Справа №345/2109/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2014 року

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Онушканича В.В.

секретаря
Танчук М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом. Свої вимоги
мотивує наступним. Йому та його
дідусеві ОСОБА_3 належало на праві
власності по 1/2 частину
будинковолодіння в АДРЕСА_1 В 2010 році
вони з дідом вирішили прибудувати до
належного їм житлового будинку та
літньої кухні прибудови, і для цього
дідусь звернувся до сільської ради із
відповідною заявою. Рішенням
виконавчого комітету Голинської
сільської ради №159 від 23.09.2010 року
дідусеві було надано такий дозвіл.
Проте на той час вони не знали, що на
підставі цього рішення необхідно ще
отримати дозвіл з ДАБК на початок
будівництва, тому одразу розпочали
будівництво прибудов. Однак, оскільки
таке будівництво було здійснено без
відповідного дозволу, то воно
вважається самочинним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер дідусь
позивача - ОСОБА_3. Після смерті дідуся
позивач звернувся до нотаріальної
контори із заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину за заповітом.
Проте йому було відмовлено у зв'язку із
наявністю самочинно збудованого майна.
Тому позивач змушений звернутися до
суду та просить визнати за ним право
власності в цілому на
будинковолодіння в АДРЕСА_1

Позивач та його представник подали
до суду заяву про слухання справи у їх
відсутності, позовні вимоги
підтримують та просять суд їх
задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, проте подав до суду заяву, в
якій просить суд справу розглянути у
його відсутності, позов визнає та не
заперечує проти його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають до
задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько
позивача, ОСОБА_3 (а.с.12). На випадок
своєї смерті ОСОБА_3 залишив заповіт,
згідно якого все своє майно, де б воно
не знаходилося і з чого б не складалося,
заповів позивачу ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного
кодексу України право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті.
Згідно ст.1273 Цивільного кодексу
України спадкоємець за заповітом або
за законом може відмовитися від
прийняття спадщини протягом строку,
встановленого ст.1270 ЦК України. Відмова
від прийняття спадщини є безумовною та
беззастережною.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу
України, якщо у разі відсутності
заповіту, визнання його недійсним,
неприйняття спадщини або відмови від
її прийняття спадкоємцями за
заповітом, а також у разі неохоплення
заповітом усієї спадщини право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від прав на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з матеріалів справи,
нотаріальна контора відмовила
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом у зв'язку із
наявністю самочинного будівництва
(а.с.4).

Згідно довідки, виданої виконкомом
Голинської сільської ради № 159 від
07.04.2014 року, за ОСОБА_3 значиться 1/2
частина дерев'яного житлового будинку
з господарськими будівлями та
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1
(а.с. 8).

З довідки №00361 від 06.05.2014 року,
виданої Івано-Франківським ОБТІ (а.с.9),
вбачається, за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
зареєстровано право власності по 1/2
частині домоволодіння по АДРЕСА_1. При
цьому згідно даної довідки до складу
домоволодіння входять самочинно
збудовані: прибудова під літерою «А1»,
загальною площею 18,2 кв.м., «б» - веранда,
площею 16,4 кв.м.

З копії технічного паспорту на
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1
(а.с.18-20) вбачається, що загальна
інвентаризаційна вартість
домоволодіння становить 267 353, 00 грн. і
складається з: «А» - житлового будинку,
площею 66,7 кв.м., інвентаризаційною
вартістю 76 248,00 грн.; «А1» - прибудови,
площею 22,7 кв.м., вартістю 81 131,00грн.; «Б»
- літної кухні, площею 31,1 кв.м., вартістю
30 389,00 грн.; «б» - веранди, 16,4 кв.м.,
вартістю 33 025,00 грн.; «В» - сараю, площею
11,4 кв.м., вартістю 4634,00 грн.; «Г» - сараю,
площею 19,9 кв.м., вартістю 11797,00 грн.; «Д»
- убиральні, площею 2,0 кв.м., вартістю
3120,00 грн.; «Е» - гаражу, площею 18,6 кв.м.,
вартістю 3721,00 грн.; «Є» - погребу, площею
18,7 кв.м., вартістю 15071,00 грн.; під №1 -
воріт, площею 5,1 кв.м., вартістю 1816,00 грн.;
під №2 - огорожі, площею 76,5 кв.м.,
вартістю 5120,00 грн.; під №3 - криниці,
вартістю 1281,00 грн. При цьому в
технічному паспорті зазначено, що
прибудова під літерою «А1», загальною
площею 18,2 кв.м., веранда під літерою «б»,
площею 16,4 кв.м. - самочинно збудовані.

Відповідно до статті 331 ЦК України
право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі. Право власності
на новостворене нерухоме майно
(житлові будинки, споруди) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Згідно ст.375 ЦК України власник
земельної ділянки має право зводити на
ній будівлі та споруди, створювати
закриті водойми, здійснювати
перебудову, а також дозволяти
будівництво на своїй ділянці іншим
особам. Власник земельної ділянки
набуває право власності на зведені ним
будівлі, споруди та інше нерухоме
майно.

Ч.3 ст. 376 ЦК України зазначає, що
право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.
Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу
власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Рішенням виконавчого комітету
Голинської сільської ради від 23.09.2010
року №159 (а.с.15) ОСОБА_3 дано дозвіл на
добудову веранди до існуючого
житлового будинку та добудову до
літньої кухні на власній земельній
ділянці в АДРЕСА_1. Згідно відповіді
відділу містобудування та архітектури
Калуської РДА від 29.05.2014 року №26 (а.с.16)
самочинне будівництво прибудови до
житлового будинку та веранди за
адресою АДРЕСА_1 здійснене без
порушень вимог містобудівного
законодавства.

Із довідки, виданої виконкомом
Голинської сільської ради №270 від
02.06.2014 року (а.с.26), прибудова до
житлового будинку, площею 18,2 кв.м. та
веранда, площею 16,4 кв.м., самочинно
побудовані ОСОБА_3 у 2011 році за адресою
АДРЕСА_1 не порушують права сусідів.

Таким чином, оцінивши в сукупності
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що за ОСОБА_1 слід визнати
право власності в цілому на
будинковолодіння по АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, ст.ст.
209, 214-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
цілому на будинковолодіння з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться по АДРЕСА_1 та
складається з наступних будівель та
споруд: «А» - житлового будинку, площею
66,7 кв.м., інвентаризаційною вартістю 76
248,00 грн.; «А1» - прибудови, площею 22,7
кв.м., вартістю 81 131,00грн.; «Б» - літної
кухні, площею 31,1 кв.м., вартістю 30 389,00
грн.; «б» - веранди, 16,4 кв.м., вартістю 33
025,00 грн.; «В» - сараю, площею 11,4 кв.м.,
вартістю 4634,00 грн.; «Г» - сараю, площею 19,9
кв.м., вартістю 11797,00 грн.; «Д» -
убиральні, площею 2,0 кв.м., вартістю 3120,00
грн.; «Е» - гаражу, площею 18,6 кв.м.,
вартістю 3721,00 грн.; «Є» - погребу, площею
18,7 кв.м., вартістю 15071,00 грн.; під №1 -
воріт, площею 5,1 кв.м., вартістю 1816,00 грн.;
під №2 - огорожі, площею 76,5 кв.м.,
вартістю 5120,00 грн.; під №3 - криниці,
вартістю 1281,00 грн., а всього загальною
вартістю 267 353,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Калуський міськрайонний
суд Івано-Франківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення, у
цей же строк з дня отримання копії
рішення.

Головуючий :