АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/791/1675/14
суді 1 інстанції: Булах Є.М. Категорія: 39
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 23 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

Радченко С.В.

При секретарі: Благовещенській
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційними скаргами Херсонської
міської ради та редакції газети
«Херсонській вісник» на рішення
Суворовського районного суду міста
Херсона від 26 лютого 2014 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто-Плаза»,
дочірнього підприємства «Арт-Ерія»
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елвін» до редакції
газети «Херсонській вісник»,
кореспондента газети «Херсонській
вісник» ОСОБА_3 про захист честі,
гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто-Плаза», дочірнє
підприємство «Арт-Ерія» Товариства з
обмеженою відповідальністю «Елвін»
звернулись до суду з вказаною позовною
заявою посилаючись на те, що на 1 та 6
сторінках газети «Херсонській вісник»
від ІНФОРМАЦІЯ_2 року № НОМЕР_1 за
авторства кореспондента ОСОБА_3
розміщено статтю з назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_1», в якій відповідачами
викладена інформація щодо наявності
заборгованості позивачів перед
місцевим бюджетом в розмірах 5345,00 грн.
та 136 455,00 грн. Враховуючи те, що позивачі
на момент здійснення публікації не
мали будь-якої заборгованості перед
місцевим бюджетом, в тому числі і щодо
сплати оренди за тимчасове
користування місцями для розміщення
рекламних засобів, а тому поширені
відомості не відповідають дійсності та
є такими, що завдають шкоди честі,
гідності, ділової репутації та
зважаючи на те, що неправомірними діями
відповідачів позивачам завдано
моральної шкоди, яка виразилася в
моральних стражданням та переживаннях,
після уточнення позовних вимог
просили:

- визнати поширені на 1 та 6 сторінках
газети «Херсонській вісник» від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року № НОМЕР_1 за авторства
кореспондента ОСОБА_3 у статті з назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_1», інформацію щодо
наявності заборгованості ТОВ
«Авто-Плаза» та ДП «Арт-Ерія» ТОВ
«Елвін» перед місцевим бюджетом в
розмірах 5345,00 грн. та 136 455,00 грн.
відповідно, а також вказівку про те, що
ТОВ «Авто-Плаза» та ДП «Арт-Ерія» ТОВ
«Елвін» відносяться до підприємств,
які здійснюють соціально
безвідповідальний бізнес - такими, що
не відповідають дійсності (є
недостовірними) та принижують ділову
репутацію юридичних осіб ТОВ
«Авто-Плаза» та ДП «Арт-Ерія» ТОВ
«Елвін».

- зобов'язати кореспондента газети
«Херсонській вісник» ОСОБА_3 та
редакцію газети «Херсонській вісник»
здійснити спростування поширеної
інформації, яка не відповідає
дійсності (недостовірної та
неправдивої), шляхом розміщення
відповідної інформації на 1 та 6
сторінках чергового номеру газети
«Херсонський вісник» в об'ємі
здійсненої публікації.

- стягнути у солідарному порядку з
газети «Херсонський вісник» та її
кореспондента ОСОБА_3 на користь ТОВ
«Авто-Плаза» та ДП «Арт-Ерія» ТОВ
«Елвін» в рахунок відшкодування
моральної шкоди, суму в розмірі по 50
000,00 грн. та судові витрати, пов'язані з
оплатою судового збору та наданих
адвокатських послуг.

Рішенням Суворовського районного суду
міста Херсона від 26 лютого 2014 року
позов задоволено частково. Визнано
такими, що не відповідають дійсності та
принижують ділову репутацію ТОВ
«Авто-Плаза» та ДП «Арт-Ерія» ТОВ
«Елвін» відомості, що поширені та
містяться на сторінках 1 та 6 газети
«Херсонській вісник» від ІНФОРМАЦІЯ_2
року № НОМЕР_1 у статті з назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_1», автором якої є ОСОБА_3,
щодо наявності заборгованості ТОВ
«Авто-Плаза» перед місцевим бюджетом в
розмірі 5345,00 грн. та наявності
заборгованості ДП «Арт-Ерія» ТОВ
«Елвін» перед місцевим бюджетом в
розмірі 136 455,00 грн., а також відомості
про те, що ТОВ «Авто-Плаза» та ДП
«Арт-Ерія» ТОВ «Елвін» відносяться до
підприємств, які здійснюють соціально
безвідповідальний бізнес. Зобов'язано
редакцію газети «Херсонській вісник» у
черговому номері, що буде надруковано
після набрання рішенням законної сили,
спростувати зазначену недостовірну
інформацію шляхом розміщення такого
спростування та 1 та 6 сторінках газети
«Херсонський вісник» в об'ємі
здійсненої публікації. Стягнуто
солідарно з редакції газети
«Херсонській вісник» та кореспондента
ОСОБА_3 на користь ТОВ «Авто-Плаза» 10
000,00 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди. Стягнуто солідарно з
редакції газети «Херсонській вісник»
та кореспондента ОСОБА_3 на користь ДП
«Арт-Ерія» ТОВ «Елвін» 10 000,00 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з з редакції газети
«Херсонській вісник» та кореспондента
ОСОБА_3 на користь ТОВ «Авто-Плаза»
витрати на правову допомогу в розмірі
2500,00 грн. з кожного. Стягнуто з редакції
газети «Херсонській вісник» та
кореспондента ОСОБА_3 на користь ДП
«Арт-Ерія» ТОВ «Елвін» витрати на
правову допомогу в розмірі 2500,00 грн. з
кожного. Вирішено питання судових
витрат. В решті позовних вимог
відмовлено.

В апеляційних скаргах Херсонська
міська рада та редакція газети
«Херсонській вісник» посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просять рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволені позову відмовити в повному
обсязі.

Письмові заперечення до суду
апеляційної інстанції не надходили.

В судове засідання представник
відповідачів не з'явився, про розгляд
справи був повідомлений належним
чином, з урахуванням вимог п.6 ст.74 ЦПК
України,що в силу ч.2 ст.305 ЦПК України не
перешкоджає розглядові справи за
відсутності сторони.

Заслухавши доповідача, осіб,
представників апелянтів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню, з таких
підстав.

Задовольняючи позов частково суд
першої інстанції виходив з того, що
відомості, які містяться в статті
частково, не відповідають дійсності,
порочать ділову репутацію позивачів,
носять зневажливо-принизливий
характер, спрямовані на дискредитацію
позивачів як розповсюджувачів реклами
місцевого значення та формують стійке
негативне ставлення до них в осіб, яким
ці підприємства були раніше відомі, а
також з підстав наявності в діях
відповідачів вини у поширенні
неправдивої інформації про позивачів.

Проте до таких висновків суд прийшов
допустивши порушення норм
матеріального та процесуального
права, що є підставою для скасування
судового рішення і ухвалення нового
рішення з наступних підстав.

Статтею 201 ЦК України встановлено, що
честь, гідність і ділова репутація є
особистими немайновими благами, які
охороняються цивільним
законодавством.

Відповідно до ст. ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4
ст. 32 Конституції України, ст. 10
Конвенції про захист прав людини і
основних свобод кожному гарантується
право на захист ділової репутації та
спростування недостовірної інформації
особою, яка поширила таку інформацію.

Разом із тим, за змістом зазначених
норм законодавства, кожному
гарантується право на свободу
висловлення поглядів, у тому числі,
право поширювати інформацію без
втручання органів державної влади, за
умови, що вони діють добросовісно і
надають правильну і достовірну
інформацію, не завдаючи при цьому шкоди
репутації окремих осіб і не порушуючи
їх прав.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 15 постанови від 27 лютого 2009
року № 1 "Про судову практику у справах
про захист гідності, честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи",
недостовірною вважається інформація,
яка не відповідає дійсності або
викладена неправдиво, тобто містить
відомості про події та явища, яких не
існувало взагалі або які існували, але
відомості про них не відповідають
дійсності (неповні або перекручені).
Негативною слід вважати інформацію, в
якій стверджується про порушення
особою, зокрема норм чинного
законодавства, вчинення будь-яких
інших дій (наприклад, порушення
принципів моралі, загальновизнаних
правил співжиття, неетична поведінка в
особистому, суспільному чи політичному
житті тощо) і яка, на думку позивача,
порушує його право на повагу до
гідності, честі чи ділової репутації.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону
України "Про друковані засоби масової
інформації ( пресу) в Україні" під
друкованими засобами масової
інформації (пресою) в Україні
розуміються періодичні і такі, що
продовжуються, видання, які виходять
під постійною назвою, з періодичністю
один і більше номерів (випусків)
протягом року на підставі свідоцтва
про державну реєстрацію.

З матеріалів справи вбачається,
що ІНФОРМАЦІЯ_3 року у випуску НОМЕР_1
газети «Херсонський вісник» було
опубліковано статтю під назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_1», за авторством ОСОБА_3, в
якій було розміщено наступну
інформацію: «Привыкнув неплохо
зарабатывать в эпоху дикого
капитализма, некоторые операторы
решили, что ничего не должны городу, и
«забывают» вовремя оплачивать аренду в
городской бюджет. Большинство
рекламщиков-должников - опять же,
местные. Кто- то должен не очень
критичные суммы, как ООО «Автоплаза»
(5345 грн.), но есть и больше. По данным
Управления, на февраль 2013 г. среди
должников значатся ООО «Кельт» - 40439
грн. И лидер - ДП ООО «Элвина» «Арт-эрия»
- 136455 грн. Последний, кстати, -
крупнейший держатель мест в
центральной части города и на его
главной улице, проспекте Ушакова. Эта
улица считается самой «хлебной» в
Херсоне, а сейчас стала местом почти
военных действий между операторами и
Управлением эстетики, (которое
намерено привести рекламу в центре
города в порядок)», а також: «То, в каком
состоянии сейчас Херсонская реклама, -
это издевательство над городом, его
жителями и показатель вопиющей
социальной безответственности местных
игроков рынка » (а.с.7-8).

Враховуючи, що засновником газети є
Херсонська міська рада і редакція
газети має за мету забезпечення
інформаційного супроводження
діяльності міської ради та її
виконавчих органів, налагодження
ефективної прозорої системи
інформування населення про роботу
органів місцевого самоврядування
відповідно до законів України
(а.с.85-93,81), усні вказівки на нараді
Управлінню естетики та зовнішньої
реклами департаменту містобудування
та землекористування Херсонської
міської щодо заборгованості про
тимчасове користування місцями для
розташування рекламного засобу,
останнє надало головному редактору
газети довідку від 20.02.2013 року про
наявність заборгованості за
розміщення рекламних носіїв та перелік
боржників станом на лютий 2013 року, в
якому зазначені підприємства-позивачі
(а.с.56).

Використання отриманої з довідки
інформації, з урахуванням незначного
коригування редакцією сум
заборгованості, здійснено в
опублікованій статті.

Проте, суд першої інстанції на дані
обставини уваги не звернув, не дослідив
їх та не надав їм правової оцінки
відповідно до вимог ст.42 Закону України
«Про друковані засоби масової
інформації (пресу) в Україні, якою
передбачено звільнення від
відповідальності редакції та
журналіста.

Як роз'яснив Пленум ВССУ в постанові №1
від 27.02.2009 року, юридичним складом
правопорушення наявність якого може
бути підставою для задоволення позову,
є сукупність таких обставин: а)
поширення інформації, тобто доведення
її до відома хоча б одній особі у
будь-якій спосіб; б) поширена
інформація стосується певної фізичної
чи юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права тобто
або завдає шкоди відповідним особистим
немайновим благам, або перешкоджає
особі повно і своєчасно здійснювати
своє особисте немайнове право.

Вказані роз'яснення місцевим судом не
враховані і суд помилково встановив
наявність складу правопорушення.

Так, наданий акт звірки між управлінням
та товариством «Авто-Плаза» датований
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто у день виходу
номеру газеті, та містить в собі
дебетові суми від 05.02.2013р, 11.02.2013року
(а.с.12) не спростовує дані, які надані
Управлінням редакції газети від
20.02.2013року (а.с.56), а стягнення за позовом
прокурора заборгованості ДП «Арт
_Ерія» за тимчасове користування
місцем для розташування рекламного
засобу, до наступного часу є предметом
судового розгляду суду апеляційної
інстанції господарської юрисдикції.

З огляду на вищезазначені обставини,
колегія суддів приходить до висновку,
що інформація щодо заборгованості та
боржників - позивачів в опублікованій
статті, не є недостовірною.

Отже, така складова, як поширення
недостовірної інформації, тобто такої,
яка не відповідає дійсності судом
встановлена помилково.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що позивачами не доведено такої
складової правопорушення, як поширення
інформації, що порушує особисті
немайнові права тобто або завдає шкоди
відповідним особистим немайновим
благам, або перешкоджає особі повно і
своєчасно здійснювати своє особисте
немайнове право.

Враховуючи відсутність юридичного
складу правопорушення за яке особа
несе відповідальність, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
помилково дійшов до висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог.

Як роз'яснив Пленум ВССУ в постанові №1
від 27.02.2009 року, вирішуючи питання про
визнання поширеної інформації
недостовірною, суди повинні визначати
характер такої інформації та з'ясувати
, чи є вона фактичним твердженням, чи
оціночним судженням (п.19).

Разом з тим, суд не визначив характер
такої інформації та не з'ясував, чи є
вона фактичним твердженням, чи
оціночним судженням

Відповідно до ч.2 ст. 47-1 Закону України
«Про інформацію» оціночними
судженнями, за винятком образи чи
наклепу, є висловлювання, які не
містять фактичних даних, зокрема
критика, оцінка дій, а також
висловлювання, що не можуть бути
витлумачені як такі, що містять
фактичні дані, з огляду на характер
використання мовних засобів, зокрема
гіпербол, алегорії, сатири. Оціночні
судження не підлягають спростуванню та
доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК
України не є предметом судового
захисту оціночні судження, думки,
переконання, критична оцінка певних
фактів і недоліків, які, будучи
вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача, не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів і спростувати, що
відповідає прецедентній судовій
практиці Європейського суду з прав
людини при тлумаченні положень статті
10 Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження
або думки, поширені в засобі масової
інформації принижують її гідність,
честь чи ділову репутацію, а також інші
особисті немайнові права, вона вправі
скористатися наданим їй частиною
першою статті 277 ЦК та відповідним
законодавством правом на відповідь, а
також на власне тлумачення справи у
тому ж засобі масової інформації з
метою обґрунтування безпідставності
поширених суджень, надавши їм іншу
оцінку.

Оскільки стаття, опублікована в газеті
«Херсонській вісник», в частині, яку
позивачі просять визнати «такими, що
не відповідають дійсності (є
недостовірними)» містить в собі як
факти щодо наявності заборгованості та
переліку боржників, так і оціночні
судження щодо діяльності їхніх
підприємств, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для спростування та доведеності
правдивості оціночних суджень щодо
діяльності підприємств.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду як
необґрунтоване підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у заявлених позовних вимогах із
наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст.277 ЦК
України, керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційні скарги Херсонської міської
ради та редакції газети «Херсонській
вісник» задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 26.02.2014 року скасувати,
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з дня
його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції

Головуючий

Судді