Пров. № 2о/254/21/2014
24 квітня 2014 року Будьоннівський
районний суд м. Донецька в складі:
головуючої судді:
при секретарі судового засідання:
представника заінтересованої особи:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа
- головне Управління Державної
міграційної служби України в Донецькій
області, про встановлення факту
постійного проживання,-
Заявник ОСОБА_1 звернувся до
Будьоннівського районного суду м.
Донецька із заявою про встановлення
факту постійного проживання на
території України з ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті
Донецьку Будьоннівським відділом
реєстрації актів громадського стану м.
Донецька в книзі записів актів
громадського стану про народження
зроблено запис № 826 про народження
заявника. З народження та до 1994 року
заявник мешкав з матір'ю. Відповідно до
рішення Будьоннівської районної ради
народних депутатів № 91/5 від 16.03.1994 року
над заявником ОСОБА_1 було встановлено
опіку та опікуном було призначено його
бабусю - ОСОБА_3, з якою він мешкав за
адресою: АДРЕСА_1. У 2002 році рішенням
Будьоннівської районної м. Донецька
ради № 568/2 від 23.10.2002 року заявник був
направлений до школи - інтернату з
державним забезпеченням та
збереженням за ним АДРЕСА_1. Під час
навчання у ПТУ № 19 заявник ОСОБА_1
мешкав у гуртожитку за адресою:
АДРЕСА_2, де і зареєстрований по
теперішній час. Паспорт заявник у 16
років не отримав з поважних причин. У 2012
році заявник ОСОБА_1 звернувся по місцю
реєстрації до головного управління
державної міграційної служби України в
Донецькій області Кіровського сектору
у м. Маківці з приводу отримання
паспорту громадянина України, оскільки
докази належності до громадянства
України відсутні у видачі паспорту
йому відмовлено. Факт постійного
поживання на території України станом
на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991
року підтверджено актом обстеження
житлово-побутових умов проживання від
23.01.2014 року складеного органом
самоорганізації населення «Комітет
мікрорайону «Центральний». У зв'язку з
викладеним та з метою отримання
паспорту громадянина України просить
суд встановити той факт, що він ОСОБА_1
постійно проживав на території України
з ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому числі на момент
проголошення незалежності України - 24
серпня 1991 року, та на момент набуття
чинності ЗУ «Про громадянства України»
- 13 листопада 1991 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1
просив заяву задовольнити, надавши
аналогічні пояснення.

У судовому засіданні представник
заінтересованої особи ОСОБА_4, який діє
на підставі довіреності юридичної
особи, пояснив, що у управління дійсно
не було законних підстав з приводу
встановлення ОСОБА_1, як особи для
документування паспортом громадянина
України, оскільки перевіркою
встановлення особи належність до
громадянства України не встановлено,
але згідно з формами «А» та «Б» ОСОБА_1
був зареєстрований за адресою: кв.
АДРЕСА_1, проти встановлення факту не
заперечував.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5
підтвердила той факт, що ОСОБА_1 мешкав
на території України з дня його
народження та по теперішній час.

Вислухавши пояснення заявника,
представника заінтересованої особи,
свідка, дослідивши матеріали справи
суд встановив наступне:

Відповідно до ст.257 ЦПК України, заява
про встановлення факту, що має юридичне
значення подається до суду для
розгляду за місцем проживання.

Згідно з копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті
Донецьку, про що в книзі реєстрації
народжень Будьоннівського відділу
реєстрації актів громадського стану м.
Донецька зроблено актовий запис № 826.

Відповідно до копії довідки ДПІ у
Будьоннівському районі м. Донецька від
06.08.2001 року, ОСОБА_1 присвоєний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Як вбачається з копії рішення
виконавчого комітету Будьоннівської
районної м. Донецька ради № 91/5 від
16.03.1994 року, ОСОБА_3 призначено опікуном
онуків ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6.

Із рішення виконавчого комітету
Будьоннівської районої м Донецька ради
№ 568/2 від 23.10.2002 року вбачається, що
ОСОБА_6 і ОСОБА_1 направлено до школи
інтернату для дітей - сиріт на повне
державне забезпечення до досягнення
повноліття. Збережено за
неповнолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_1
житлове приміщення за адресою: кв.
АДРЕСА_1.

Опікуном ОСОБА_1 є ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3.

Із форми «Б» комунального підприємства
«Керуюча компанія Будьоннівського
району м. Донецька» вбачається, що
ОСОБА_1 був прописаний за адресою:
АДРЕСА_1, з 30.10.1990 року по 03.03.1995 рік.

Відповідно до довідки головного
Управління Державної міграційної
служби України в Донецькій області
Кіровського районного сектору у м.
Макіївці № 8 від 14.11.2012 року ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, звертався до Кіровського
РС у м. Макіївці ГУ ДМС України в
Донецькій області з приводу
встановлення його особи для
документування паспортом громадянина
України. Проведеною за заявою
перевіркою встановлено особу заявника,
проте належність до громадянства
України не встановлено.

Із акту обстеження житлово-побутових
умов проживання органу
самоорганізації населення «Комітет
мікрорайону «Центральний» № 11 від
23.01.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 з 1989
року по 2002 рік проживав у кв. АДРЕСА_1, у
своєї бабусі ОСОБА_3

Судом встановлено, що сусіди ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, підтвердили, що ОСОБА_1
проживав з 1989 року по 2002 рік за адресою:
АДРЕСА_1, про що свідчать їх письмові
пояснення.

Згідно з довідкою загальноосвітньої
школи-інтернату № 3 м. Донецька № 24 від
21 березня 2003 року, ОСОБА_1 дійсно
навчався в ОШІ № 3 в 8 класі. З 02.11.2002 року
проживає в шкільному гуртожитку.

28.08.2003 року заявник ОСОБА_1 отримував
путівку від Донецької державної
обласної адміністрації, що
підтверджено путівкою № 171.

Згідно з відомостями, наданими
відділом адресно-довідкової роботи
ГУМВС України в Донецькій області
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 22.04.2005 року
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Дослідивши надані в силу ст. 60 ЦПК
України докази в їх сукупності, суд
визнає, що ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_1 по
теперішній час постійно проживав на
території України у містах Донецьку та
Макціївки.

Задоволення заяви має юридичне
значення, що дозволить ОСОБА_1
реалізувати своє право на отримання
громадянства та паспорта громадянина
України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
доводи заявника знайшли своє
підтвердження в ході судового розгляду
та керуючись ст.ст. 27, 50, 58-60, 256-259 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа -
головне Управління Державної
міграційної служби України в Донецькій
області, про встановлення факту
постійного проживання задовольнити
повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому
числі на момент проголошення
незалежності України - 24 серпня 1991 року,
та на момент набуття чинності Закону
України «Про громадянства України» - 13
листопада 1991 року, постійно проживає на
території України.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Будьоннівський районний суд м.
Донецька шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: