АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4720/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Кухар Д. О. Доповідач - Глущенко Н.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

17 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна
О.М., Пищиди М.М.

при секретарі -
Біленькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 вересня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Дніпрообленерго» про примусове
перенесення високовольтної лінії
електропередач з подвір'я житлового
будинку та відновлення конституційних
прав, вжиття невідкладних заходів щодо
усунення загрози та заборони
діяльності, яка створює загрозу,
відшкодування шкоди та стягнення
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04.04.2014 року скасувати та
ухвалити нове про задоволення його
позовних вимог в повному обсязі,
посилаючись на те, що рішення є
незаконним та необґрунтованим,
оскільки ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
/ а. с. 69-74 /.

Зазначеним рішенням суду від 04.04.2014
року ОСОБА_2 відмовлено в його позовних
вимогах до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго»
в повному обсязі / а. с. 62-64 /.

Ухвалою Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 30.05.2014 року виправлено
описку в рішенні суду від 04.04.2014 року
щодо написання найменування
відповідача / а. с.99 /.

Судом встановлено, що електричні опори
№ 1 та № 2 перетинають АДРЕСА_1 між
будинками № 22 та № 23, а не над дахом
будинку № 22, як зазначає позивач в
своєму позові /а. с. 33-35/.

Згідно довідки Синельниківського МБТІ
від 25.03.2013 року власником житлового
будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, а не позивач,
і цей будинок введено в експлуатацію в
1976 році / а. с. 31 /. Згідно довідки АПГ
«Первомайське» від червня 1994 року / а. с.
32 /, яка знаходиться в
інвентаризаційній справі та копія якої
надана МБТІ суду, - раніше цей будинок
знаходився на балансі цього
господарства і був введений в
експлуатацію в 1976 році.

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 не
приватизована і знаходиться в
комунальній власності Мар'ївської
сільської ради / а. с. 47 /.

Як вбачається з поопорної схеми ВЛ-10 кВ
Л-66 від даної лінії електропередач
живляться 585 побутових та 28 юридичних
споживачів, у тому числі і середня
загальноосвітня школа с. Первомайське.
Перенесення високовольтної
електричної мережі може порушити стале
функціонування, як усієї лінії
електричної мережі № 66, так і окремих
споживачів / а. с. 34-35 /.

Крім того, 01.07.2013 року, задля спокою
позивача, відповідачем було здійснено
огляд (перевірку) ПЛ № 66 напругою 10 кВ
підстанції «ПК» / а. с. 42 /, після чого
відповідачем додатково виконано
позапланові роботи:

- 01.10.2013 року вирівняння опори № 1 та № 2;

- обрізка гілок між опорами №1-№3;

- монтаж додаткових заземлень опори № 75
та опор №1,№2;

- монтаж додаткових зв'язок проводів на
опорі № 2;

- вимірювання опору заземлюючих
пристроїв опор № 75, 1, 2, про що був
повідомлений відповідачем, як позивач
так і голова Синельніківської
райдержадміністрації /а. с. 11,12/.

Виконання таких робіт у 2013 році не
заперечував у суді і позивач.

На думку суду першої інстанції дані
технічні заходи нівелюють можливість
пошкодження електричних опор та
електродротів навіть за наявності
несприятливих погодних умов.

Також, у судовому засіданні був
допитаний спеціаліст ОСОБА_4, який
пояснив, що ВЛ-10 кВ Л-66 перебуває у
належному стані і регулярно на ній
проводяться контрольні ремонти та
експлуатаційні роботи.

Відповідно до копії протоколу від
01.11.2013 року про вимірювання опору
розтікання на основних заземлювачах і
заземлюваннях магістралей і
устаткування на об'єкті ВЛ-10 кВ Л-66,
після проведення вимірювання на
об'єкті, - ВЛ-10 кВ Л-66, відповідає вимогам
ПУА /а. с. 30/.

Згідно копій паспорту лінії
електропередач та паспорту
трансформаторного пункту (підстанції) -
на ВЛ 10 кВ № 66 Варварівської дільниці
регулярно проводяться контрольні
ремонти, експлуатаційні роботи,
прибирання території і таке інше / а. с.
28-29,52-57 /.

Позивач посилаючись на те, що йому та
його родині загрожує небезпека, сім'я
проживає у небезпечних умовах та
терпить знущання, але в чому конкретно
полягає така небезпека та знущання так
і не пояснив, як і не надав суду
належних та допустимих доказів щодо
небезпеки та знущання.

Крім того, позивач посилається на
моральний тиск з боку відповідача, який
має місце у відношенні нього та його
родини, але при цьому (на думку суду
першої інстанції) знову ж таки не
приводить жодного належного доказу на
підтвердження таких дій.

Також, ОСОБА_2 стверджує, що йому
завдана моральна шкода, яка полягає у
душевних стражданнях, яких він зазнав у
зв'язку з приниженням його честі та
гідності, що вбачається з його
листування з відповідачем, тратою часу
на марні переговори з відповідачем
щодо перенесення лінії електропередач.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем у жодній відповіді на
заяви позивача не поширювалась
інформація, яка б ганьбила честь та
гідність позивача, тобто інформації, що
погіршила б об'єктивну оцінку
особистості позивача, у визначенні
відношення суспільства до позивача,
соціальну оцінку моральних та інших
якостей позивача та яка б знизила
соціально-ціннісну значущість
позивача чи вплинула на розуміння
останнім своєї значущості, чи, взагалі,
носила б образливий характер, а отже і
не спричинено відповідачем позивачу
моральну шкоду.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що: ЛЕП 10 кВ Л-66
збудована за проектом і введена в
експлуатацію в 1976 році, тобто раніше за
житловий будинок (в якому проживає
позивач); ЛЕП 10 кВ Л-66 знаходиться в
придатному для експлуатації стані, на
ній проводяться поточні ремонти;
позивачеві не завдано реальної шкоди; з
листування відповідача та позивача не
вбачається спричинення останньому
моральної шкоди, а тому позовні вимоги
ОСОБА_2 не підлягають задоволенню в
силу ст.ст. 321, 404 ЦК України та п. 4 Правил
охорони електричних мереж,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №209 від 04.03.1997 року.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу
необхідно відхилити, а рішення суду -
залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну оцінку, постановив рішення,
яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями свідка.

Приведені в апеляційній скарзі
доводи позивача не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки зводяться
до переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці та
особистого тлумачення апелянтом норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Справа розглянута судом першої
інстанції у відповідності з вимогами
ст. 10,11,60 ЦПК України, тобто в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
наданих сторонами.

Посилання позивача в апеляційній
скарзі на те, що лінія електропередач,
яка проходить через подвір'я будинку,
де він проживає зі своєю сім'єю, є
загрозою для його життя та життя членів
родини, розміщена з порушенням норм
чинного законодавства, а тому повинна
бути перенесена, - не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки жодного
належного та допустимого доказу цих
обставин позивач суду не надав. Всі ці
твердження позивача є його
припущеннями. Жоден технічний
висновок, експертний висновок чи таке
інше, щодо незадовільного технічного
стану лінії електропередач, не
відповідності її проекту чи розміщення
її з порушенням норм чинного
законодавства і таке інше, - позивачем
суду не надано, як і не заявлено
відповідні клопотання про
витребування таких доказів чи
проведення відповідних експертиз.

Щодо спричинення відповідачем
позивачу моральної шкоди, у зв'язку з
приниженням його честі та гідності, що
нібито вбачається з листування сторін,
тратою часу на марні переговори
позивача з відповідачем відносно
перенесення лінії електропередач, - то
суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що ці позовні
вимоги задоволенню не підлягають,
оскільки спричинення моральної шкоди з
зазначеного позивачем не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги не
є суттєвими для вирішення спірного
питання і не спростовують висновки
суду першої інстанції та встановлені
ним обставини.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування судового
рішення, судом апеляційної інстанції
не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги є необґрунтовані, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 4 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

СУДДІ: