АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И[1]

24 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Прокопчук Н.О.,
Кирилюк Г.М.,

при секретарі: Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
СавіськаВолодимира Васильовича, який
діє в інтересах Відкритого
акціонерного товариства національна
акціонерна компанія «Оранта»,

на рішення Дарницького районного суду
м. Києва від 06 березня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Відкритого акціонерного товариства
національна акціонерна компанія
«Оранта» про стягнення суми страхового
відшкодування та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И
Л А:

В листопаді 2013 року позивач звернувся
до Дарницького районного суду м. Києва
з позовом до Відкритого акціонерного
товариства національна акціонерна
компанія «Оранта» (далі - ВАТ НАСК
«Оранта», Страхова компанія) про
стягнення суми страхового
відшкодування та моральної шкоди в
розмірі 328 грн. 19 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 06 березня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ВАТ
НАСК «Оранта» на користь позивача у
відшкодування матеріальної шкоди 298
грн. 19 коп. Вирішено питання про судові
витрати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, Савісько В.В., який діє в інтересах
ВАТ НАСК «Оранта», оскаржив його в
апеляційному порядку, посилаючись на
те, що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, ухвалене за неповного
з'ясування всіх обставин справи та
доказів, які мають істотне значення для
її вирішення, з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Просив рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 06 березня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволені позовних вимог.

Сторони, належним чином повідомлені
про час та місце розгляду справи, в
судове засідання не з'явилися.
Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
апеляційного оскарження, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 08.07.2012 близько
12-00 год. в с. Велика Багачка Полтавської
області сталася дорожньо-транспортна
пригода - зіткнення автомобіля «Део
Ланос», номерний знак НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_3, та під керуванням
ОСОБА_4 з автомобілем марки «Волга 3102»,
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_2 (власник автомобіля - ОСОБА_5), що
спричинило пошкодження транспортних
засобів, а ОСОБА_2 отримав тілесні
ушкодження легкого ступеню тяжкості у
виді струсу головного мозку, забою
шийного та поперекового відділу
хребта, в зв'язку з чим позивач
перебував на стаціонарному лікуванні з
09 по 18 липня 2012 року.

ДТП сталося з вини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка порушила п. 10.1, 11.2 правил
дорожнього руху України, що
підтверджується копією постанови
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 02.08.2012.

Згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АА/7336302 від
29.08.2011 цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 - водія
автомобіля «Део Ланос» на момент
виникнення ДТП була застрахована у ВАТ
НАСК «Оранта».

Подія по факту ДТП від 08.07.2012 року
визнана відповідачем (страховиком)
страховим випадком, у зв'язку з чим
відповідачем було проведено
розрахунок страхового відшкодування в
зв'язку із завданням шкоди життю та
здоров'ю потерпілого - на суму 298,19 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення страхового відшкодування
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не виплачено страхове
відшкодування.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду та вважає його
правильним з огляду на наступне.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове майно,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК
України).

При цьому відповідно до роз'яснень
викладених у п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 березня
1992 року № 6 «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» (зі змінами)
шкода, заподіяна особі і майну
громадянина, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її
заподіяла, за умови, що дії останньої
були неправомірними, між ними і шкодою
є безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України
особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Згідно ст. 988 ЦК України Страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

На підтвердження розміру завданої
шкоди позивачем надано копії квитанцій
на придбання ліків.

В матеріалах справи міститься копія
розрахунку страхового відшкодування
від 13.08.2014 в якому пунктом 18 зазначено
вартість відновлюваного ремонту (без
врахування зносу деталей, що
змінюється) та обраховано суму 298 грн. 19
коп.

Матеріали справи не містять доказів
про сплату (перерахунок) ВАТ НАСК
«Оранта» саме відшкодування в зв'язку
із завданням шкоди життю та здоров'ю
потерпілого - на суму 298, 19 грн.

Відповідно до ч. 3 і 4 ст.10 ЦПК кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених законом. Суд
сприяє всебічному й повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджає про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим кодексом.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК письмовими
доказами є будь-які документи, акти,
довідки, листування службового або
особистого характеру або витяг із них,
що містять відомості про обставини, які
мають значення для справи.

Отже, якщо позивач для підтвердження
розміру шкоди надає належні письмові
докази, а відповідач, заперечуючи проти
задоволення позовних вимог не надає
ніяких доказів на підтвердження своїх
заперечень, суд відповідно до вимог
ст.212, 213 ЦПК ухвалює рішення на підставі
наявних у справі доказів, оскільки
відповідач у порушення вимог ст.10, 60 ЦПК
ухилився від доведення обставин, на які
посилався.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги, щодо
необґрунтованого стягнення судом на
користь позивача витрат на правову
допомогу, оскільки факт отримання
правової допомоги підтверджується
належними доказами.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та на їх
правильність не впливають, а тому не
можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та
процесуального права, які призвели б до
неправильного вирішення справи,
колегією суддів не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
з урахуванням доказів, які надавалися
сторонами у ході розгляду справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених у апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Савіська
ВолодимираВасильовича, який діє в
інтересах Відкритого акціонерного
товариства національна акціонерна
компанія «Оранта», - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 06 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/19176/13-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12120/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Парамрнов М.Л.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.