У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук
Н.М.,

суддів - Григоренка М.П.,
Максимчук З.М.,

секретар судового засідання -
Демчук Ю.Ю.,

з участю відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

позивача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2,
подану його представником - ОСОБА_3, на
рішення Рівненського міського суду від
13 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, третя
особа на стороні позивачів -
житлово-комунальне підприємство
«Покровське», про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок затоплення
квартири,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
від 13 лютого 2014 року вказаний позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 11300,00 грн. матеріальної
шкоди, 1000,00 грн. витрат на проведення
експертизи, 3000,00 грн. моральної шкоди та
223,00 грн. у рахунок відшкодування
судового збору. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2
оскаржив його в апеляційному порядку. В
поданій апеляційній скарзі його
представник ОСОБА_3 зазначає, що суд
першої інстанції не дав правової
оцінки доказам відповідача та не навів
відповідних мотивів з цього приводу.
Доводить, що суд повинен був відмовити
позивачам у позові, оскільки він
заявлений до неналежного відповідача,
адже судовими рішеннями встановлено,
що установка та підключення
електричного нагрівача води (бойлера),
внаслідок обриву кріплень якого і
сталося затоплення, що спричинило
шкоду позивачам, здійснювалося не
відповідачем, а працівником фірми
«Домосервіс», засновником котрої є
підприємець ОСОБА_7. Вказує, що факт
заподіяння моральної шкоди позивачем
не доведений, а судом її розмір
визначений безпідставно та без
належних обґрунтувань, в той час як
документи свідчать про те, що вина
відповідача у заподіянні позивачу
шкоди, відсутня. Покликаючись на
неповне з'ясування обставин справи,
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржуване рішення скасувати
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, беручи до уваги
пояснення учасників процесу, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

________________________________________________________________________
_______________________________________________

Справа №1715/15971/12
Головуючий у 1 інстанції -
Денисюк П.Д.

Провадження № 22-ц 787/769/2014
Доповідач
- Ковальчук Н.М.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
шкода, якої зазнали позивачі внаслідок
затоплення їхньої квартири, була
завдана саме з вини відповідача, а не
іншої особи, та взяв до уваги докази на
підтвердження сум понесених
матеріальних збитків і витрат на
проведення експертне дослідження, а
також врахував обсяг моральних
страждань позивачів.

З такими висновком місцевого суду
погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим права фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що 08 липня 2012 року
сталося затоплення квартири АДРЕСА_1,
співвласниками якої є позивачі на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 20 грудня 2004 року (а.с. 14).
Згідно акту комісії ЖКП «Покровське»
від 10 липня 2012 року, причиною
затоплення став обрив кріплень
бойлера, встановленого в квартирі
АДРЕСА_1, власником якої є відповідач
ОСОБА_2 (а.с. 15).

У відповідності до ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитки у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку з
пошкодженням майна, а також витрати,
які особа мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі.

Розмір заподіяної позивачам шкоди
підтверджується висновком експертного
дослідження судової
будівельно-технічної експертизи ПП
«Експерт-Рівне-Консалт» та локальним
кошторисом і становить 11300 грн. (а.с. 16).

Не заслуговують на увагу суду
посилання апеляційної скарги на те, що
відповідальність за завдану
затопленням квартири позивачів шкоду
повинна нести особа, яка займалась
встановленням бойлера, а не власник
квартири, оскільки вони не
підтверджені належними доказами.
Відповідачем в обґрунтування своїх
посилань не надано жодних письмових чи
інших доказів того, що він перебував у
цивільно-правових відносинах з особою,
яка встановлювала електричний
нагрівач води (бойлер), а тому будь-які
зобов'язання між ними відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що
місцевий суд невмотивовано відмовив у
задоволенні клопотання про заміну
відповідача колегія судів до уваги не
бере. Оскаржуване рішення суду першої
інстанції містить обґрунтування і
посилання на ст. 33 ЦПК України, згідно
якої правом заміни відповідача
наділений тільки позивач, тому
заявлене клопотання представника
відповідача колегією суддів
відхиляється.

Що стосується відшкодування моральної
шкоди, то колегія суддів вважає, що факт
її заподіяння мав місце, адже позивачі
зазнали значних переживань, багато
негативних емоцій внаслідок
неможливості нормального
користуванням своїм майном, а також
хвилювань щодо його відновлення. Таким
чином, вимога про відшкодування
моральної шкоди підлягає до
задоволення, оскільки є похідною від
основної вимоги про відшкодування
збитків, завданих затопленням, яка
судом задоволена.

Згідно ст. 23 ЦК України, розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Колегія суддів погоджується із
визначеним місцевим судом розміром
морального відшкодування на користь
позивачів і вважає визначені до
стягнення з відповідача суми такими, що
відповідають обсягу та глибині
душевних страждань позивачів, а також
зусиллям, які вони змушені були
докладати для відновлення організації
свого побуту, яка порушилась внаслідок
неправомірних дій відповідача.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
необґрунтованість позовних вимог та
безпідставність доводів апеляційної
скарги, які не спростовують висновків
суду першої інстанції. Судом першої
інстанції були правильно, всебічно і
повно встановлені обставини справи,
характер правовідносин, які виникли
між сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення підлягає залишенню без змін, як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану його
представником - ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від
13 лютого 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя
Ковальчук Н.М.

Судді :
Григоренко М.П.

Максимчук З.М.