Справа №
провадження № 2/229/767/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2014 року Дружківський міський
суд Донецької області

в складі:

головуючого - судді Гонтар А.Л

при секретарі Костенко В. М.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Дружківка
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою,що втратила право
користування жилим приміщенням -

В С Т А Н О В И В:

04.09.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Дружківського міського суду з позовом
до ОСОБА_2 про визнання особи
такою,що втратила право користування
жилим приміщенням.

Позивач свої позовні вимоги
обґрунтувала тим, що їй на праві
власності належить квартира, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1. В
даної квартирі крім неї також
зареєстровано ОСОБА_2 . З 2011 року
відповідач у квартирі не мешкає,
комунальні послуги не сплачує,
господарством не займається. В
квартирі не має його речей, але
добровільно знятись з реєстрації
відповідач не бажає. Просить усунути
перешкоду в користуванні її власністю,
визнавши ОСОБА_2 , таким, що втратив
право на користування житловою площею
в квартирі АДРЕСА_1.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1
з'явилась, підтримала свої позовні
вимоги у повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився , про час та місце
розгляду справи його було
повідомлено належним чином, за місцем
реєстрації не мешкає.

3-тя особа: Дружківський відділ
цивільної імміграції фізичних осіб
УМВС України в м. Дружківка в судове
засідання не з'явився, надали заяву з
клопотанням розглядати справу у їх
відсутності, проти задоволення позову
не заперечують.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.. 224 ЦПК
України.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Квартира, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 належить на праві власності
ОСОБА_1, що підтверджується договором
купівлі-продажу від 04 грудня 2001 року
(а.с.6) .

Відповідно до ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності квартиру, користуються нею
для особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

З матеріалів справи встановлено,
що у належній позивачці квартирі за
адресою: АДРЕСА_1 з 23 вересня 2009 року
зареєстровано ОСОБА_2, що
підтверджується записом в домової
книзі від 23 вересня 2009 року (а.с.10)

ОСОБА_2 є сином позивачки.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що
члени сім'ї власника квартири, які
проживають разом з ним у квартирі, що
йому належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
квартири, якщо при їх вселенні не було
іншої угоди про порядок користування
цим приміщенням. До членів сім'ї
власника квартири належать особи,
зазначені в частині другій статті 64
цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки).

Відповідно до ст. 405 ЦК України
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Звертаючись до суду з позовом
04.09.2014 року ОСОБА_1 просила визнати
відповідача ОСОБА_2 , таким, що
втратив право користування житлом,
посилаючись на те, що ОСОБА_2 не
проживає у спірній квартирі з 2011 року,
тобто понад трьох років.

Виходячи із змісту частин 1 ст. 182,
частини 3 ст. 640 ЦК України право
власності на спірну квартиру у
позивача ОСОБА_1 виникло з моменту
державної реєстрації, тобто 19 грудня
2001 року (а.с.6)

Таким чином, на час звернення
власника квартири до суду (04.09.2014 року )
з позовом про визнання ОСОБА_2, таким,
що втратив право користування жилим
приміщенням в спірній квартирі, минуло
13 років, та 3 роки минуло з
зазначеного в позові моменту
відсутності ОСОБА_2 в спірному
житловому приміщенні, а тому є усі
правові підстави для визнання ОСОБА_2,
таким, що на час звернення позивача до
суду втратив право користування жилим
приміщенням на підставі частини 2 ст. 405
ЦК України.

Оскільки відповідач не мешкає у
квартирі АДРЕСА_1, не сплачує
комунальних платежів, не веде ніяких
господарських робіт, не має права
власності на частину вказаної квартири
позов підлягає задоволенню.

Враховуючи порушення відповідачем
права власності позивача, суд вважає,
що слід зобов'язати Дружківський
відділ цивільної імміграції фізичних
осіб УМВС України в м. Дружківка
виписати відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
150,156 ЖК України, ст.391,405 ЦК України,
ст..10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою,що втратила право
користування жилим приміщенням
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Зобов'язати Дружківський відділ
цивільної імміграції фізичних осіб
УМВС України в місті Дружківка
ОСОБА_2 , який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Дружківка Донецької
області зняти з реєстрації за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Запорізької області через
Дружківський міський суд протягом
десяти днів після оголошення рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя Дружківського міського
суду А. Л.
Гонтар