Справа № 309/2059/13-ц
Провадження № 2/309/229/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської
області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

при секретарі судового засідання Орос
В.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4
про відшкодування шкоди, спричиненої
внаслідок ДТП. Позивач зазначив, що 27
вересня 2012 року відповідач, рухаючись
по автодорозі Мукачево-Рогатин,
керуючи автомобілем марки
«Фрайнтлімер-Спрінтер», державний
номерний знак НОМЕР_1, що належить
відповідачу, при об'їзді автомобіля,
який стояв на узбіччі, прийняв ліворуч
та допустив зіткнення з автомобілем
«Дейво-ЗАЗ», державний номерний знак
НОМЕР_2, що належить позивачу. Внаслідок
ДТП, автомобіль позивача був повністю
пошкоджений і відновленню не підлягає,
самому ж позивачу спричинено тілесні
ушкодження середнього ступеню
тяжкості. Не зважаючи на дані
обставини, відносно відповідача
правоохоронними органами відмовлено в
порушенні кримінальної справи за
ознаками злочину передбаченого ст.286 ч.1
КК України, та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу. Матеріальну шкоду
позивачу відшкодовано страховою
компанією, однак на момент ДТП в
автомобілі позивача знаходилась
апаратура, яка не підлягає відновленню,
а саме: рамка біла 118 шт. вартістю 20 грн.
кожна на загальну суму 2360 грн.,
надруковані фотографії розміром 20х30
см., в кількості 158 шт. вартістю 5 грн.
кожна на загальну суму 790 грн.. Окрім
того, позивач ствердив, що в автомобілі
на момент аварії знаходились
фотоапарат марки «Нікон» Д40 та об'єктив
«Нікон»-8, вартість відновлювального
ремонту яких становить 3200 грн. та 2400
грн.,відповідно. Вважає, що
неправомірними діями відповідача йому
спричинена матеріальна шкода на
загальну суму 11950 грн. Крім того,
позивач вважає, що діями відповідача
йому спричинено моральну шкоду,
оскільки внаслідок ДТП ним отримано
тілесні ушкодження середнього ступеню
тяжкості, перенесено страх за своє
життя та перенесено фізичний біль.
Внаслідок отриманих травм, позивач
тривалий час знаходився на лікуванні,
однак відповідач навіть не поцікавився
його станом здоров'я, натомість
поводився по відношенню до нього грубо
та зухвало. Внаслідок моральних
страждань, позивач втратив сон, життєву
рівновагу, перервалися його нормальні
життєві стосунки. Моральну шкоду
нанесену відповідачем оцінює в 25000 грн.
Просив задовольнити позов у повному
обсязі.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 подала уточнюючу заяву
щодо марки фотоапарату та
фотооб'єктиву, оскільки в позові
помилково була вказана інша марка.
Просить суд винести рішення, яким
стягнути з відповідача 11950 грн.
невідшкодованої матеріальної шкоди,
25000 грн. моральної шкоди, завданої
внаслідок ДТП, факт вчинення якої ніким
не оспорюється.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, вважає їх безпідставними та
такими, що не ґрунтуються на доказах.
Так, представник відповідача зауважив,
що марка фотоапарату та фотооб'єктиву
зазначена в позовній заяві та акті про
виконані роботи не співпадає. Крім
того, акти виконаних робіт лише
підтверджують той факт, що позивачем
вказана техніка здавалась в ремонт,
однак це жодним чином не доводить, що
техніка була пошкоджена внаслідок ДТП,
що мало місце 27.09.2012 року. Доказів на
підтвердження того, що в автомобілі
позивача під час ДТП знаходились та
були пошкоджені фотоапарат та
фотооб'єктив, рамки та фотографії,
позивачем не надано. Крім того,
представник відповідача, вважає, що
позивачем не зазначено з яких
міркувань він виходив при визначені
розміру моральної шкоди, вважає не
підтвердженим факт нанесення фізичних
та моральних страждань.

Заслухавши пояснення сторін, свідків
ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи та
матеріали адміністративної справи №
713/4830/12 по відношенню до гр. ОСОБА_4 у
скоєнні адміністративного
правопорушення передбаченого ст.124
КУпАП, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до часткового
задоволення виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; за
наявності вини лише особи, якій завдано
шкоду, вона їй не відшкодовується; за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоду, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Постановою судді Хустського районного
суду від 29.10.2012 року по справі №
713/4830/2012р, ОСОБА_4 визнаний винним у
вчиненні правопорушення передбаченого
ст.124 КУпАП та притягнутий до
адміністративної відповідальності за
санкцією даної статті у вигляді штрафу
у розмірі 340 грн.

Як ствердив позивач, матеріальна шкода,
завдана внаслідок пошкодження
автомобіля, відшкодована страховою
кампанією.

При цьому суд дає критичну оцінку
твердженням позивача про те, що
внаслідок ДТП йому було спричинено
тілесні ушкодження середньої тяжкості,
оскільки до матеріалів справи не
додано жодних доказів на підтвердження
даної обставини.

Що стосується стягнення з відповідача
на користь позивача матеріальної
шкоди, завданої внаслідок пошкодження
предметів, які знаходились в машині
позивача в момент скоєння відповідачем
ДТП, на загальну суму 11950 грн., суд
приходить до висновку, що надані до
матеріалів справи позивачем докази, а
саме: акт технічної експерти, акт про
виконані роботи, акт технічної
експертизи, підтверджують факт
замовлення позивачем таких робіт,
однак не підтверджують наявність цих
предметів в автомобілі позивача на
момент ДТП, та пошкодження їх внаслідок
ДТП, а тому в цій частині позовні вимоги
не підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов`язана з використанням, зберіганням,
або утриманням транспортних засобів,
механізмів тощо, що створює підвищену
небезпеку для особи, яка цю діяльність
здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою яка володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, яким створюється
підвищена небезпека.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що саме відповідач ОСОБА_4
під час скоєння ДТП 27.09.2012р. на
автодорозі Мукачево-Рогатин, особисто
керував автомобілем
„Фрайнтлімер-Спрінтер», д.н. НОМЕР_1,
суд вважає за необхідне покласти на
нього відповідальність по
відшкодуванню шкоди, яка була завдана
по його вині. Тому при вирішенні
питання про стягнення моральної шкоди,
суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України,
відповідно до якої моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними діями, чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з обставини справи, та беручи
до уваги докази встановлені в судовому
засіданні, суд вважає обґрунтованими
позовні вимоги позивача про
відшкодування йому моральної шкоди,
пов'язаної з ДТП, внаслідок якої
позивач переніс моральні переживання,
фізичний біль, отримав тілесні
ушкодження, доклав додаткових,
вимушених зусиль на подолання змін у
життєвих стосунках, які стали
наслідком вказаної пригоди, мав
негативні емоційні переживання
викликані позбавленням можливості
використовувати та розпоряджатися
власним транспортним засобом. З
обставин даної справи вбачається, що
така вина відповідача у заподіянні
моральної шкоди позивачу, внаслідок
його неправомірних дій є очевидною та
доведеною в судовому засіданні, а тому
суд дійшов до висновку про
обґрунтованість та законність вимог
позивача про відшкодування йому
моральної шкоди. При цьому слід
зауважити, що вказуючи розмір
спричиненої моральної шкоди, позивачем
не обґрунтовано з яких міркувань він
виходив при визначенні її розміру.

Виходячи з доказів встановлених в ході
розгляду справи, беручи до уваги
наявність у відповідача на утриманні
двох неповнолітніх дітей, а також
виходячи із засад розумності та
справедливості, суд приходить до
висновку, що вимога в частині стягнення
моральної шкоди підлягає до часткового
задоволення.

Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК
України з відповідача слід стягнути на
користь позивача понесені судові
витрати в розмірі 243,60 грн.

До матеріалів справи позивачем не
додано доказів на підтвердження витрат
понесених на правову допомогу, а тому в
цій частині вимоги не підлягають до
задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 10,60,88,209,212-215 ЦПК України, ст.ст. 1167,1187
ЦК України, суд -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2000
(дві тисячі) гривень моральної шкоди.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
243,60 грн. , сплаченого судового збору.

На рішення суду може бути подана
апеляційне скарга протягом 10 днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис
ОСОБА_12

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського районного суду
Кемінь В.Д