Провадження № 2/616/184/14
Справа № 616/549/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 вересня 2014 року
Великобурлуцький районний суд
Харківської області в складі
головуючого - судді Нестайка Ю.В.

з участю: секретаря судового засідання
- Бабак К.А.

позивача - ПАТ „Дельта Банк",
представник Мотора Є.О.

відповідача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засідання справу за позовом публічного
акціонерного товариства „Дельта Банк"
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ПАТ «Дельта Банк» (далі-Банк)
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
як позичальника та до ОСОБА_3 як
поручителя про стягнення
заборгованості за кредитним договором
від 03.05.2007 року № 3/ФКВ-07, який був
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк», правонаступником
якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_2,
посилаючись на те, що відповідачка
отримала кредит в сумі 8 500 дол. США з
розрахунку 14,6 % річних за весь час
фактичного користування кредитом на
строк до 28.04.2017 року. Виконання ОСОБА_2
зобов'язання за кредитним договором
забезпечувалося порукою відповідно до
укладеного Договору поруки №3/Zфпор-07
від 03.05.2007 року між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_3, згідно з
яким вона поручалась перед кредитором
за виконання зобов'язання за кредитним
договором № 3/ФКВ-07 від 03.05.2007 року. На
обґрунтування позову вказано, що
позивач надав кредит згідно з умовами
договору, а відповідачка не виконала
свої зобов'язання за договором, у
зв'язку з чим заборгувала позивачеві
станом на 25.06.2014р. 30567,66 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 30567,66 грн. Також позивач просив
стягнути понесені судові витрати в
розмірі 305 грн. 68 коп.

Представник позивача Мотора Є.О.
позов підтримала та пояснила, що 30.06.2010
р. ТОВ «Український промисловий банк»
передав ПАТ «Дельта Банк» активи та
кредитні зобов'язання, зокрема і за
договором, укладеним з ОСОБА_2,
заборгованість за яким складала 2572,62
долари США.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 позов не
визнали повністю. В письмових
заперечення проти позову, наданих
відповідачами до суду, зазначається, що
позовні вимоги позивача не
обґрунтовані і викладені у позовній
заяві обставини не підтверджуються
доказами. Відповідачі визнали факт
отримання у травні 2007 року кредитної
позики в сумі 8 500 дол. США, та зазначили,
що борг перед ТОВ «Український
промисловий банк» був повністю
погашений ще 01.04.2009р. через ДВС згідно
виконавчого напису нотаріуса.

У судовому засіданні відповідачі
підтвердили свою позицію щодо
невизнання позову і пояснили, що борг
перед ТОВ «Український промисловий
банк» в сумі 46913,27 грн. був повністю
погашений ще 01.04.2009р. через ДВС на
підставі виконавчого напису нотаріуса.
При цьому ОСОБА_3 повернули усі
документи та зняли заборону на
відчуження магазину, який був
заставлений у якості забезпечення за
договором поруки.

На підставі досліджених
доказів судом встановлені обставини
справи і визначені відповідно до них
правовідносини.

Між ТОВ «Український
промисловий банк» (далі - Банк) і ОСОБА_2
03.05.2007 року був укладений кредитний
договір № 3/ФКВ-07, за яким Банк надав
позичальнику кредит в розмірі 8500 дол.
США(а.с. 21).

З метою забезпечення ОСОБА_2
виконання умов кредитного договору
03.05.2007 був укладений договір поруки
№3/Zфпор-07 між Банком та ОСОБА_3 (а.с.61).

В зв'язку із порушенням ОСОБА_2
умов кредитного договору 10.04.2008р.
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 за
заявою Банку був вчинений виконавчий
напис № 2094, за яким із боржника було
стягнуто 46913 грн.27 коп. заборгованості
за кредитним договором, що
підтверджується постановою старшого
державного виконавця підрозділу
примусового виконання рішень ВДВС
Головного управління юстиції в
Харківській області ОСОБА_5 від 11.06.2009р.,
а також квитанцією цього відділу серії
АВ №926976 від 01.04.2009р. про сплату
зазначеної суми заборгованості
(а.с.63,67,88)

30.06.2010 року між ТОВ «Український
промисловий банк», АТ «Дельта Банк» та
Національним банком України було
укладено Договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта
Банк», внаслідок чого до АТ «Дельта
Банк» перейшло право вимагати від
боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами (а.с.29-33).

При цьому ПАТ «Дельта Банк» не
надано належних доказів того, що йому
було передано також і заборгованість
ОСОБА_2 Витяг з додатку № 2 до Договору
про передачу активів та кредитних
зобов'язань, у якому зазначено про це,
підписаний юрисконсультом ПАТ «Дельта
Банк», що не можна визнати допустимим
доказом, так як не надано оригіналу
Додатку до договору, підписаного
сторонами тристороннього договору від
30.06.2010 року.

Згідно з наданої ПАТ «Дельта
Банк» довідки про заборгованість за
кредитним договором станом на 25.06.2014
року, підписаної посадовою особою ПАТ
«Дельта Банк» , борг ОСОБА_2 складає 30567
грн.66 коп. (а.с. 22).

При цьому також не надано доказів на
підтвердження існування вказаної
заборгованості.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 виконали свої зобов'язання по
кредитному договору в повному обсязі,
оскільки виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
надпису нотаріуса №2094 від 10.04.2008,
виданого приватним нотаріусом
Харківського нотаріального округу
ОСОБА_4, про стягнення на майно на
задоволення вимог ТОВ «Укрпромбанк» у
розмірі 46913,27грн., закрито на підставі
фізичного виконання у повному обсязі
(а.с. 67).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Зазначена норма Закону фактично
передбачає можливість перенесення
кінцевого строку виконання договору на
більш ранній термін в разі
прострочення позичальником повернення
чергової частини позики.

ТОВ «Український промисловий
банк» як позикодавець скористався
своїм правом на дострокове повернення
частини позики, що залишилася, і
достроково отримав повне виконання за
договором.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін.

Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Позивачем не надано допустимих
доказів, які б підтверджували
наявність у відповідача боргу за
кредитом.

З наданого Банком розрахунку ціни
позову неможливо встановити, звідки
міг виникнути борг, оскільки
відповідачки документально
підтвердили повне погашення
заборгованості за кредитним договором
ще до укладання договору про передачу
активів і кредитних зобов'язань від ТОВ
«Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта
Банк»

Ніяких додаткових розрахунків чи
пояснень від позивача не надійшло.
Надані ПАТ «Дельта Банк» копії
документів не дають можливості
встановити наявність у відповідача
заборгованості перед позивачем.

На підставі досліджених
доказів суд дійшов висновку, що
відповідачі повністю виконали
зобов'язання перед ТОВ «Український
промисловий банк», у зв'язку з чим позов
не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

Публічному акціонерному
товариству «Дельта Банк» у позові до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Великобурлуцький районний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Повний текст рішення складений
26 вересня 2014 р.

Суддя
Ю.В. Нестайко