Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року.
смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд
Рівненської області в складі:
головуючого судді Комзюк А.Ф., при
секретарі Колодич Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в :

Позивач Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в сумі 29212,43 гривень.

В обґрунтування позовних вимог
позивач вказує, що відповідно до
укладеного договору № ROXRRC17300009 від
04.06.2007 року ОСОБА_1 (далі відповідач)
отримав кредит у розмірі 4180,00 гривень
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється щомісяця
в період сплати, позичальник повинен
надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати згідно Умов. У
зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 25.03.2014 року має заборгованість в
сумі 29212,43 гривень, яка складається з
наступного: 6230,04 гривень -
заборгованість за процентами за
користування кредитом; 367,84 гривень -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 20747,29 гривень -
пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором; 500,00 гривень
(фіксована частина) та 1367,26 гривень
(процентна складова) - штрафи. Просив
стягнути з відповідача на користь ПАТ
КБ «Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 29212,43
гривень та судові витрати по справі.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, згідно поданої
заяви просить розглянути справу у його
відсутності, позов задовольнити у
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
повторно не з'явився, хоч про час, дату
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технісного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦПК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до умов укладеного договору
№ ROXRRC17300009 від 04.06.2007 року відповідач
ОСОБА_1 отримав від Закритого
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» строковий споживчий
кредит в розмірі 4180,00 гривень зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 04 червня
2008 року (а.с.4).

Відповідно п.1.1 Статуту Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк» є правонаступником
всіх прав та зобов'язань Закритого
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк» (а.с.12).

Згідно розрахунку заборгованості за
кредитним договорм №ROXRRC17300009 від 04.06.2007
року, станом на 25 березня 2014 року
заборгованість становить 29212,43
гривень, в тому числі: 6230,04 гривень -
заборгованість за процентами за
користування кредитом; 367,84 гривень -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 20747,29 гривень -
пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором; 500,00 гривень
(фіксована частина) та 1367,26 гривень
(процентна складова) - штрафи (а.с.2-3).

В силу вимог ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст.257, ч.1 ст.259 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю три роки.
Позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Відповідно до п. 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) терміни
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки-пені, штрафів за даним
Договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років (а.с.5-8).

Таким чином, згідно умов
укладеного договору кінцевий термін
повернення кредиту сторонами
визначено 04 червня 2008 року. Відповідно
до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) позивач міг пред'явити
вимоги до відповідача про стянення
заборгованості за кредитним договором
до 04.06.2013 року. Позов надійшов до суду 23
квітня 2014 року, тобто після закінчення
терміну позовної давності.

Відповідно до п.31 Постанови
Пленуму ВСС України від 30 березня 2012
року №5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» враховуючи положення
пункту 7 частини тринадцятої статті 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавця
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку з цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежного від наявності заяви
сторони у спорі.

Оскільки зі сплитом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставне майно тощо),
положення пункту 7 частини 13 станні 11
Закону України «Про захист прав
споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Враховуючи вказані обставини справи та
правові норми, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову у зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.257,259 ЦК України,
ст.ст.10,11,60,209,213-215 ЦПК України,суд,

в и р і ш и в :

Відмовити публічному
акціонерному товариству комерційний
банк «Приватбанк» у задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ROXRRC17300009 від 04.06.2007 року у зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рокитнівський районний суд
Рівненської області протягом десяти
днів з моменту його проголошення. У
разі якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області
А.Ф.Комзюк