Справа № 357/1876/14-ц Головуючий у І
інстанції Голуб А.В.Провадження №
22-ц/780/3236/14 Доповідач у 2
інстанції Верланов С.М.Категорія 51
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - судді Верланова С.М.,

суддів - Фінагєєва В.О.,
Березовенко Р.В.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Ідея Банк», третя особа:
голова правління публічного
акціонерного товариства «Ідея Банк» -
Рязанцев Андрій Вікторович про
визнання незаконним та скасування
наказу про звільнення, поновлення на
роботі, оплату праці за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом, який мотивував
тим, що 11 березня 2013 року він був
прийнятий на роботу в Київське
відділення №6 публічного акціонерного
товариства «Ідея Банк» (далі - Київське
відділення №6 ПАТ «Ідея Банк») на
посаду молодшого спеціаліста з
обслуговування клієнтів. Того ж дня між
ним та відповідачем був укладений
договір про повну матеріальну
відповідальність та його було
ознайомлено з посадовою інструкцією
молодшого спеціаліста з
обслуговування клієнтів Київського
відділення № 6 ПАТ «Ідея Банк». Наказом
№ 15а від 24 січня 2014 року «Про зміну в
особовому складі» його звільнено з
роботи на підставі п.2 ст.41 КЗпП України
(у зв'язку із втратою довір`я).
Посилаючись на те, що ним не було
вчинено жодних винних дій, ОСОБА_2, з
урахуванням уточнень позовних вимог,
просив визнати наказ № 15а від 24 січня
2014 року незаконним, поновити його на
роботі на посаді молодшого спеціаліста
з обслуговування клієнтів, стягнути з
відповідача на свою користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 24
січня 2014 року по 02 лютого 2014 року у
розмірі 13 104 грн. 88 коп. та
моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 квітня 2014 року в позові ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким його позов задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення учасників процесу, які
з'явилися в судове засідання, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що з 11
березня 2013 року ОСОБА_2 працював у
відповідача на посаді молодшого
спеціаліста з обслуговування клієнтів
Київського відділення №6.

Відповідно до положень пунктів 3.1-3.6
посадової Інструкції молодшого
спеціаліста з обслуговування клієнтів
Київського відділення №6 ПАТ «Ідея
Банк», з якою позивач ознайомлений 11
березня 2013 року, що підтверджується
його підписом, молодший спеціаліст з
обслуговування клієнтів зобов'язаний
здійснювати оформлення програмними
засобами та забезпечувати грошовими
коштами виконання таких банківських
послуг: операції з купівлі-продажу
іноземної валюти, прийом платежів від
населення, прийом від клієнтів коштів в
оплату за кредитними договорами;
приймати та видавати готівку в
національній та іноземних валютах по
інших операціях на підставі
поступлених у касу приходних та
розхідних документів; готувати касову
звітність по операціях здійснених
самостійно та зведені по операціях,
здійснених усіма касовими
працівниками; формувати у
встановленому порядку грошові кошти,
прийняті самостійно. Згідно з пунктами
3.16-3.17 цієї Інструкції молодший
спеціаліст з обслуговування клієнтів
зобов'язаний перевіряти отримані від
клієнта документи та проводити
ідентифікацію клієнта (а.с. 6-8).

11 березня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та
ОСОБА_2 був укладений договір про повну
матеріальну відповідальність,
відповідно до умов якого позивач
зобов'язався дбайливо відноситись до
переданих йому для збереження або
інших цілей матеріальних і грошових
цінностей банку, вести облік, складати
і подавати у встановленому порядку
звіти про рух і залишки ввірених йому
матеріальних і грошових цінностей,
приймати участь в інвентаризації
ввірених йому матеріальних і грошових
цінностей (а.с.5, 86).

Судом першої інстанції встановлено, що
12 грудня 2013 року спеціалістом
Департаменту безпеки ПАТ «Ідея Банк»
Пасько В.М. було проведено первинну
службову перевірку по фактам
зловживання при проведенні
валютно-обмінних операцій на
Київському відділенні №6, в ході якої
було встановлено, що операції 02 та 03
лютого 2013 року були проведені без
особистої участі клієнтів в порушення
нормативно-правових актів НБУ, про що
складено звіт від 12 грудня 2013 року.

Перевірку вищевказаних операцій було
проведено директором Служби
внутрішнього аудиту ПАТ «Ідея Банк»
Стефанюком Б.І., яким встановлено, що 02
грудня 2013 року без фактичного внесення
готівки в касу в системах банку було
відображено операції внесення
готівкою іноземної валюти для
поповнення поточних рахунків на
загальну суму 54 000 доларів США,
документи створені начальником
відділення ОСОБА_6 та менеджером з
обслуговування клієнтів ОСОБА_2 Також
встановлено здійснення
валюто-обмінних операцій без
фактичного внесення/видачі готівки та
при відсутності клієнтів на загальну
суму 54 000 доларів США, валюто-обмінні
операції здійснено з незаконним
використанням копій паспортних даних
клієнтів, які були роздруковані з
архіву банку, готівку з каси клієнтам
видавав менеджер з обслуговування
клієнтів ОСОБА_2 замість касира. В
результаті це призвело до непотрібних
витрат банку, які складаються з
вартості конвертації безготівкового
долара в готівковий та вартості
доставки готівки на відділення. В ході
перевірки було вивчено також
відеозапис з камер відділення. За
результати перевірки було складено
довідку про перевірку операцій
відділень від 26 грудня 2013 року (а.с.75-77).

Згідно з даними висновку щодо
перевірки фактів допущених порушень по
валюто-обмінних операціях на
Київському відділенні №6 ПАТ «Ідея
Банк» від 26 грудня 2013 року, складеного
директором Департаменту безпеки ПАТ
«Ідея Банк» Кліменковим І., за
результатами проведених заходів
встановлено, що 02 та 03 грудня 2013 року
працівники Київського відділення №6
ОСОБА_6 (начальник відділення), ОСОБА_8
(касовий працівник) та ОСОБА_2 (менеджер
з обслуговування клієнтів) вчинили ряд
протиправних дій, направлених на
здійснення валюто-обмінних операцій
шляхом зловживання своїм посадовим
становищем, порушення своїх посадових
обов'язків, внутрішніх положень банку
та вимог НБУ.

Зокрема, 02 грудня 2013 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_8 створили та провели фіктивні
касові операції в системах банку без
фактичного внесення готівкової
іноземної валюти в сумі 18 000 доларів
США та при відсутності клієнта у
відділенні;

- 02 грудня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_8
здійснили фіктивні валютно-обмінні
операції в системах банку без
фактичного внесення/видачі готівки в
сумі 18 000 доларів США, з незаконним
використанням копій паспортних даних
клієнтів та при відсутності клієнтів у
відділенні;

- 02 грудня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (за
попереднім погодженням ОСОБА_6)
здійснили фіктивні валютно-обмінні
операції в системах банку без
фактичного внесення/видачі готівки в
сумі 36 000 доларів США, з незаконним
використанням копій паспортних даних
клієнтів та при відсутності клієнтів у
відділенні;

- 03 грудня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (за
попереднім погодженням ОСОБА_6)
створили та провели фіктивні касові
операції в системах банку без
фактичного внесення готівкової
іноземної валюти в сумі 34 000 доларів США
та при відсутності клієнта у
відділенні;

- 03 грудня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (за
попереднім погодженням ОСОБА_6)
здійснили фіктивні валютно-обмінні
операції в системах банку без
фактичного внесення/видачі готівки в
сумі 34 000 доларів США, з незаконним
використанням копій паспортних даних
клієнтів та при відсутності клієнтів у
відділенні;

- 02 та 03 грудня 2013 року менеджер ОСОБА_2 з
відома ОСОБА_8 та ОСОБА_6, порушуючи
вимоги касової дисципліни, особисто в
присутності ОСОБА_8, неодноразово
проводив касові операції, оформляв
документи, перераховував та видавав
готівку клієнтам (а.с.80-82). Вказаний
висновок позивачем не спростований.

Наказом відповідача №15а від 24 січня 2014
року ОСОБА_2 звільнено з роботи у
зв'язку з втратою довір'я (п. 2 ст. 41 КЗпП
України) на підставі висновку
Департаменту безпеки ПАТ «Ідея Банк»
щодо перевірки фактів допущених
порушень по валютно-обмінних операціях
на Київському відділенні №6 ПАТ «Ідея
Банк» від 26 грудня 2013 року та довідки
Служби внутрішнього аудиту ПАТ «Ідея
Банк» про перевірку операцій
відділень, що були підставою
підкріплення готівковою іноземною
валютою від 26 грудня 2013 року, а також
пояснювальної записки ОСОБА_2 від 11
січня 2014 року (а.с. 4, 84).

Згідно зі ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України
трудовий договір з ініціативи власника
або уповноваженого ним органу може
бути розірваний у разі винних дій
працівника, який безпосередньо
обслуговує грошові, товарні або
культурні цінності, якщо ці дії дають
підстави для втрати довір'я до нього з
боку власника або уповноваженого ним
органу.

Верховний Суд України у п.28 (абз.2)
постанови Пленуму №9 від 06 листопада 1992
року «Про практику розгляду судами
трудових спорів» роз'яснив, що
звільнення з підстав втрати довір'я суд
може визнати обгрунтованим, якщо
працівник, який безпосередньо
обслуговує грошові або товарні
цінності (зайнятий їх прийманням,
зберіганням, транспортуванням,
розподілом і т.п.) вчинив умисно або
необережно такі дії, які дають власнику
або уповноваженому ним органу підстави
для втрати до нього довір'я (зокрема,
порушення правил проведення операцій з
матеріальними цінностями).

Отже, встановивши, що ОСОБА_2, будучи
молодшим спеціалістом з
обслуговування клієнтів Київського
відділення №6, безпосередньо
обслуговував грошові цінності ПАТ
«Ідея Банк» та зобов'язався їх
приймати, зберігати і розподіляти,
допустив вказані вище порушення по
валюто - обмінних операціях, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
наявність в діях позивача вини та
наявність правових підстав у
відповідача для звільнення його за п.2
ч.1 ст.41 КЗпП України.

За таких обставин суд першої інстанції
правильно відмовив у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 про скасування
наказу про звільнення, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

При цьому суд першої інстанції вірно
зазначив, що позивач, в порушення вимог
ст.57, 60 ЦПК України, не надав належних
доказів на підтвердження вказаних
позовних вимог.

Також суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що при
вирішенні позовних вимог позивача про
стягнення моральної шкоди слід
керуватися положеннями ст.237-1
КЗпП України, якою передбачено
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди, а не ст.1167 ЦК України, оскільки
позивач перебував з відповідачем у
трудових відносинах.

Підставою для відшкодування власником
моральної шкоди працівнику згідно зі
ст.237-1 КЗпП України є порушення його
законних прав, які призвели до
моральних страждань.

Оскільки позивачем не доведено
порушення відповідачем його законних
прав у зв`язку зі звільненням, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
відсутність підстав для стягнення
моральної шкоди.

Таким чином рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, передбачених
законом підстав для його скасування
при апеляційному розгляді не
встановлено.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що відповідачем не вказано розмір
матеріальної шкоди, завданої діями
позивача, не заслуговують на увагу,
оскільки ця обставина не свідчить про
відсутність в діях вини позивача та
відсутність підстав у відповідача для
його звільнення за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП
України.

Інші докази та обставини, на які
посилається ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі, спростовуються матеріалами
справи та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановлені судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги фактично
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди ОСОБА_2 з висновками суду
першої інстанції по їх оцінці.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив обставини справи, надані
сторонами докази, вірно послався на
закон, що регулює спірні
правовідносини, дійшов правильного
висновку про відмову в позові та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді