Справа № 522/522/5022/14-ц
Номер провадження № 2/522/5070/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого
судді - Науменко А.В.

при секретарі - Шияновській Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі справу
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Адміністратор недержавного
пенсійного фонду "Пенсійне
забезпечення" про повернення пенсійних
внесків, стягнення пені та моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2014 року до суду звернувся
ОСОБА_1 з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Адміністратор недержавного
пенсійного фонду "Пенсійне
забезпечення" про повернення пенсійних
внесків, стягнення пені та моральної
шкоди, посилаючись на те, що 15 серпня 2012
року між позивачем та Одеським
представництвом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Адміністратор недержавного
пенсійного фонду «Пенсійне
забезпечення», яке є Адміністратором
Непідприємницького товариства
Відкритого недержавного пенсійного
фонду «Перший національний відкритий
пенсійний фонд було укладено Пенсійний
контракт № 0014679/1 від 15.08.2012 р. Згідно до
вказаного контракту з серпня 2012 року до
листопада 2013 року позивач зробив 17
внесків на свій рахунок по 400,0 грн.
кожний - всього 6800,0 гривень. У листопаді
2013 року позивач перевірив стан свого
індивідуального пенсійного рахунку №
НОМЕР_1, виявилось що замість внесених
6800,0 грн. та процентів за 17 місяців на
рахунку залишилося всього 6513,0 гривень.
13 листопада 2013 року ОСОБА_1 написав
заяву про закриття пенсійного рахунку
і повернення коштів, на підставі ст. 9.3,
9.4 та 9.5. 14 січня 2014 року позивач написав
повторну заяву на отримання виплати,
виявилось, що на його рахунку
залишилося 6157,90 гривен. Таким чином
позивач просить здійснити йому
пенсійну оплату у розмірі 6157 грн. 90
копійок., пеню у розмірі 116, 03 грн. також
позивач звернувся з вимогою про
моральне відшкодування у розмірі 2648,02
гривен.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, від відповідача надішли
письмові заперечення проти позову.

Суд, дослідивши всі наявні в справі
матеріали, вислухавши думку позивача,
вважає позовні вимоги такими, що не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

15 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та Одеським
представництвом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Адміністратор недержавного
пенсійного фонду «Пенсійне
забезпечення», яке є Адміністратором
Непідприємницького товариства
Відкритого недержавного пенсійного
фонду «Перший національний відкритий
пенсійний фонд було укладено Пенсійний
контракт № 0014679/1 від 15.08.2012 року.

Судом встановлено, що відповідно до
пенсійного контракту № 0014679/1 від 15.08.2012
р., позивач є учасником
Непідприємницького товариства
Відкритого недержавного пенсійного
фонду «Перший національний відкритий
пенсійний фонд», від імені та в
інтересах якого діє ТОВ «АНПФ
«Пенсійне забезпечення» на підставі
договору про адміністрування
пенсійного фонду б/н від 10.02.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України
«Про недержавне пенсійне
забезпечення» однією з підстав для
здійснення пенсійних виплат
пенсійними фондами є досягнення
учасником фонду пенсійного віку,
визначеного відповідно до цього
Закону.

Згідно із частиною 2 ст. 61 «Про
недержавне пенсійне забезпечення»
пенсійний вік, після досягнення якого
учасник фонду має право на отримання
пенсійної виплати, визначається за
заявою учасника фонду, форма якої
встановлюється національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг, крім
випадків, коли пенсійний вік
визначається пенсійним контрактом
відповідно до закону, що встановлює
обов'язковість відрахувань на
недержавне пенсійне забезпечення для
окремих категорій громадян.

Пенсійний вік, що визначається
учасником фонду, може бути меншим від
пенсійного віку, який надає право на
пенсію за загальнообов'язковим
державним пенсійним страхуванням, але
не більш як на 10 років, якщо інше не
визначено законом. Пенсійний вік, що
визначається учасником фонду, може
бути більшим від пенсійного віку, який
надає право на пенсію за
загальнообов'язковим державним
пенсійним страхуванням.

У заяві учасника фонду, де визначається
дата настання його пенсійного віку з
дотриманням обмежень, встановлених
цією частиною, учасник фонду
зобов'язаний зазначити вид обраної ним
пенсійної виплати. Заява подається
адміністратору пенсійного фонду не
пізніше ніж за два місяці до настання
пенсійного віку, визначеного учасником
фонду.

Одноразова пенсійна виплата
здійснюється за умов, визначених
статтею 65 цього Закону.

Таким чином, саме Законом України «Про
недержавне пенсійне забезпечення»
встановлено двомісячний строк між
заявою учасника про визначення ним
свого пенсійного віку і датою настання
пенсійного віку - тобто дати, коли
учасник отримує право подати заяву про
здійснення одноразової виплати, якщо
для цього є підстави, передбачені ст. 65
Закону, або укласти з недержавним
пенсійний фонду договору про виплату
пенсій на визначений строк.

Позивач визначив свій пенсійний вік
заявою від 13 листопада 2013 року, а 14
січня 2014 року подав заяву про
здійснення йому одноразової виплати.

Таким чином за два місяця кошти на
індивідуальному рахунку позивачу
знизилися до 6 157,90 грн. , і через що
Позивач вимагає виплатити йому
морального відшкодування, є
безпідставним.

Також судом встановлено, що після
утримання і перерахування
відповідачем до бюджету податку з
доходів фізичних осіб платіжним
дорученням № 1174 від 25.04.2014 року
позивачеві виплачено пенсійних виплат
в розмірі 5 022,12 грн. Крім того,
платіжним дорученням № 3984 від 25.04.2014
року виплачено пеню в розмірі 403,32 грн. (
223,75 грн. - 15 % безпосередньо пені та 250,74
грн. - 15% - донарахування до суми
одноразової виплати в зв'язку із
зменшенням вартості пенсійних активів
з моменту подання учасником Фонду
заяви про здійснення одноразової
виплати до дня здійснення одноразової
виплати). Сума пенсійних коштів, що
залишаються в розпорядженні учасника
зменшується на суму податку з доходів
фізичних осіб, визначеному
відповідачем згідно вимог Податкового
Кодексу України, який відповідач
зобов'язується утримати, перерахувати
до державного бюджету України та
вчинити інші дії, пов'язані із
вищевказаним.

Відповідно до підпункту 164.2.15. п. 164.2 ст.
164 Розділу IV Податкового кодексу
України від 02.12.2010 № 2755-VI до загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу платника податку включаються
сума страхових виплат, страхових
відшкодувань, викупних сум або
пенсійних виплат, що сплачуються
платнику податку за договорами
довгострокового страхування життя (у
тому числі за договорами страхування
довічних пенсій) та недержавного
пенсійного забезпечення, за договорами
пенсійного вкладу, договорами
довірчого управління, укладеними з
учасниками фондів банківського
управління, у випадках та розмірах,
визначених підпунктом 170.8.2 пункту 170.8
статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 6 п. 5 Розділу III
Положення про провадження діяльності з
адміністрування недержавного
пенсійного фонду, затвердженого
розпорядженням Нацкомфінпослуг від
03.12.2013 р. № 4400 (яке діє з 14.04.2014 р.),
ведення персоніфікованого обліку
полягає у виконанні адміністратором
функції розрахунку сум податку на
доходи фізичних осіб, що утримуються з
пенсійний виплат.

Відповідно до Розділу IV «Порядок
формування та ведення системи
персоніфікованого обліку» Положення
про провадження діяльності з
адміністрування недержавного
пенсійного фонду, затвердженого
розпорядженням Нацкомфінпослуг від

03.12.2013 р. № 4400, з визначеного
розміру одноразової пенсійної виплати
учаснику фонду адміністратор здійснює
розрахунок для утримання податку на
доходи фізичних осіб відповідно до
Податкового кодексу України. Операція
щодо утримання податку на доходи
фізичних осіб відображається на
субрахунку з видом операції "03".

Відповідач є податковим агентом
учасника недержавного пенсійного
фонду згідно із п. 2 Розділу І Порядку
застосування підпунктів 165.1.27 та 165.1.28
пункту 165.1 статті 165 розділу IV
Податкового кодексу України щодо
страхових виплат, страхових
відшкодувань, викупних сум та
пенсійних виплат, отримуваних
платником податку за договорами
страхування, недержавного пенсійного
забезпечення, пенсійного вкладу та
довірчого управління, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг від
24.12.2010 № 997, відповідно до норми якого
фінансові установи
(страховики-резиденти, адміністратори
недержавних пенсійних фондів,
уповноважений банк), які при виплаті
(нарахуванні) платнику податку сум
страхових виплат, страхових
відшкодувань, викупних сум або їх
частин за договорами страхування, сум
пенсійних виплат із системи
недержавного пенсійного забезпечення
та за договорами пенсійного вкладу,
пенсійних та цільових виплат за
договорами довірчого управління є
податковими агентами відповідно до
Кодексу (далі - податковий агент).

Податок на доходи з фізичних осіб з
суми одноразової пенсійної виплати та
суми пені Товариством було утримано та
перераховано до бюджету в повному
обсязі (15%).

Обов'язок щодо утримання
адміністратором недержавного
пенсійного фонду податку з доходів
фізичних осіб з суми одноразової
пенсійної виплати містився і в
Положенні про провадження діяльності з
адміністрування недержавного
пенсійного фонду, затвердженого
розпорядження Держфінпослуг від 20.07.2004
№ 1660 (яке діяло до 14.03.2014 року).

Таким чином, ТОВ «АНПФ «Пенсійне
забезпечення» було нараховане
позивачу 6 239,26 грн. одноразової виплати
і пені, з них 813,82 грн. відповідачем було
утримано і перераховано до бюджету. На
рахунок, вказаний відповідачем, було
перераховано 5 425,44 грн. одноразової
виплати і пені.

Слід також зазначити, що сума пенсійних
коштів, що належать учасникам
недержавного пенсійного фонду, напряму
залежить від інвестиційної діяльності
цього фонду, яку провадить компанія з
управління активів, зокрема від
отримання прибутків або збитків від
інвестиційної діяльності.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
недержавне пенсійне забезпечення» від
09.07.2003 року № 1057-ІУ, сума пенсійних
коштів, що належить кожному учаснику
фонду, визначається шляхом множення
кількості одиниць пенсійних активів
фонду, облікованих на індивідуальному
пенсійному рахунку учасника фонду, на
чисту вартість одиниці пенсійних
активів фонду та відображається на
індивідуальному пенсійному рахунку
учасника фонду. Сума пенсійних коштів
усіх учасників пенсійного фонду
дорівнює чистій вартості активів
пенсійного фонду.

Розрахунок чистої вартості активів
фонду і чистої вартості одиниці
пенсійних внесків здійснюється
Адміністратором разом з особою, що
провадить діяльність з управління
активами фонду (п. 2.1 Положення про
провадження діяльності з
адміністрування недержавного
пенсійного фонду, затвердженого
розпорядження Держфінпослуг від 20.07.2004
№ 1660 (яке діяло в період накопичення
пенсійних коштів Позивача).

На підставі договору про управління
активами ВНПФ «Перший національний
відкритий пенсійний фонд» б/н від
04.10.2012, особою, що провадять діяльність
з управління активами фонду є ТОВ
«Компанія з управління активами
«Чорноморець-Капітал».

Відповідно до розділу IV Положення про
порядок визначення чистої вартості
активів недержавного пенсійного фонду
(відкритого, корпоративного,
професійного), затвердженого рішенням
НКЦПФР від 28.02.2012 №333, обчислення та
визначення чистої вартості активів НПФ
здійснюються Адміністратором на
підставі вартості активів, визначеної
КУА, станом на кінець кожного робочого
дня.

Таким чином, в залежності від вартості
активів НПФ, які знаходяться в
управлінні КУА, та зобов'язань Фонду
визначається і сума пенсійних коштів,
що належить кожному учаснику Фонду.

Здійснюючи діяльність з
адміністрування НПФ, Адміністратор
обліковує прибуток (збиток) фонду (від
інвестування активів фонду та витрат)
та здійснює його розподіл між
учасниками фонду.

Відповідно до пп. 4.4.3 Положення про
провадження діяльності з
адміністрування недержавного
пенсійного фонду, затвердженого
розпорядження Держфінпослуг від 20.07.2004
року № 1660, адміністратор визначає
прибуток (збиток) від інвестування
активів фонду (інвестиційний прибуток
(збиток) фонду) та здійснює його
розподіл з періодичністю, установленою
обліковою політикою пенсійного фонд.
Даний показник визначається на
підставі інформації отриманої від
особи, що провадить діяльність з
управління активами ВНПФ «Перший
національний відкритий пенсійний
фонд» (ТОВ «Компанія з управління
активами «Чорноморець-Капітал») та
розподіляються Адміністратором між
учасниками Фонду кожного робочого дня.

30 квітня 2014 року Товариством було в
повному обсязі перераховано усі
належні учаснику Непідприємницького
товариства Відкритий недержавний
пенсійний фонд «Перший національний
відкритий пенсійний фонд» ОСОБА_1
пенсійні кошти, сплачено пеню,
відповідно до законодавства про
недержавне пенсійне забезпечення, а
також утримано та перераховано до
бюджету податок на доходи з фізичних
осіб.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Адміністратор
недержавного пенсійного фонду
«Пенсійне забезпечення», як податковий
агент, правомірно утримало із
одноразової пенсійної виплати ОСОБА_1
і перерахувало в дохід держави податок
з доходів фізичних в розмірі 886,26 грн.

Підтвердженням сплати Адміністратором
податку є платіжні доручення № 1184 від
25.04.2014 про сплату податку з одноразової
пенсійної виплати у розмірі 18 931,86 грн.
та платіжне доручення № 3995 від 25.04.2014
про сплату податку з нарахованої пені у
розмірі 3 630,12 грн.

Таким чином, судом встановлено, що
одноразова пенсійна виплата, виплата
пені за кожен день затримки,
донарахування до суми одноразової
виплати в зв'язку із зменшенням
вартості пенсійних активів, були
виплачені позивачу у повному обсязі, а
податок з доходів фізичних осіб
утримано та сплачено до бюджету,
відповідно до норм законодавства про
недержавне пенсійне забезпечення та
норм Податкового кодексу.

Щодо вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача морального відшкодування
(напевно, моральної шкоди), що вона є
взагалі безпідставною.

Оскільки відповідно до ст. 23 Цивільного
кодексу України моральна шкода
полягає: у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я;

1) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів;

2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна;

3) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Але позивачем не вказано жодної
підстави для відшкодування моральної
шкоди з ТОВ «АНПФ «Пенсійне
забезпечення», яке діяло в рамках
законодавства з недержавного
пенсійного забезпечення.
Перерахування одноразової виплати
було ненадовго затримано з підстав, не
залежних від відповідача (форм-мажорні
обставини, пов'язанні із подіями в
Україні в цей період, зокрема в Києві,
де знаходиться місцезнаходження
відповідача і ВНПФ «Перший
національний відкритий пенсійний
фонд»). Однак затримку було
компенсовано пенею, що сплачується не
за рахунок пенсійних активів, а за
власний рахунок відповідача, яка
перевищила суму, заявлену позивачем.

Крім того, позивач не обґрунтував
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди залежно від характеру
правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань, погіршення
здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування. При
визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

При таких обставинах суд приходить до
висновку, що в ході розгляду справи
позивачем не було надано жодних
доказів порушень законодавства між ним
та відповідачем, тому позовні вимоги є
безпідставними.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст.
1,3,10,57,60,169,208-213 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адміністратор
недержавного пенсійного фонду
"Пенсійне забезпечення" про повернення
пенсійних внесків, стягнення пені та
моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем шляхом подачі апеляційної
скарги через Приморський районний суд
м. Одеси до Одеської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копію цього рішення.

Суддя
А.В. Науменко

04.06.2014