У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1292/14-ц

30 травня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської
області

в складі: головуючого судді :
Гураша М.В.

секретаря:
Нагорняк Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Надвірна
подання відділу державної виконавчої
служби Надвірнянського районного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Відділ державної виконавчої служби
Надвірнянського районного управління
юстиції звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_1, мотивуючи тим,
що на примусовому виконанні у відділі
державної виконавчої служби
знаходиться виконавчий лист № 2-456,
виданий 16.03.1998 року Надвірнянським
районним судом про стягнення з нього в
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
сина ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ?
частини всіх видів заробітку щомісячно
до досягнення дитиною повноліття.

Виконавче провадження за вказаним
вище виконавчим листом було відкрито
25.11.1999 року, про що повідомлено
боржника. Боржником сплачувалися
аліменти несвоєчасно та не в повному
обсязі, внаслідок чого виникла
заборгованість, яка згідно розрахунку
по виплаті аліментів станом на 01.05.2014
року становить 16969 грн. 25 коп.

Державний виконавець в судове
засідання не з’явився.

Враховуючи те, що суд розглядає подання
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, суд вважає
за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК
України розглянути справу у
відсутності сторін, не здійснюючи
фіксування судового процесу.

Розглянувши подання, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
наступного висновку.

Відповідно до статті 33 Конституції
України право кожного вільно залишати
територію України може бути обмежено
лише законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України
“Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України” підставою
для тимчасового обмеження у праві
виїзду за кордон громадянина України є
ухилення ним від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов'язань.

Згідно з вимогами п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України “Про виконавче провадження”
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням суду, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи за межі України до
виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно з ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Вище зазначені вимоги закону свідчать
про те, що єдиною підставою для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон громадянина України є
ухилення ним від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням.

Статтею 52 Закону України “Про
виконавче провадження” встановлений
порядок звернення стягнення на грошові
кошти та інше майно боржника, зокрема,
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті (опису), вилученні
та примусовій реалізації; стягнення за
виконавчими документами в першу чергу
звертається на кошти боржника в
гривнях та іноземній валюті, інші
цінності, в тому числі кошти на
рахунках та вкладах боржника в
установах банків та інших кредитних
організаціях, на рахунки в цінних
паперах у депозитаріях цінних паперів.

Однак, до подання державним виконавцем
не додано даних про наявність у ОСОБА_1
документа громадянина України на право
виїзду з України і в’їзду в неї,
перелік яких зазначений в ст. 2 ЗУ “Про
порядок виїзду з України та в’їзду в
Україну громадян України”, що не
уможливлює відмови у виїзді за кордон,
тимчасово затримати або вилучити
паспорт.

Державний виконавець відділу ДВС
подання обґрунтовує тільки наявністю
заборгованості боржника у сумі 16969 грн.
25 коп. Документальних чи інших даних
про те, що ОСОБА_1 має паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон та має намір виїхати за межі
України і таким чином ухилитись від
виконання обов'язку, покладеного на
нього рішенням суду та інших
компетентних органів відділ ДВС не
надав.

Крім того, суб'єктом звернення з
поданням не надано суду доказів
ухилення боржника від виконання
судового рішення, а саме, що він
належним чином повідомлений про те, що
стосовно нього існують не врегульовані
зобов'язання, що унеможливлює
застосування до боржника
обмежувальних заходів, вказаних у
поданні.

Також в матеріалах справи немає жодних
відомостей щодо здійснення державним
виконавцем інших заходів, необхідних
для своєчасного і повного виконання
рішення, що передбачено Законом
України “Про виконавче провадження”.

Враховуючи те, що суд негайно розглядає
подання, а державним виконавцем не
надано достатньо доказів на його
обгрунтування, суд вважає неможливим
вирішити питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1.

Керуючись ч.2 ст.197, ст. 377-1 ЦПК України,
Законом України „Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України” , суд –

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання відділу
державної виконавчої служби
Надвірнянського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 – відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом
подання до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд протягом 5
днів з дня проголошення ухвали
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п’яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Гураш М.В.