Провадження 2/359/1384/2014
Справа №359/3553/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого судді -
Величка В.П.,

при секретарі судового засідання -
Гомолі О.А.,

за участю позивача -
ОСОБА_1,

представника позивача -
ОСОБА_2,

представника відповідача -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Борисполі
Київської області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до
садівницького товариства «Займище-2»,
ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці квітня 2014 року позивач
звернувся до суду з вище вказаним
позовом, який мотивував тим, що він
являється членом Садівницького
Товариства «ЗАЙМИЩЕ-2».

Рішенням Дударківської сільської ради
йому було надано в користування садову
ділянку, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивач уклав з відповідачем-1 Договір
про користування електричною енергією
та 14 жовтня 2008 року було виконано
роботи по підключенню до
реконструйованої електромережі
будинку на вказаній земельній ділянці.

14 жовтня 2008 року було виконано роботи
по підключенню до реконструйованої
електромережі будинку, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вказує, що 1 серпня 2013 року головою
правління садівницького товариства
ОСОБА_4, без направлення позивачу
попередження про відключення
електроенергії, особисто було
відключено його будинок від
електоропостачання. Голова правління
усно йому повідомив, що відключення
проводиться у зв'язку з несправністю
лічильника, який вийшов з ладу, та у
зв'язку з заборгованістю по сплаті за
електроенергію.

2 вересня 2013 року позивач звернувся до
сервісного центру ТОВ «НІК-
ЕЛЕКТРОНІКА» для обстеження
лічильника, в результаті обстеження
якого було складено Акт про те, що
лічильник вийшов з ладу внаслідок дії
на нього напруги, що значно перевищує
його технічні характеристики.

Вказаний лічильник було
відремонтовано сервісним центром за
рахунок позивача, та в подальшому
лічильник був придатний для
використання.

Зазначає, що 12 вересня 2013 року він
сплатив кошти та погасив
заборгованість за електроенергію. В
подальшому заборгованість за
електроенергію була відсутня.

24 вересня 2013 року позивач звернувся до
відповідача-1 з письмовою заявою про
підключення власного будинку до
електромережі та про відновлення
постачання електричної енергії, однак
його заява не була взята до уваги,
підключення до електромережі
здійснено не було, відповіді на заяву -
не надано.

12 лютого 2014 року позивач повторно
звернувся з письмовою заявою про
підключення будинку до електромережі
та про відновлення постачання
електричної енергії, однак відповідачі
лише у квітні 2014 року поновили
постачання електричної енергії до
приватного будинку позивача.

Таким чином, позивач вважає, що з серпня
2013 року по квітень 2014 року на ділянці та
у приватному будинку повністю було
відсутнє постачання електричної
енергії.

Тому, вказує, що енергопостачальник
повинен понести відповідальність за
шкоду, заподіяну йому, як споживачу.

В обґрунтування відшкодування такої
шкоди, зазначає, що він з дружиною вже
похилого віку і постійно проживають на
дачі за зазначеною адресою з квітня по
жовтень, а лише в холодну пору року
переїжджають в квартиру в місто Київ.
Тому відсутність електроенергії,
світла та опалення на ділянці завдала
їм значних незручностей та збитків.

Окрім того, позивач стверджував, що
спілкування та постійні конфлікти з
приводу відновлення енергопостачання
з відповідачами призвели до постійного
нервового напруження, внаслідок чого
погіршився його стан здоров'я, що
потребувало на протязі тривалого часу
постійного огляду лікарів та великих
витрат на лікування та медичні
препарати. А 22 січня 2014 року, після
перенесених емоційних хвилювань, під
час зустрічі з головою правління
ОСОБА_4, у позивача стався інсульт.

Тому позивач вважає, що вказаними діями
відповідачів йому заподіяна моральна
шкода, яку він оцінює в 15 000 гривень та
просить стягнути їх в судовому порядку
на його користь. Також просив стягнути
судові витрати по справі.

В судове засідання з'явився позивач та
його представник, позов підтримали,
наполягали на його задоволенні.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечили проти
пред'явленого позову, вважали, що позов
не обґрунтований та не підлягає
задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників
цивільного процесу, дослідивши всі
письмові докази, суд приходить до
наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 01
червня 2009 року між ЗАТ «А.Е.С.
Київобленерго» та Садівницьким
товариством «Займище-2» укладено
договір про постачання електричної
енергії № 0400.

Згідно Статуту Садівницького
товариства «Займище-2», затвердженого
загальними зборами членів товариства
від 01 березня 2009 року і зареєстрованого
державним реєстратором Бориспільської
районної адміністрації Київської
області 22 квітня 2009 року, цей Статут
визначає правові, організаційні,
економічні основи функціонування
садівницького товариства.

Відповідно до п. 4.4. Статуту член
товариства зобов'язаний щомісячно
сплачувати за спожиту електроенергію,
газ тощо; своєчасно сплачувати вступні,
членські та цільові внески у розмірах і
термінах, визначених загальними
зборами членів товариства.

Пунктом 4.5 вказаного Статуту
передбачено, що член товариства може
бути відмежований від суспільного
майна інфраструктур товариства у
випадку несплати встановленими
загальними зборами товариства
вступних та цільових внесків, а також
інших обов'язкових платежів.

Крім того, між Правлінням СТ «Займище-2»
та членом товариства ОСОБА_1
(відповідач) був укладений договір про
користування електричною енергією.

Згідно розділу договору «Права та
обов'язки споживача» споживач
електричної енергії зобов'язується
невідкладно письмово повідомляти
енергопостачальника про недоліки в
роботі приладів обліку; оплачувати
спожиту електричну енергію відповідно
до умов договору.

Згідно розділу Договору
«Відповідальність сторін» споживач
несе відповідальність і може бути
відключеним за прострочення внесення
будь-яких платежів перед СТ «Займище-2»;
ухилення від виконання або не
своєчасне виконання рішень правління
та загальних зборів СТ «Займище-2».

З матеріалів справи вбачається, що
листом від 04 квітня 2012 року позивач
повідомлявся, що згідно рішення
загальних зборів від 2011 року, за не
сплату боргів протягом двох тижнів
буде відключено електропостачання до
будинку. Повідомлення було отримано
позивачем 29 квітня 2012 року. Проте,
ніяких дій з боку позивача не
вчинялось, борги не сплачувались.

На засіданні правління 14 липня 2013 року
було прийнято рішення відключити
електроенергію садової ділянки НОМЕР_1
за борги перед товариством та надати
термін для погашення боргу до 01 серпня
2013 року.

Позивач отримати вищезазначене
рішення правління відмовився, у зв'язку
з чим був складений відповідний акт від
14 липня 2013 року.

Крім того, 27 липня 2013 року було виявлено
несправність лічильника позивача - не
враховувалась електроенергія на
лічильнику, про що було складено
відповідний акт.

Попередня перевірка лічильника була
здійснена 28 червня 2014 року і з того часу
покази лічильника не змінювались. З
таким рішенням комісії, яка складала
вказаний акт позивач погодився, про що
поставив власний підпис зі зворотного
боку вказаного акту.

Таким чином, позивач в порушення
договору, укладено між відповідачем-1
та ним не повідомив про недоліки в
роботі лічильника.

27 липня 2014 року були проведено
позачергове засідання правління
товариства, на якому було прийнято
рішення відключити будинок позивача
від електропостачання до виявлення
причин поломки електролічильника.

01 серпня 2013 року було відключено від
електропостачання будинок позивача,
про що складено акт.

12 вересня 2013 року був складений акт про
наявність у позивача боргу по
електроенергії, в якому зазначалось, що
позивачем сплачено 64 гривні, тобто
сплачено по лічильнику, який не
працював більше місяця.

Таким чином, відповідач-1 діяв в межах
повноважень, визначених статутом та
договором, укладеним між ним та
позивачем і жодних прав позивача не
порушував, тому у пред'явленому позові
слід відмовити.

Окрім того, заявлені вимоги позивача
про відшкодування моральної шкоди
задоволенню не підлягають.

Так, Згідно п. 5 постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31
березня 1995 року: при вирішенні спору
про відшкодування моральної шкоди
обов'язковому з'ясуванню підлягає
наявність такої шкоди, протиправність
діяння того, хто її спричинив,
причинність зв'язку між шкодою та
противоправними діями винного. Особа
(фізична чи юридична) звільняється від
відповідальності по відшкодуванню
моральної шкоди, якщо доведе, що
остання заподіяна не з її вини.

Проте, позивачем не надано доказів на
підтвердження моральної шкоди,
причинного зв'язку між діями
відповідача-1 та вказаною шкодою та
підтвердження його розміру.

На підставі викладено, керуючись ст.
ст., 3, 10, 60, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний
суд Київської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлено
20.08.2014р.

Суддя Бориспільського міськрайонного
суду

Київської області
В.П.
Величко