Справа № 490/4793/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого - судді
Гуденко О.А.

при секретарі
Аслановій Е.Е.,

за участю позивача -
ОСОБА_1,

за участю відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 , третя особа - ТОВ "Соборне-1" про
визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2014 року позивачка звернулася
до суду із позовом до відповідачів, в
якому просить визнати їх такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та пояснила, що її брат
ОСОБА_2 та його син ОСОБА_4 прописані у
вказаній квартирі з 1992 та 1999 року
відповідно, але реально ОСОБА_2
востаннє проживав в квартирі декілька
місяців після повернення з проходження
строкової військової служби в 1992 році,
а ОСОБА_4 взагалі ніколи в квартирі не
проживав. Усі витрати по оплаті
житлово-комунальних послуг позивачка
сплачує самостійно, не має можливості
оформити субсидію на комунальні
послуги як малозабезпечена.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав.
Суду пояснив, що дійсно з 1992 року не
проживає в зазначеній квартирі,
оскільки має неприязнені стосунки з
сестрою. Спочатку проживав разом з
дружиною за її місцем проживання, потім
в інших квартирах, які отримував його
батько як військовослужбовець. На
теперішній час постійно проживає разом
з батьками, в спірній квартирі не був
щонайменше останні п'ять років, жодних
його речей там не знаходиться. Суду
пояснив, що жити йому там неможливо та
не має бажання, але йому потрібна
реєстрація, оскільки він перебуває на
черзі на отримання житла.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні просив вирішити справу на
розсуд суду згідно закону. Суду
пояснив, що ніколи не проживав в цій
квартирі, завжди проживав разом з мамою
АДРЕСА_2. В спірній квартирі наміру
проживати не має. Законний представник
ОСОБА_5 - його мати ОСОБА_6 заперечувала
проти задоволення позовних вимог,
зазначивши, що проживає з сином в
квартирі своїх батьків, а дитині
потрібна реєстрація.

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши наявні у справі докази, суд
встановив наступні факти та відповідні
ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи,
основним квартиронаймачем та
володільцем особового рахунку
квартири АДРЕСА_1 є позивачка (квартира
не приватизована, отримана на підставі
ордеру від 11.10.1973 року в порядку обміну
житлового фонду ОСОБА_7 - батько сторін,
на сім'ю в складі трьох осіб). Крім
позивача, її неповнолітньої доньки в
квартирі зареєстровані її рідний брат
ОСОБА_2 з 21.05.1992 р. та його син ОСОБА_3 - з
18.09.1999 р.

Згідно пояснень сторін, квартира без
зручностей, без водопостачання та
централізованого опалювання.

Згідно рішення виконавчого комітету
ММР № 402 від 25.07.1997 року , змінено
договір найму житлового приміщення
АДРЕСА_1 із 2-х кімнат житловою площею 23,0
кв.м. із ОСОБА_7 на ОСОБА_1 у зв'язку зі
зміною місця проживання. Згідно
Свідоцтва № 795 ОСОБА_1 переоформлено
особовий рахунок на дану квартиру.

Як вбачається з матеріалів позову,
після укладення шлюбу з 1993 року
відповідач ( а його син- від моменту
народження ) забрав свої особисті речі
і виїхав з квартири. З того часу
відповідачі в квартирі не проживають,
участі в оплаті комунальних платежів
не приймають, стосунків з ним не
підтримують, фактично мають інше
постійне місце проживання.

Крім пояснень позивача, визнання цього
факту самим відповідачами, факт
непроживання відповідачів в спірному
житловому приміщенні з 1993 року
підтверджується Актом про не
проживання від 23 січня 2014 року,
завіреним ТОВ ЖЕК «Соборне-1», та листом
Центральногог РВ УМВС України в
Миколаївській області від 03.10.2013 р. - на
підставі опитування сусідів.

Згідно Довідки Департаменту праці та
соціального захисту населення
Центрального району, ОСОБА_1 отримує
державну соціальну допомогу на дітей
одиноким матерям, субсидію на оплату
житлово-комунальних послуг не отримує.

На підставі викладеного, у
відповідності зі ст. ст.71, 72 ЖК України
суд дійшов до висновку про відсутність
відповідачів понад шість місяців в
зазначеній квартирі, враховуючи
тривалість не проживання, без поважних
причин, що є підставою для визнання їх
такими, що втратили право користування
жилим приміщення вказаної квартири.

При цьому суд не може взяти до уваги
заперечення відповідачів, оскільки
необхідність збереження реєстрації
місця проживання для перебування на
черзі у виконкомі на отримання житла
не є підставою для зберігання їх права
на користування спірним житлом, тим
більше, що вони мають постійне місце
проживання за іншою адресою у своїх
близьких родичів.

Таким чином, позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

У відповідності зі ст. ст. 88 ЦПК України
судові витрати , сплачені при подачі
позову, підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 8,10,30,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН
НОМЕР_1, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2,
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1, та
підлягають зняттю з реєстраційного
обліку за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом 10 днів після проголошення
рішення.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва
Гуденко О.А.