Номер провадження: 22-ц/785/3515/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Колеснікова Г.Я.,

суддів - Вадовської Л.М., Плавич
Н.Д.,

при секретарі - Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 17 січня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті
особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Іллічівська
міська рада Одеської області, про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням та за
зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 до
ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
Іллічівська міська рада Одеської
області про вселення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2012р. ОСОБА_4 пред'явив в суд
позов до колишньої дружини ОСОБА_3 та
доньки ОСОБА_5 про визнання їх такими,
що втратили право користування
двокімнатною квартирою АДРЕСА_3 в м.
Іллічівську, в якій зареєстровано 6
осіб.

Позивач зазначав, що у лютому 1998 року
відповідачі добровільно залишили
спірну квартиру та переїхали на
постійне проживання до матері ОСОБА_3 -
квартиру АДРЕСА_1, яку ОСОБА_3, після
смерті матері у 2004 році, отримала у
спадщину.

З того часу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не
проживають у квартирі без поважних
причин, не несуть витрат на її ремонт та
оплату комунальних платежів, не
цікавляться нею.

На підставі ст. 71 ЖК України ОСОБА_4
просив позов задовольнити.

У серпні 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5
звернулися із зустрічним позовом до
ОСОБА_4 про вселення.

Свої вимоги мотивували неприязненими
стосунками з відповідачем, який після
одруження з ОСОБА_6 не дає
користуватись спірною квартирою,
вчиняє сварки, змінив замки та не дає
ключі від вхідних двірей.

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 17 січня 2014р. позов
ОСОБА_4 задоволено.

Визнано ОСОБА_3 та ОСОБА_5 такими, що
втратили право користування квартирою
АДРЕСА_3 в м. Іллічівську Одеської
області.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_4, а її зустрічний позов
про вселення задовольнити, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права.

Відповідачем ОСОБА_5 рішення суду не
оскаржено, до апеляційної скарги
ОСОБА_3 вона, в порядку ч. 1 ст. 299 ЦПК
України, не приєдналась.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
цивільного процесу, дослідивши
матеріали справи та витребувані з
Іллічівського міського суду Одеської
області матеріали цивільних справ: №
2-180/10 за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання їх
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, та за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення (далі -
справа 2-180/10); № 2-174/11 за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права
користування житловим приміщенням
(далі - справа №2-174/11), перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
ОСОБА_3 підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповіддно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України. Доказування не повинно
ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами в розумінні ст. 57 ЦПК України є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, письмових
доказів, речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст.ст.3. 11, 15 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленим цим Кодексом, звернуться
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Цивільні права і обов'язки виникають із
дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства. Кожна особа
має право на судовий захист.

Право громадян на житло закріплено ст.47
Конституції України. Ніхто не може
бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Встановлено, що в 1965 році батьки
позивача ОСОБА_4 отримали спірну
квартиру, яка складаеться з двох жилих
кімнат, загальною площею 42,5 кв.м.

У зазначеній квартирі в 1983 році
поселилася й ОСОБА_3, яка перебувала з
позивачем у зареєстрованому шлюбі, від
якого ІНФОРМАЦІЯ_2. народилась донька
ОСОБА_5

У 1999 році сторони розірвали шлюб, після
чого ОСОБА_4 став чинити колишній
дружині перешкоди у користуванні
квартирою.

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 19 грудня 2001 року
ОСОБА_3 з донькою вселено в квартиру
(а.с. 40).

З 2004 року ОСОБА_3 та з 2007 року - ОСОБА_5, у
зв'язку з тим, що ОСОБА_4 продовжував
створювати їм перешкоди у проживанні,
стали проживати за адресоюАДРЕСА_4, яка
складається з двох жилих кімнат,
загальною площею 51 кв.м.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 28 грудня 2004
року ОСОБА_3 є власником вказаної
квартири (а.с. 196).

Згідно договору дарування від 29 грудня
2008 року ОСОБА_5 є власником квартири
АДРЕСА_2 (а.с. 196-197).

15 листопада 2008 року ОСОБА_4
зареєстрував шлюб з ОСОБА_6, від якого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилась донька
ОСОБА_8 (а.с. 232, 233; справа №2-1741/11 а.с. 8,9).

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 8 грудня 2011 року за
ОСОБА_6 визнано право користування
квартирою АДРЕСА_3 в м. Іллічівську (а.с.
234-235; справа № 2-1741/11 а.с.136-137).

Згідно довідки ЖЄД № 2 м. Іллічівська
від 23 квітня 2012 року в спірній
неприватизованій квартирі
зареєстровано 6 осіб: ОСОБА_4, його
доньки ОСОБА_5 і ОСОБА_8, дружина ОСОБА_6,
сестра ОСОБА_7 та колишня дружина
ОСОБА_3 (а.с. 11).

Із матеріалів витребуваної та
дослідженої в апеляційному суді
цивільної справи № 2-180/10 вбачається, що
Іллічівським міським судом Одеської
області розглядались об'єднані :

- позов ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до ОСОБА_3
та ОСОБА_5 про визнання їх такими, що
втратили право користуватися житловим
приміщенням;

- та позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя
особа: ОСОБА_7 про вселення та заборону
чинити перешкоди в користуванні
квартирою, АДРЕСА_3

Зокрема, в уточненому 6 грудня 2008 року
позові, ОСОБА_3 посилалась на те, що
відповідач ОСОБА_4 замінив замок на
вхідній двері, а за відсутністю нового
ключа, вона позбавлена можливості
користуватися квартирою (а.с. 182-183;
справа № 2-180/10 а.с. 65-66).

Ухвалою Іллічівського міського суду
Одеської області від 25 вересня 2009 року
позовна заява ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в
частині вимог до ОСОБА_5 залишена без
розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України (а.с. 181; справа № 2-180/10 т. 2 а.с. 63).

Під час подальшого розгляду цієї
справи ОСОБА_4 в судовому засіданні
передав ОСОБА_3 ключі від квартири,
внаслідок чого сторони виявили
бажання залишити свої позовні вимоги
без розгляду.

Так, ухвалою Іллічівського міського
суду Одеської області від 14 травня 2010
року, з урахуванням ухвали цього ж суду
від 30 квітня 2014 року про виправлення
описки, позов ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до
ОСОБА_3 про визнання її такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, а також позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про вселення та заборону чинити
перешкоди у користуванні житловим
приміщенням залишені без розгляду на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (а.с.
184, 226-227; справа № 2-180/10 т. 2 а.с. 89, 112-113).

Оскільки ухвала Іллічівського
міського суду Одеської області від 30
квітня 2014 року була постановлена у
відсутності ОСОБА_3 та ОСОБА_5, їм, в
судовому засіданні 7 жовтня 2014 року
була вручена її копія, та в присутності
їх представника (фахівця в галузі
права) було роз'яснено право на її
оскарження (а.с. 97, 98).

Після оголошення судом перерви вказані
особи цим правом не скористалися та
вважали можливим продовжити розгляд
справи.

Згідно змісту зустрічної позовної
заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про вселення
від 8 серпня 2012 року, перешкодою у
користуванні спірною квартирою є те, що
ОСОБА_4 самочинно замінив замок у
вхідній двері та сам надав про це акти
(а.с.36-38).

Про наявність будь-яких інших перешкод
у користуванні квартирою, крім
неприязнених стосунків з ОСОБА_4 і
ОСОБА_6, зустрічна позовна заява не
містить.

При дослідженні вказаних актів
апеляційним судом встановлено, що вони
складені 16 серпня та 6 вересня 2008 року
(а.с. 16, 17).

Проте, як зазначалось вище, після
заміни ОСОБА_4 у 2008 році замка у вхідній
двері та передачі ним у судовому
засіданні ключей від спірної квартири
ОСОБА_3, спір був вичерпаний з огляду на
зміст ухвал Іллічівського міського
суду Одеської області від 25 вересня 2009
року та 14 травня 2010 року про залишення
позовів сторін без розгляду на
підставі їх заяв (п. 5 ч. 2 ст. 207 ЦПК
України).

Крім того, вказане об'єктивно
підтверджується й тим, що:

- рішення Іллічівського міського
суду Одеської області від 8 грудня 2011
року про задоволення позову ОСОБА_6 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання права
користування спірним житловим
приміщенням не оскаржено останніми;

- протягом травня 2010 року- червня
2012 року відповідачі не звертались ні до
правоохоронних органів, ні до суду за
захистом своїх житлових прав і не
робили будь-яких спроб самостійно
відновити своє право на проживання у
спірній квартирі.

Сам по собі факт існування на протязі
тривалого часу стійких неприязнених
відносин між сторонами, без доведення
фактів, які свідчать про наявність
перешкод у користуванні спірною
квартирою, не може бути підставою для
висновку про порушення прав
відповідачів.

Згідно роз'ясненням, які містяться в
абз. 3 п. 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12 квітня 1985 року № 2
«Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України», наявність
рішення суду про право громадянина
користуватися жилим приміщенням не є
перешкодою до розгляду і задоволення
позову про визнання його таким, що
втратив це право з мотивів, що після
набрання рішенням законної сили або
після його виконання він був відсутнім
понад шість місяців, у тому числі і в
тих випадках, коли строк для виконання
рішення не скінчився.

Відповідно до ст. 71 ЖК України на
підставах відсутності понад шість
місяців у жилому приміщенні член сім'ї
наймача (колишній член сім'ї) може бути
визнаний таким, що втратив право
користування цим приміщенням, якщо ця
відсутність не обумовлювалася
поважними причинами.

З огляду на зміст зазначеної норми,
наведені вище факти та встановлення
непроживання відповідачів протягом
тривалого часу (з травня 2010р.) без
поважних причин у спірній квартирі,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позову ОСОБА_4 на підставі
ст. 71 ЖК України та про відмову у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3
та ОСОБА_5

Звернення ОСОБА_3 до Іллічівського МВ
ГУ МВС України в Одеській області 8
липня 2012 року із заявою щодо
перешкоджання їй у користуванні
спірною квартирою (тобто після того, як
їй стало відомо про звернення ОСОБА_4 до
суду у травні 2012 року з відповідним
позовом), не може розглядатися як
обставина, що перериває шестимісячний
термін або є поважною причиною для
продовження цього строку (а.с. 41).

Інші доводи апеляційної скарги також
не можуть бути взяти до уваги, оскільки:

- якщо тимчасова відсутність особи
перевищила шість місяців, наймач, члени
сім'ї, навіть колишні, а також
наймодавець, мають право звернутись із
позовом про визнання її такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням;

- будучи власником двохкімнатної
квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_3 сама
погіршила свої житлові умови,
подарувавши її ОСОБА_5

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК
України сторонами в цивільному процесі
є лише позивач і відповідач.

Звертаючись до суду із зустрічним
позовом про вселення лише до
відповідача ОСОБА_4 та визнаючи
процесуальний статус зареєстрованих в
спірній квартирі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в
якості третіх осіб, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не
врахували, що суд не може вирішувати
питання про права і обов'язки учасників
процесу, які не є сторонами у справі.

За таких обставин підстав для
задоволення зустрічного позову про
вселення не вбачається й з цієї
причини.

Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_3
підлягає задоволенню частково, а
рішення суду першої інстанції зміні з
наступних підстав.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12 квітня 1985 року № 2
«Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України» визначено,
що суд може визнати особу такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, лише з однієї зазначеної
позивачем підстави, передбаченої ст.71
або 107 ЖК України. Змінити підставу
позову суд має право тільки за згодою
позивача.

Як вбачається із змісту позовної заяви
ОСОБА_4 та його пояснень 7 жовтня 2014 року
в суді апеляційної інстанції, позивач
просив визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 такими,
що втратили право користування жилим
приміщенням на підставі ст. 71 ЖК
України (а.с. 4-5).

Однак, суд першої інстанції вийшов за
межі позовних вимог та задовольнив
позов ОСОБА_4, одночасно на підставі
ст.ст. 71 та 107 ЖК України.

З огляду на вказану помилку, висновок
суду про задоволення позову ОСОБА_4 на
підставі ст. 107 ЖК України підлягає
виключенню з мотивувальної частини
рішення.

Керуючись ст. ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 307, п.4 ч. 1
ст 309, 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 17 січня 2014 року
змінити.

Виключити із мотивувальної частини
рішення суду посилання на ст. 107 ЖК
України як підставу для задоволення
позову ОСОБА_4.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
/підпис/

Судді:
/підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області
Г.Я.
Колесніков