Справа №467/546/14-ц 22.09.2014 22.09.2014 22.09.2014
Провадження № 22ц-784/2528/14
інстанції Кірімова О.М.
апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем
України

22 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Кушнірової Т.Б.,
Серебрякової Т.В.,

при секретарі Богуславській
О.М.,

за участю:

- представників позивача ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Арбузинського районного
суду Миколаївської області від 29 липня
2014 року

за позовом

ОСОБА_4 до Аграрного підприємства
«Благодатненський птахопром»

про

розірвання договору оренди земельної
ділянки,

в с т а н о
в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з позовом до Аграрного підприємства
(далі - АП) «Благодатненський
птахопром» про розірвання договору
оренди земельної ділянки.

Позивач зазначав, що 01 лютого 2004 року
між АП «Благодатненський птахопром» та
його батьком ОСОБА_5 було укладено
договір оренди земельної ділянки, яка
належала йому на праві приватної
власності площею 5,29 га терміном на 10
років.

Даний договір зареєстрований у книзі
записів реєстрації договорів оренди
земельних часток (паїв) за 01 вересня 2004
року № 79.

01 вересня 2004 року була укладена
додаткова угода до вище вказаного
договору в якій строк дії договору
оренди визначено у 49 років.

Ця додаткова угода 09 січня 2008 року
зареєстрована в книзі записів
реєстрації договорів оренди земельних
ділянок у Арбузинському секторі №5 за
№ 15.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5помер і його
земельну ділянку успадкував позивач.

Після смерті батька відповідач
перестав виплачувати орендну плату по
чинному договору оренди земельної
ділянки.

Посилаючись на наведене, позивач
просив розірвати договір оренди
земельної ділянки, укладений 01 лютого
2004 року між ОСОБА_5 та АП
«Благодатненський птахопром» та
стягнути на його користь з відповідача
судові витрати.

Рішенням Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 29 липня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній
скарзі доводи та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що відсутні
правові підстави для розірвання
спірного договору оренди земельної
ділянки.

Колегія погоджується з таким висновком
суду, виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що відповідно до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії МК № 025273
виданого 14 травня 2004 року, ОСОБА_5
являвся власником земельної ділянки
площею 5,29 га, яка розташована в межах
території Благодатненської сільської
ради Арбузинського району
Миколаївської області.

01 лютого 2004 року між АП
«Благодатненський птахопром» та
ОСОБА_5 було укладено договір оренди
вказаної земельної ділянки терміном на
10 років.

Даний договір зареєстрований у книзі
записів реєстрації договорів оренди
земельних часток (паїв) за 01 вересня 2004
року № 79.

01 вересня 2004 року між АП
«Благодатненський птахопром» та
ОСОБА_5 була укладена додаткова угода
до вище вказаного договору якою
встановлено строк дії договору - 49
років.

Ця додаткова угода 09 січня 2008 року
зареєстрована в книзі записів
реєстрації договорів оренди земельних
ділянок у Арбузинському секторі №5 за
№ 15.

Згідно із п. 6 договору оренди від 01
лютого 2004 року, дія договору
припиняється шляхом його розірвання за
взаємною згодою сторін або за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін, у разі
невиконання сторонами їх обов'язків,
передбачених договором, та внаслідок
випадкового знищення, пошкодження
орендованої земельної ділянки, яке
істотно перешкоджає її використанню, а
також з інших підстав, визначених
законом.

Згідно зі ст..526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору.

За правилами ст..21 Закону України «Про
оренду землі» (чинного на час укладення
договору оренди), розмір, форма і строки
внесення орендної плати за землю
встановлюються за згодою сторін у
договорі оренди. Обчислення розміру
орендної плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до п. 2 договору оренди
орендна плата вноситься орендарем у
формі та розмірі 2 % від вартості її
грошової оцінки. Розмір орендної плати
може змінюватися відповідно тому, як
змінюватиметься вартість грошової
оцінки земельної ділянки. Орендна
плата за згодою сторін, сплачується в
будь - якій формі, по мірі надходження
сільськогосподарської продукції.
Остаточний розрахунок по орендній
платі проводиться в місячний строк
після закінчення фінансового року.

Згідно із ч. 1, 2 ст.651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Частиною 1 ст.32 Закону України «Про
оренду землі» передбачено, що на вимогу
однієї із сторін договір оренди землі
може бути достроково розірваний за
рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст.141 ЗК України
підставою припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

Із матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 04 жовтня 2013
року ОСОБА_4 став спадкоємцем земельної
ділянки площею 5,2957 га після смерті
свого батька (а.с.13).

Наполягаючи на задоволенні позову,
позивач зазначав, що відповідач як
орендатор порушив умови договору
оренди землі, після смерті ОСОБА_5 не
виплачує йому, власнику земельної
ділянки, орендну плату.

Відповідно до ст..614 ЦК України особа,
яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Отже, для відповідальності за
порушенням умов договору має бути вина.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України
обов'язок з доказування покладено не
лише на відповідача, а й на позивача,
який повинен довести обґрунтованість
заявлених позовних вимог належними
доказами.

Разом з тим докази, які б
підтверджували, що позивач звертався
до відповідача із претензіями щодо
виплати орендної плати, при цьому
своєчасно надав документи, які б
підтверджували його статус спадкоємця
та давали орендарю право на виплату
коштів, позивач не надав.

З огляду на наведене, суд на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами, дійшов правильного
висновку щодо відсутності підстав для
розірвання договору, оскільки відсутня
вина відповідача в несплаті орендної
плати спадкоємцю.

За наведених вище обставин, доводи
апеляційної скарги про те, що право на
орендну плату виникло у позивача з часу
відкриття спадщини, не заслуговують на
увагу.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити, а рішення Арбузинського
районного суду Миколаївської області
від 29 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді