У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Готри Т.Ю., Джуги С.Д.,

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Рахівського районного суду від
08 серпня 2014 року по справі за скаргою
ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою відмовлено у
задоволенні скарги ОСОБА_2 на
неправомірність дій державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУ
юстиції в Закарпатській області.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі ставить
питання про скасування зазначеної
ухвали та постановлення нової ухвали
про задоволення скарги. Зокрема, вказує
на те, що згідно ч.1 ст. 77 ЗУ «Про
виконавче провадження» рішення суду
вважається виконаним з моменту
фактичного допущення звільненого
працівника до виконання попередніх
обов'язків. Згідно п.8.2.3. Інструкції про
проведення виконавчих дії державний
виконавець повинен був скласти акт, що
ним не було зроблено.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення (далі -
виконавчий документ), у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні відділу ПВР управління ДВС
ГУ юстиції в Закарпатській області
знаходився виконавчий лист №305/2587/13-ц
від 12.06.2014 року про поновлення ОСОБА_2 на
посаді директора Богданської
загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів
(а.с.6).

Постановою державного виконавця
відділу ПВР управління ДВС ГУ юстиції в
Закарпатській області закінчено
виконавче провадження з примусового
виконання зазначеного виконавчого
листа у зв'язку з повним фактичним
виконанням рішення шляхом видачі
наказу про поновлення працівника на
роботі (а.с.5).

Порядок виконання судового рішення про
поновлення працівника на роботі
регулюється ст. 76 ЗУ «Про виконавче
провадження» згідно якої виконання
рішення вважається закінченим з дня
видачі відповідного наказу або
розпорядження власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом, фізичною
особою, фізичною особою - підприємцем,
який прийняв незаконне рішення про
звільнення або переведення працівника,
після чого державний виконавець
виносить постанову про закінчення
виконавчого провадження.

Таким чином, оскільки боржником видано
відповідний наказ про поновлення
ОСОБА_2 на роботі, то державний
виконавець правомірно виніс постанову
про закінчення виконавчого
провадження, а відтак суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні скарги ОСОБА_2

При цьому колегія суддів відхиляє
доводи апеляції, оскільки ст. 77 ЗУ «Про
виконавче провадження», в редакції на
яку посилається апелянт, наразі не є
чинною. На момент винесення
оскаржуваної постанови порядок
виконання судового рішення про
поновлення працівника на роботі було
чітко врегульовано ст. 76 ЗУ «Про
виконавче провадження» (в остаточній
редакції).

Також безпідставним є твердження
апелянта на необхідність складання
державним виконавцем акту з посиланням
на п.8.2.3. Інструкції про проведення
виконавчих дії, оскільки вказана
Інструкція втратила чинність, крім
пункту 5.11 глави 5, підпункту 5.12.5,
абзаців першого - дев'ятого,
одинадцятого - двадцять п'ятого
підпункту 5.12.6 пункту 5.12 глави 5. Чинною
наразі Інструкцією з організації
примусового виконання рішень,
затвердженою Наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, не
передбачено обов'язку державного
виконавця складати акт про фактичне
допущення працівника до роботи чи
контролювати таке фактичне допущення.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
скарги.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
що відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК
України, є підставою для відхилення
апеляційної скарги та залишення ухвали
суду першої станції без змін.

Керуючись ст. 76 ЗУ «Про виконавче
провадження», статтями 307, 312-315, 387 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Рахівського районного суду від
08 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, після чого протягом
двадцяти днів може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді