі
доказам, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює і у відповідності з
вимогами закону прийшов до правильного
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, про що ухвалив
відповідне рішення.

З урахуванням обставин справи та
особливостей об'єкта, який є спільним
майном висновок про відсутність шкоди,
яка могла бути завдана співвласнику
вирішено судом.

Таким чином, судом вірно було
проаналізовано всі зібрані по справі
докази та з'ясовано, що припинення
частки у праві власності на спірну
квартиру не завдасть істотної шкоди
відповідачу та членам його сім'ї.

Отже, судова колегія приходить до
висновку, що суд першої інстанції повно
з'ясував обставини справи та дав
належну оцінку всім доказам, наданим
сторонами згідно зі ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК
України, а в рішенні навів переконливі
доводи на обґрунтування своїх
висновків.

Доводи апеляційної скарги вказаних
висновків суду не спростовують.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст. 309 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишити рішення
суду першої інстанції без змін як таке,
що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду
Волинської області від 24 квітня 2014 року
у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді