Справа №586/1419/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Банчукова В. І.Номер
провадження 22-ц/788/1693/14 Суддя-доповідач -
Семеній Лідія. Іванівна. Категорія - 19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

з участю секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Русь»

на рішення Середино-Будського
районного суду Сумської області від 20
серпня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Русь»

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Середино-Будського районного
суду Сумської області від 20 серпня 2014
року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Русь" (далі - ТОВ
«Агро Русь») борг за договором № 7 про
надання поворотної фінансової
допомоги від 01 квітня 2013 року в сумі
2150000 грн., а також 3% річних від
простроченої суми, що складає 67857 грн. 53
коп.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ТОВ
«Агро Русь» - адвокат ОСОБА_4, вважає
рішення незаконним та необґрунтованим
та, посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що між сторонами склалися
договірні правовідносини, зокрема
укладено договір позички на умовах
безоплатного користування коштами,
тому стягнення 3% річних є незаконним.
Вказує, що спірні кошти позивачем не
вносилися в касу товариства, але суд не
взяв до уваги показання свідка, який
підтвердив цей факт. Також
безпідставно суд відмовив у
задоволенні клопотань про призначення
почеркознавчої експертизи та про
зупинення провадження у справі або
відкладення її розгляду до закінчення
перевірки правоохоронними органами
щодо підроблення видаткового касового
ордеру.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників відповідача
Лещенка С.О. та адвоката ОСОБА_4, які
підтримали доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність й
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
доведено порушення його прав через
невиконання відповідачем умов
укладеного договору позики, а саме
неповернення до 01 серпня 2013 року 2150000
грн.

З такими висновками суду колегія
суддів погоджується, так як вони
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Судом першої інстанції правильно
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що 01 квітня 2013 року між ТОВ
«Агро Русь» в особі Генерального
директора Лещенка С.О. та ОСОБА_3
укладено договір про надання
поворотної фінансової допомоги в сумі
2150000 грн., без оплати за користування
коштами. Строк дії договору до 01 серпня
2013 року.

Прийняття зазначеної суми
відповідачем підтверджується
оригіналом квитанції до прибуткового
касового ордера №80 від 01 квітня 2013
року, яка засвідчена підписами
генерального директора Лещенка С.О. та
печаткою товариства (а.с.50).

Належних та допустимих доказів, які б
підтверджували підроблення підписів
Лещенка С.О. на договорі та квитанції, а
також повернення грошових коштів
позивачу у повному обсязі чи частково,
відповідачем не надано та матеріали
справи не містять.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно зі ст.ст.1046, 1047 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на викладене та враховуючи, що
за умовами договору про надання
поворотної фінансової допомоги, який
фактично є безпроцентною позикою,
відповідач не виконав взяті на себе
зобов'язання по поверненню коштів, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
з ТОВ «Агро Русь» позичених коштів.

Погоджується колегія суддів і з
висновком місцевого суду в частині
задоволення вимог позивача про
стягнення 3% річних за прострочення
виконання відповідачем зобов'язання по
поверненню боргу, оскільки таке право
передбачене ст.625 ЦК України.

Доводи заявника апеляційної скарги про
те, що суд безпідставно стягнув
проценти, оскільки між сторонами
укладений безпроцентний договір, є
безпідставними, оскільки судом
стягнуті проценти не за користування
позиченими коштами, а як захід
відповідальності за прострочення
виконання грошового зобов'язання,
передбачений ч.2 ст.625 ЦК України.

Посилання апелянта на те, що товариство
коштів не отримувало, тобто на
безгрошовість укладеного договору,
висновків суду не спростовують,
оскільки бухгалтерський документ, а
саме: оригінал квитанції до
прибуткового касового ордера №80 від 01
квітня 2013 року, засвідченої підписами
та печаткою товариства, свідчить про
протилежне. Суд першої інстанції
правильно не взяв до уваги показання
свідка ОСОБА_6 про те, що до каси
товариства позивачем кошти не
вносилися, та вважав їх неналежним
доказом, оскільки ст.1051 ЦК України
встановлено обмеження щодо
застосування такого виду доказів.

Безпідставними є доводи апелянта щодо
порушення судом вимог процесуального
закону при відмові в задоволенні
клопотання про зупинення провадження у
справі або відкладення її розгляду до
закінчення перевірки правоохоронними
органами щодо підроблення видаткового
касового ордера, в зв'язку з
відсутністю підстав, передбачених
ст.201, 202, 191 ЦПК України.

Обґрунтованою є відмова суду першої
інстанції в задоволенні клопотання
представника відповідача про
призначення почеркознавчої
експертизи, оскільки ухвалою суду від
26.02.2014 року за його ж проханням така
експертиза призначалася та її
проведення доручалося Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз. Представник відповідача
надав експериментальні зразки підпису,
але вільні зразки підпису, які
зобов'язувався надати суду, не надав. 26
лютого 2014 року місцевий суд повернув
відповідачу надані ним документи, які
не можуть бути об'єктами для проведення
почеркознавчої експертизи, роз'яснив,
які документи слід надати як зразки та
вказав строк їх надання (а.с.56). Факт їх
отримання представник відповідача
Лещенко С.О. не заперечив в суді
апеляційної інстанції. Проте, протягом
всього часу знаходження справи в
інституті, з березня по липень 2014 року,
вільні зразки підпису так і не надав. За
таких обставин суд першої інстанції
правильно розцінив такі його дії, як
ухилення від участі в експертизі та
застосував наслідки, передбачені ст.146
ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції також
не спростовують.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про задоволення вимог ОСОБА_3
у повному обсязі.

Колегією суддів не виявлено
неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які могли б бути
підставою для зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1
ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Агро
Русь» відхилити.

Рішення Середино-Будського районного
суду Сумської області від 20 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -