Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Юровської Г.В., Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Глобинського районного суду
Полтавської області від 05 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 14 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що 19 вересня 2007 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4
укладено договір № PLXRRX31400360, згідно з
умовами якого останньому було надано
кредит у сумі 837 грн 60 коп., з подальшим
збільшенням кредитного ліміту у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідач своїх обов'язків згідно з
договором не виконав та станом на 31
липня 2013 року має заборгованість 30 549
грн 76 коп., яка складається з:
заборгованості за кредитом - у розмірі 6
177 грн 10 коп.; заборгованості за
процентами за користування кредитом - у
розмірі 22 441 грн 72 коп., штрафу
(фіксована частина) - у розмірі 500 грн та
штрафу (процентна складова) - у розмірі 1
430 грн 94 коп. На підставі наведеного ПАТ
КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість за кредитним договором
30 549 грн 76 коп. та судові витрати.

Рішенням Глобинського районного суду
Полтавської області

від 05 листопада 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 14 січня 2014
року, у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено у зв'язку зі
спливом строку позовної давності.

У касаційній скарзі представник Шуліка
А.В. в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк»
просить скасувати судові рішення
першої й апеляційної інстанцій та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, обґрунтовуючи
свою вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Згідно з правовою позицією Верховного
Суду України, яка висловлена в
постанові від 19 березня 2014 року (справа
№ 6-14цс14) відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

За таких обставин суд першої інстанції,
з висновком якого погодився і
апеляційний суд, дійшов правильного
висновку, про те, що позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_4
заборгованості за кредитним договором
подано із спливом трирічного строку
позовної давності, про застосування
якої просив в своїй заяві відповідач,
тому обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову.

Із матеріалів справи та змісту судових
рішень не вбачається, що судами при
вирішенні спору допущено порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
суду першої інстанції, з якими
погодився й апеляційний суд, не
спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Глобинського районного суду
Полтавської області

від 05 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 14 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська Л.М. Мазур В.А.
Нагорняк