У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 18 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 09 липня
2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом, у якому зазначало, що 03 січня
2006 року між ним та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № DNH4KP20520299,
відповідно до умов якого останній
отримав кредит у розмірі 3733 грн 22 коп.
строком до 03 січня 2008 року. У зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за кредитним договором
утворилася заборгованість у розмірі 43
672 грн 40 коп., яку банк просив стягнути з
ОСОБА_2

Рішенням Дарницького районного суду 18
квітня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду м. Києва від
09 липня

2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суди обґрунтовано дійшли висновку, що
банк звернуся до суду з позовом з
пропуском стоку позовної давності та
правильно відмовив у позові відповідно
до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Такий висновок узгоджується з правовою
позицією Верховного Суду України,
висловленою у постанові від 19 березня
2014 року № 6-14цс14.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному
товариству Комерційний банк
«ПриватБанк» у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік