АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1-й інстанції: Плахотнюк
Доповідач: Українець
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Оніщука
М.І.

- ОСОБА_1

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія»

на рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 24 червня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія» про
стягнення суми страхового
відшкодування

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія» про
стягнення суми страхового
відшкодування.

Свої вимоги мотивувала тим, що 02.10.2013
року сталася дорожньо-транспортна
пригода, в якій було пошкоджено
належний їй автомобіль марки «Toyota Sequoia»
д.н.з. НОМЕР_1.

Розмір майнової шкоди внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди складає
80 180, 08 грн., що підтверджується звітом №
93/10/13 від 22.10.2013 року.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 18.10.2013 року винним у
скоєнні дорожньо-транспортної пригоди
визнано ОСОБА_3, водія автомобіля марки
«Mitsubishi Galant»д.н.з. НОМЕР_2.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 застрахована ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія».

Згідно полісу № АС/4438473 від 25.08.2013 року
розмір страхової суми, у разі
заподіяння шкоди застрахованою особою
майну третіх осіб встановлена у сумі 50
000, 00 грн., розмір франшизи - 500, 00 грн.

05.11.2013 року була подана заява про
виплату страхового відшкодування та
надано ряд інших документів необхідних
для прийняття рішення про виплату
страхового відшкодування.

Відповідач зобов'язаний сплатити
страхове відшкодування до 03.02.2014 року,
проте станом на дату подання позову,
ані письмового повідомлення про
прийняте рішення по страховому
відшкодуванню, ані страхового
відшкодування вона не отримала.

Враховуючи наведене, просила стягнути
на її користь суму страхового
відшкодування у розмірі 49, 500 грн., пеню
у розмірі 1435, 99 грн. проценти у розмірі
320, 66 грн., 1485, 00 грн. інфляційних втрат, а
також витрати по сплаті судового збору
в розмірі 527,42 грн., 5760 грн. витрат на
правову допомогу та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 24 червня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з
ПрАТ «Українська транспортна страхова
компанія» на користь ОСОБА_2 страхове
відшкодування у розмірі 49 500, 00 грн.,
втрати від інфляції у розмірі 1 485, 00
грн., витрати на правову допомогу у
розмірі 2 400, 00 грн., та витрати по сплаті
судового збору у розмірі 509,35 грн., що
разом складає належну до стягнення
суму у розмірі 53 845 грн. 34 коп.

Не погоджуючись з рішенням, ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» подало апеляційну скаргу, в
якій просить змінити рішення суду в
частині вирішення питання щодо
передачі йому запасних частин, що було
замінено. В іншій частині просить
залишити рішення без змін.

Зазначає, що значна кількість запасних
частин, що були замінені, не отримали
значних пошкоджень та мають відповідну
вартість, тому суд мав вирішити питання
про їх передачу йому, як особі
відповідальній за шкоду, як те
передбачено п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №6 від 27.03.1992
року «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди»

Приватне акціонерне товариство
«Українська транспортна страхова
компанія» в судове засідання не
з»явилося, про час та місце розгляду
справи судом повідомлені належним
чином, що підтверджується зворотнім
повідомленням про вручення поштового
відправлення 11.09.2014 року (а.с.65).

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що 02.10.2013 року
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля марки «Toyota Sequoia»
д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія
ОСОБА_2, автомобіля «Opel» д.н.з. НОМЕР_3,
автомобіля «Kia» д.н.з. НОМЕР_4 та
автомобіля «Mitsubishi Galant» д.н.з. НОМЕР_2,
під керуванням водія ОСОБА_3 (а.с.12).

В результаті даної
дорожньо-транспортної пригоди,
пошкоджено автомобіль «Toyota Sequoia»д.н.з.
НОМЕР_1, належний на праві власності
позивачу ОСОБА_2

За даними звіту № 93/10/13 про оцінку
вартості збитку нанесеного власнику
пошкодженого колісного транспортного
засобу, вартість відновлювального
ремонту автомобіля складає 80 180, 08 грн.
(а.с.17).

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 18.10.2013 року винним у
скоєнні дорожньо-транспортної пригоди
визнано ОСОБА_3

За даними полісу АС/4438473 обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 25.08.2013 року
обов»язкова цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу автомобіля
«Mitsubishi Galant»  д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 була
застрахована у ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія» на
строк з 26.08.2013 року по 25.08.2014 року, за
яким страхова сума відповідальності на
одного потерпілого за шкоду завдану
майну визначена у розмірі 50 000, 00 грн.,
розмір франшизи складає 500, 00 грн. (а.с.13).

05.11.2013 року позивач подала заяву про
виплату страхового відшкодування та
всі необхідні документи, проте
відповідачем суму страхового
відшкодування не виплачено.

Задовольняючи позовні вимоги частково
та стягуючи з відповідача на користь
позивача страхове відшкодування у
розмірі 49 500, 00 грн., втрати від інфляції
у розмірі 1 485, 00 грн., витрати на правову
допомогу у розмірі 2 400, 00 грн. та витрати
по сплаті судового збору у розмірі 509,35
грн. суд виходив з доведеності та
обґрунтованості зазначених позовних
вимог.

Рішення в цій частині відповідачем не
оскаржується.

Позивачем апеляційна скарга на
зазначене рішення не подавалася.

В свою чергу, ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія» в
апеляційній скарзі просить змінити
рішення суду в частині вирішення
питання щодо передачі йому запасних
частин, що було замінено, посилаючись
на те, що значна кількість запасних
частин, що були замінені, не отримали
значних пошкоджень та мають відповідну
вартість, тому суд мав вирішити питання
про їх передачу йому, як особі
відповідальній за шкоду.

Разом з тим, зазначена вимога не
ґрунтується на приписах чинного
законодавства та не може бути
задоволена, виходячи з наступного.

Закон України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» не вимагає таких
дій від особи, яка звернулася за
виплатою страхового відшкодування.

Щодо застосування пункту 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України №6 від
27.03.1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», яким роз'яснено,
що постановляючи рішення про стягнення
на користь потерпілого відшкодування
вартості майна, що не може
використовуватись за призначенням, але
має певну цінність, суд одночасно
повинен обговорити питання про
передачу цього майна після
відшкодування збитків особі,
відповідальній за шкоду, то дане
роз»яснення не має відношення до
правовідносин, що виникли між
позивачем та страховою компанією.

З огляду на те, що суд повно та всебічно
з'ясував обставини справи, дав їм
належну правову оцінку, а рішення суду
відповідає вимогам закону, наданим
доказам, обставинам справи, тому
підстав для його скасування (зміни) з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.

В іншій частині рішення суду не
оскаржувалося та набрало законної
сили.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія»
відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 24 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий:

Судді: