АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/2571/2014
інстанції: Колегаєва С.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Дзюбіній Є.В.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
майнової та моральної шкоди, за
апеляційними скаргами ОСОБА_3; ОСОБА_2
на рішення Деснянського районного суду
міста Києва від 16 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, посилаючись на те,
що 15 травня 2012 року сталося залиття
його квартири АДРЕСА_1, внаслідок чого
йому було заподіяно майнової та
моральної шкоди. Комісією об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Київ-10" (далі - ОСББ "Київ-10")
було зафіксовано, що залиття сталося з
квартири № 391, що знаходиться в цьому ж
будинку, власником якої є ОСОБА_2 У
зв'язку з тим, що відповідачка
відмовляється відшкодувати заподіяну
шкоду, позивач просив стягнути з неї на
свою користь майнову шкоду в розмірі
45000 грн. та 5000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Ухвалою Деснянського районного суду
міста Києва від 31 жовтня 2013 року до
участі у справі в якості
співвідповідачів залучено ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

Рішенням Деснянського районного суду
міста Києва від 16 грудня 2013 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі
30313 грн., моральну шкоду в розмірі 5000
грн., а також судовий збір у розмірі 353
грн. 13 коп. та витрати на проведення
судової експертизи в розмірі 4900 грн. У
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

У поданих тотожних апеляційних скаргах
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просять рішення
суду першої інстанції скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову. Скаржники
зазначають, що позивачем не надано
доказів, які б свідчили про те, що
залиття квартири сталося з вини
відповідачів; судом не надано належної
оцінки тому факту, що за даними БТІ
квартира АДРЕСА_2, з якої нібито сталося
залиття, не належить на праві власності
жодному з відповідачів у справі; акт
обстеження квартири не відповідає
вимогам Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій,
затверджених наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 76; висновок судової
будівельно-технічної експертизи, на
підставі якого було визначено вартість
ремонтно-будівельних робіт, проведення
яких необхідно для усунення пошкоджень
унаслідок залиття квартири, є
необґрунтованим та таким, що викликає
сумніви у його правильності, а тому, на
їх думку, є нікчемним та не може братися
судом як належний доказ у справі; судом
не наведено мотивів в частині
стягнення моральної шкоди; також судом
допущено порушення норм
процесуального права.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в суді
апеляційної інстанції підтримав
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав.

ОСОБА_1 заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, вважав, що рішення
суду першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в суд апеляційної інстанції не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином. З
урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК
України їх неявка не перешкоджає
розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційних скарг, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення в цих межах, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційні
скарги задоволенню не підлягають з
таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1.

Актом обстеження квартири від 15 травня
2012 року встановлено факт залиття
квартири, власником якої є позивач, та
пошкодження, які зазнала квартира
унаслідок залиття. Також комісією було
встановлено, що залиття даної квартири
сталося з квартири АДРЕСА_2, що
розташова в під'їзді цього ж будинку.

Із матеріалів справи вбачається, що в
квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані (дата
реєстрації - 24.10.1991 р.) ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, що підтверджується довідкою
ОСББ "Київ-10" (І том; а. с. 149).

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 24
вересня 2013 року ТОВ "Незалежний
інститут судових експертиз" вартість
ремонтно-будівельних робіт (розмір
завданої матеріальної шкоди),
проведення яких необхідно для усунення
пошкоджень унаслідок залиття квартири
АДРЕСА_1, становить 30313 грн.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті (частина 1 статті 1167 ЦК України).

Тобто цивільне законодавство в
делікатних зобов'язаннях передбачає
презумпцію вини; якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, то вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням
визначених цивільним процесуальним
законом принципів змагальності й
диспозитивності цивільного процесу
саме на відповідача покладено
обов'язок доведення відсутності його
вини в завданні шкоди позивачу.

У даному випадку факт залиття квартири,
власником якої є позивач, з квартири
відповідачів підтверджується
зібраними у справі доказами, які не
спростовані відповідачами в ході
розгляду справи. Останніми не доведено,
що шкода, заподіяна позивачу внаслідок
залиття квартири не з їх вини. Жодних
доказів в обґрунтування цього
матеріали справи не містять.

Невідповідність акту вимогам Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства від 17 травня 2005 року № 76,
не спростовує факт залиття квартири
позивача та не є підставою для відмови
у задоволенні його позовних вимог.

Доводи скаржника про те, що висновок
судової будівельно-технічної
експертизи, на підставі якого було
визначено вартість
ремонтно-будівельних робіт, проведення
яких необхідно для усунення пошкоджень
унаслідок залиття квартири, є
неналежним доказом підлягають
відхиленню, оскільки будь-яких доказів
на його спростування відповідачами
також не подано.

Оскільки відповідачами не спростовано
презумпцію вини заподіювача шкоди, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про наявність у позивача
права на відшкодування, завданої йому
майнової шкоди, яка згідно висновку
судової будівельно-технічної
експертизи становить 30313 грн.

Крім того, винними діями відповідачів
позивачу завдана також моральна шкода.

Ураховуючи характер правопорушення,
глибину фізичних та духовних страждань
позивачів, вимоги розумності та
справедливості, судом першої інстанції
правильно визначено розмір коштів на
відшкодування моральної шкоди.

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи не відносяться до тих підстав, з
якими процесуальне законодавство
пов'язує можливість ухвалення рішення
щодо скасування або зміни
оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому апеляційні скарги слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_3; ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
міста Києва від 16 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий
Я.В. Головачов

Судді:
О.В. Шахова

Л.Д.Поливач