Справа № 345/7022/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1252/2014
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів:
Матківського Р.Й., Мелінишин Г.П.

секретаря
Вилки І.В.

з участю апелянта - ОСОБА_2, третьої
особи - ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Калуської Центральної
районної лікарні, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог - ОСОБА_3 про визнання
медичної інформації недійсною, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Калуського міськрайонного суду від 28
квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся в суд із зазначеним
позовом посилаючись на те, що 26.07.2004
року на виклик СШНМД до його батька
ОСОБА_4 о 02.00год прибули медичні
працівники Калуського ТМО лікар ОСОБА_5
та медична сестра ОСОБА_3 Коли останні
виходили з подвір'я, то собака зірвався
із прив'язі і налякав ОСОБА_3, але не
вкусив її. Калуське ТМО видало своїй
співробітниці ОСОБА_3 неналежні і
недостовірні документи, які не
відповідають дійсності, а саме:
екстренне повідомлення від 26.07.2004 року
із зазначенням діагнозу «укушені рани
правої сідниці», сигнальне
повідомлення СШНМД від 26.08.2004 року з
приводу укусу собаки.

Рішенням Калуського міськрайонного
суду від 28 квітня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Апелянт зазначає, що предметом
розгляду даної справи є постанова про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 07.07.2012 року та відповідь МКЛ
№1 в м. Івано-Франківську, які не були
предметом розгляду у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди. Крім
того в ухвалі апеляційного суду
зазначено, що його позов заявлений до
іншого відповідача з іншим предметом
спору, а тому суд першої інстанції
необґрунтовано відмовив йому в позові
посилаючись на рішення Калуського
міськрайонного суду від 24.12.2004 року.

Апелянт також вказує, що згідно
вищезазначеної постанови Калуського
МВ УМВС встановлено, що ОСОБА_3 в період
часу з 01.06.2004 року по 01.09.2004 року за
медичною допомогою в стаціонар
Калуської ЦРЛ не зверталась та на
стаціонарному лікуванні не перебувала.

Вважає, що твердження суду про те, що
суд дав оцінку медичній інформації, яка
міститься в повідомленнях як належним
доказам по справі в сукупності з іншими
доказами є надуманим. Крім того, в
зв'язку з упередженістю судді ним тричі
заявлявся відвід, який залишений без
задоволення.

На думку апелянта обставини на які він
посилався в позовній заяві доведені в
повному обсязі. А саме, що екстрене
повідомлення є не зареєстрованим, а
сигнальним повідомленням, яке видане
місяцем пізніше.

З цих підстав, рішення суду першої
інстанції апелянт просить скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

В судовому засіданні апелянт та його
представник доводи апеляційної скарги
підтримали з мотивів поданих у
апеляційній скарзі, просили про їх
задоволення.

Представник заінтересованої особи в
судове засідання не з'явився, хоча
належним чином повідомлявся про час й
місце розгляду справи, що у
відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не
перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
письмові матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
відмову в задоволенні апеляційної
скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції дійшов висновку, що медична
інформація була предметом дослідження
під час розгляду справи,
недостовірність даних повідомлень
судом встановлено не було. Суд дав
оцінку медичній інформації, яка
міститься у повідомленнях, як належним
доказам по справі в сукупності з іншими
доказами.

З даним висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, що
26.07.2004 року па виклик СШНМД до його
батька ОСОБА_7 о 02.00 год. прибули медичні
працівники Калуського ТМО лікар ОСОБА_5
та медична сестра ОСОБА_3 Коли останні
виходили з подвір'я то собака зірвалася
із прив'язі і покусала ОСОБА_3 завдавши
їй тілесні ушкодження.

Калуське ТМО видало ОСОБА_3 екстренне
повідомлення від 26.07.2004 року із
зазначенням діагнозу «укушені рани
правої сідниці» та сигнальне
повідомлення СШНМД від 26.08.2004 року з
приводу укусу собаки.

Рішенням Калуського міськрайонного
суду від 24.12.2004 року позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди було
задоволено частково та стягнуто з
ОСОБА_2 матеріальну та моральну шкоду.
Рішення суду набуло законної сили. Дане
рішення оскаржувалось в апеляційній та
касаційній інстанціях та залишено без
змін. Таким чином суд першої інстанції
правильно встановив, що медична
інформація була предметом
дослідженням під час розгляду іншої
справи, недостовірність даних
повідомлень судом встановлено не було.

Отже суд повно з'ясував обставини
справи, перевірив доводи і заперечення
сторін, дав належну оцінку доказам та
постановив рішення, яке відповідає
матеріалам справи та вимогам закону.

Посилання апелянта на ухвалу
апеляційного суду, в якій зазначено, що
його позов заявлений до іншого
відповідача з іншим предметом спору,
аніж у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди не
заслуговують на увагу, оскільки,
вирішуючи даний позов, суд дав оцінку
медичній інформації, яка міститься у
повідомленнях, як належним доказам по
справі в сукупності з іншими доказами.
Ухвалою апеляційного суду від 25.11.2013
року, на яку зсилається апелянт,
скасовано ухвалу Калуського
міськрайонного суду від 18.10.2013 року в
даній справі, якою відмовлено у
відкритті провадження, з процесуальних
мотивів і предмету спору по суті не
стосується.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку про відмову в
задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду не
спростовують, а тому підстав для її
задоволення не встановлено.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції досліджені у
встановленому законом порядку, а
апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, що давало б підставу для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового або зміни
рішення.

Розглянувши справу в межах позовної
заяви та доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення судом ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного
суду від 28 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання нею законної сили.

Головуючий
Я.Ю. Ковалюк

Судді:
Р.Й. Матківський

Г.П. Мелінишин