22-ц/772/1373/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Воробйов В. В.Категорія:
46Доповідач: Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого Нікушина В.П.,

суддів: Копаничук С.Г., Сала Т.Б.,

при секретарі Іщук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
батьківства та стягнення аліментів, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 17 березня 2014 року, ухвалене
по даній справі, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання
його батьком ОСОБА_4 та стягнення з
нього аліментів на її утримання та на
утримання самої позивачки до
досягнення дитиною трьохрічного віку.

Мотивуючи позовні вимоги вона
посилалась на те, що вона перебувала з
ОСОБА_3 в фактичних шлюбних відносинах
з вересня 2012 року по січень 2013 року. Від
спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народилась донька ОСОБА_4.

Відповідач є її батьком, однак він
відмовився від реєстрації себе
батьком. Після народження доньки він не
надає матеріальної допомоги на її
утримання. В даний час вона не працює,
доглядаючи за донькою, знаходиться в
скрутному матеріальному становищі.

Рішенням суду першої інстанції позов
задоволено частково, але з ним не
погодився ОСОБА_3 і оскаржив його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі він просить рішення змінити в
частині щодо стягнення аліментів на
утримання самої ОСОБА_2 та витрат,
пов'язаних з проведенням
судово-медичної експертизи і ухвалити
в цій частині нове рішення про відмову
в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, ОСОБА_3 посилається на те, що
судом при стягненні аліментів на
утримання самої позивачки порушені
положення ч. 4 ст. 84 СК України про те, що
право на утримання має вагітна дружина,
а також дружина з якою проживає дитина
за умови, що чоловік може надавати
матеріальну допомогу. Він, тобто ОСОБА_3
на момент ухвалення рішення не
працював інших фінансових надходжень
він не має, в той час коли фінансове
становище самої позивачки є набагато
кращим про що свідчить той факт, що вона
орендує в м. Вінниці приватний будинок.

Не погоджуючись з рішенням в частині
стягнення витрат на проведення
судово-медичної експертизи, ОСОБА_3
посилається на те, що він визнавав себе
батьком ОСОБА_4 і тому необхідності в
проведенні експертизи не було.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та її представника,
перевіривши обґрунтованість та
законність оскаржуваного рішення в
межах вимог апеляційної скарги,
прийшла до наступного висновку.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, оскільки наведені в ній
доводи є необґрунтованими,
безпідставними та такими, що
суперечать фактичним обставинам
справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
ОСОБА_3, як сторона у справі,
заперечуючи вимоги ОСОБА_2 щодо
стягнення аліментів на утримання самої
позивачки, зобов'язаний був довести, що
він не має можливості надавати
матеріальної допомоги. Заперечуючи
позовні вимоги в цій частині, він не
навів доказів, які б підтверджували, що
він не може надавати матеріальну
допомогу.

Ч. 4 ст. 84 СК України визначає, що
аліменти на утримання дружини сплачує
чоловік за умови, що він може надавати
матеріальну допомогу.

Доводи апеляційної скарги щодо
скасування рішення в частині стягнення
витрат за проведення судово-медичної
експертизи через те, що він визнавав
себе батьком дитини і тому не було
потреби в проведені такої експертизи
не відповідають фактичним обставинам
справи. Оскільки він при розгляді
клопотання про призначення експертизи
заперечував своє батьківство по
відношенню до доньки ОСОБА_4, а визнав
себе батьком лише після отримання
результатів цієї експертизи.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України
витрати пов'язані з проведенням
експертизи є одним із видів судових
витрат, розподіл яких здійснюється за
правилами ст. 88 ЦПК України. Зважаючи на
те, що позовні вимоги ОСОБА_2 про
визнання батьківства задоволені, тому
саме з ОСОБА_3, як відповідача по справі
підлягали стягненню витрати з
проведенням експертизи.

Отже, за обставин наведених в
апеляційній скарзі, які не знайшли
свого підтвердження в ході її розгляду
колегією суддів, рішення не може бути
скасоване.

А тому, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 17 березня 2014
року, ухвалене по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
батьківства та стягнення аліментів,
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя: (підпис)
В. П. Нікушин

Судді: (підпис)
Т. Б. Сало

(підпис)
С. Г. Копаничук

З оригіналом вірно:

Суддя апеляційного суду

Вінницької області ____________
В. П. Нікушин