Справа № 182/3998/14-ц
Провадження № 6/0182/427/2014
У Х В А Л А

Іменем України

23.05.2014
року

м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області
Тихомиров І.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду в м. Нікополі подання державного
виконавця ВДВС Нікопольського МРУЮ
ОСОБА_1, погоджене з начальником ВДВС
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2, про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у
праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України.

У своєму поданні
посилається на ту обставину, що на
примусовому виконанні у ВДВС
Нікопольського МРУЮ знаходиться
виконавче провадження № 19-37, відкрите
12.01.2006 року на підставі виконавчого
листа № 2-11757, виданого 22.11.2005 року
Нікопольським міськрайонним судом про
стягнення аліментів з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 на утримання доньки
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6
частини заробітку щомісячно.

Станом на 01.05.2014 року
заборгованість по сплаті аліментів
становить 18915,00 грн., а тому державний
виконавець ВДВС Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 ставить питання про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України до виконання
аліментних зобов’язань.

Державний виконавець у
судове засідання не з’явився, надавши
заяву про розгляд подання за його
відсутності.

Розглянувши матеріали подання, суд
дійшов наступного.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання, на думку
суду, можливе лише за умови доведення
факту ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Враховуючи, що в матеріалах подання
відсутні докази, які б підтверджували,
що боржник навмисно, свідомо не виконує
покладені на нього зобов’язання, суд
дійшов висновку про необхідність
відмови в задоволення подання.

Крім того, за
змістом ст.ст. 1,6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України» виїзд
громадянина України може бути
обмежений у разі його відповідного
звернення для виїзду за межі України,
але в матеріалах подання відсутні
докази того, що ОСОБА_3 за таким
дозволом звертався, а тому немає
підстав обмежувати його у праві на
свободу переміщення.

Докази, що боржник має намір
покидати межі України, в матеріалах
подання відсутні.

Керуючись п. 18 ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 1,6 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України», ст.ст.10,209-210,
377-1 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання
державного виконавця Ткаченко Олени
Вадимівни, погодженого з начальником
ВДВС Нікопольського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2, про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у
праві виїзду за межі України.

На ухвалу може бути подана
апеляція до Апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом 5
днів з моменту її проголошення через
Нікопольський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
можуть оскаржити ухвалу у такий самий
строк з моменту отримання її копії.

Суддя:

ОСОБА_5