Справа № 522/989/14-ц
Провадження № 2/522/3914/14
« 28» березня 2014 року
Приморський районний суд міста Одеси в
Головуючого - судді Погрібного
за секретаря -
Малини-Муравенко В.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
вказаним позовом, просила стягнути з
відповідача суму основного боргу у
розмірі 52 000 гривень та суму судового
збору у сумі 560 гривень. Свої вимоги
позивач обґрунтовує тим, що відповідач
17 серпня 2012 року отримав позику від
позивача в сумі еквівалентній 3 000,0
доларів США, яку повинен був повернути
до 01 грудня 2012 року та 16 січня 2013 року
отримав ще одну позику від позивача в
сумі еквівалентній 3 500,0 доларів США,
яку повинен був повернути до 24 березня
2013 року. Втім, ОСОБА_2 у встановлений
строк суму позики не повернув. В
обумовлений строк кошти повернуті не
були. Відповідач жодних дій, що
свідчили б про намір повернути борг, не
Відповідач у судове засідання не
з'являвся неодноразово, про дату, час та
місце судового засідання повідомлявся
у встановленому законом порядку,
поважних причин неявки в судове
засідання суду не представив. Суд у
зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомленням про поважні причини
такої неявки в судове засідання в
порядку статті 169 ЦПК України,
враховуючи відсутність відповідних
заперечень від позивача ухвалив
розглянути справу за відсутності
відповідача, який не з'явився, у порядку
заочного розгляду справи.
Позивач надав до суду заяву, якою
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, просив розглянути справу за
його відсутності, не заперечував проти
заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити із задоволенням позову.
Судом встановлені такі фактичні
обставини на підставі представлених
Судом встановлено, що 17 серпня 2012 року
між сторонами укладено договір позики,
відповідно до умов якого ОСОБА_2
отримав позику від позивача в сумі
еквівалентній 3 000,0 доларів США, яку
повинен був повернути до 01 грудня 2012
року та 16 січня 2013 року між сторонами
укладено ще один договір позики,
відповідно до умов якого ОСОБА_2
отримав позику від позивача в сумі
еквівалентній 3 500,0 доларів США, яку
повинен був повернути до 24 березня 2013
року. На підтвердження змісту та умов
договорів, а також на підтвердження
факту передачі грошових коштів
відповідачу - останнім складено
письмові розписки від 17 серпня 2012 року
та 16 січня 2013 року відповідно.
Відповідно до змісту зазначених
розписок за умовами зазначених
договорів, відповідач зобов'язався
повернути позивачу позичені грошові
кошти у строк до 01 грудня 2012 року та 23
березня 2013 року відповідно.
При цьому, суд також звертає увагу на
підтвердження вказаних у позовній
заяві обставин свідком укладання
боргових розписок ОСОБА_3
Таким чином, між сторонами виникло
зобов'язання із договору позики, за
яким боржник зобов'язався повернути
позикодавцеві (позивачу) таку ж суму
грошових коштів (суму позики), яка ним
У передбачені договорами строки
ОСОБА_2, у порушення своїх договірних
зобов'язань, суму позики не повернув. На
вимогу про добровільну сплату з
заборгованості на загальну суму у
розмірі 6 500,0 доларів США, відповідач
відмовляється виконати зобов'язання,
що підтверджується фактом пред'явлення
суду названих розписок без відмітки
про повернення всієї суми боргу, а
також непред'явленням відповідачем
оригіналу самої розписки, що могло б
свідчити про виконання зобов'язання.
Суд дійшов висновку, що між сторонами
виникло зобов'язання із договору
позики, за яким боржник (відповідач)
зобов'язався повернути позикодавцю
таку ж суму грошових коштів (суму
позики), яка ним отримана від позивача.
Зазначений договір оформлений
письмовою розпискою, складеною
відповідачем, яку було передано
позивачу, та яка є борговим документом.
За правилом ч. ч. 2 та 3 ст. 545 ЦК України,
якщо боржник видав кредиторові
борговий документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає. Наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов'язку. Таким чином наявність
боргового документа у кредитора без
відповідної помітки про виконання
зобов'язання свідчить про невиконання
Отже, це грошове зобов'язання виконано
відповідачем не було, чим порушено
вимоги ст. 1049 ЦК України, за якою
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику в строки й у
порядку, установлений договором. При
цьому боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
У відповідності зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинне виконуватися
належним чином згідно умов договору й
Згідно із ст. ч.1 ст. 527 ЦК України,
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.
За правилом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стосовно валюти зобов'язання.
Відповідно до ст. 524 ЦК України валютою
зобов'язання є національна валюта
України. Згідно з правилом частини 2
статті 533 ЦК України, якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом. З
огляду на ці правила, враховуючи, що між
сторонами виникло зобов'язання із
договору позики, за умовами якого
відповідач повинен повернути позивачу
суму боргу за розпискою та той факт, що
відповідач сплатив частину боргу,
заборгованість відповідача складає
суму в гривнях України, що еквівалентна
6 500,0 доларів США.
Офіційний курс української валюти,
встановлений НБУ на день постановлення
рішення, складає 1085,02 гривень за 100
доларів США. Враховуючи обставини
справи, суд вважає за необхідне
встановити, що за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, сума
заборгованості відповідача за
вказаним договором позики становить
70526,30 гривень. Проте, суд обмежений
заявленими позовними вимогами, з
огляду на що має стягнути з відповідача
на користь позивача 52 000,00 гривень.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог, тому, суд вважає за
необхідне задовольнити позов про
стягнення суми боргу за договором
позики частково, та стягнути на користь
позивача 52 000,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтвердженні судові витрати. З огляду
на це, суд вважає за необхідне стягнути
з відповідача користь позивача судові
витрати у вигляді судового збору у сумі
560,00 гривень.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися в суд за захистом
свого цивільного права у випадку його
порушення з вимогою про примусове
виконання зобов'язання в натурі.

Керуючись ст.ст. 16, 23, 526, 527, 530, 611, 1049, ч. 2
ст. 625 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215,
217 ЦПК України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики -
задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії
НОМЕР_2, виданий 10 грудня 1997 року
Приморським РВ ГУ МВС України в
Одеській області) на користь ОСОБА_1 (ІН
НОМЕР_1) суму боргу за договором позики,
в розмірі, що складає 52 000,00 (п'ятдесят
дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії
НОМЕР_2, виданий 10 грудня 1997 року
Приморським РВ ГУ МВС України в
Одеській області) на користь ОСОБА_1 (ІН
НОМЕР_1) судові витрати за сплачені
судовий збір у розмірі 560,00гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача шляхом звернення з заявою
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії

СУДДЯ:
С.О. Погрібний

28.03.2014