Справа № 740/2010/14 Провадження №
22-ц/795/1699/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Ковальова Т. Г. Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛакізи Г.П.,
суддів:Скрипки А.А., Шевченка В.М.,при
секретарі:Позняк О.М., за
участю:відповідача ОСОБА_5, її
представника - адвоката ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7
на рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 17 липня
2014 року в справі за позовом ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про
визнання втратившою право на
користування житлом та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_7 про усунення перешкод у
користуванні майном та визначення
порядку користування квартирою,

- третя особа без самостійних вимог -
орган опіки та піклування - виконком
Ніжинської міської ради, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 17 липня
2014 року відмовлено в задоволенні
позову ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7
до ОСОБА_5 про визнання втратившою
право на користування житлом;
зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7 про усунення
перешкод у користуванні майном та
визначення порядку користування
квартирою задоволено шляхом вселення
ОСОБА_5 та її малолітньої дочки ОСОБА_11
в квартиру АДРЕСА_1 вирішено питання
про розподіл судових витрат - стягнуто
з ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_5 2679, 60 грн. в рівних
частках - по 669,90 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить
вказане рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7 до
ОСОБА_5 про визнання втратившою право
на користування житлом, та відмовити у
задоволенні зустрічного позову про
усунення перешкод у користуванні
майном та визначення порядку
користування квартирою, посилаючись на
те, що рішення суду є незаконним і
необгрунтованим та ухваленим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що суд першої інстанції не
врахував положень ст.391 ЦК України щодо
права власника майна вимагати усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном; що ОСОБА_5 вибула із спірного
житла у зв"язку з фактичним припиненням
сімейних відносин з її чоловіком
ОСОБА_8 і неможливістю спільного
проживання внаслідок особистих
відносин, і з дня вибуття не заявляла
про бажання проживати у спірному житлі,
не вживала жодних заходів щодо
примусового вселення до спірного
житла, і вона має інтерес лише до
реєстрації місця проживання у спірній
квартирі; що фактично ОСОБА_5 вибула із
спірної квартири на інше місце
проживання. Апелянт зазначає, що
матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_5 без поважних причин не мешкає у
спірному житлі, не використовує його
для проживання, не бере участі в
утриманні квартири та проведенні
ремонту. Проведення заміни замка у
травні 2012 року суд першої інстанції
безпідставно оцінив як доказ створення
перешкод у користуванні квартирою,
оскільки заміна замка була викликана
його поломкою, а ОСОБА_5 не має інтересу
щодо користування спірним житлом.
Апелянт також зазначає, що наявність у
дочки ОСОБА_5 - ОСОБА_11 права спільної
часткової власності на 1/5 частину
квартири не може бути підставою для
беззаперечного виникнення права
користування спірним житлом у ОСОБА_5
відповідно до положень ч.1 ст.177, ч.2 ст.59
СК України, ст.70 ЦК України.

Позивачі ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7
та представник органу опіки та
піклування в засідання апеляційного
суду не з"явились, не зважаючи на
належне повідомлення їх про час та
місце розгляду справи, що дає підстави
для розгляду справи без їх участі
відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
відповідача ОСОБА_5, її представника -
адвоката ОСОБА_6, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_7 і малолітня ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є співвласниками
квартири АДРЕСА_1 вказана квартира
належить цим особам на праві спільної
часткової власності по 1/5 частині
кожному, що підтверджується витягом
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно та копією свідоцтва про
право власності на нерухоме майно
(а.с.12, 57).

У спірній квартирі зареєстровано 7
осіб: ОСОБА_8, ОСОБА_9 (його мати), ОСОБА_10
(вітчим), ОСОБА_7 (сестра), ОСОБА_12
(племінник), ОСОБА_11 (дочка) з дня
народження 13.12.2005р., ОСОБА_5 (колишня
дружина) - з 17.12.2008р., що підтверджується
довідкою Ніжинського комунального
підприємства "Служба єдиного
замовника" (а.с.54).

Згідно з рішенням Ніжинського
міськрайонного суду від 30 жовтня 2012
року розірвано шлюб між ОСОБА_8 та
ОСОБА_5 (а.с.13), а згідно з рішенням
Ніжинського міськрайонного суду від
13.04.2012 року та виконавчим листом з
ОСОБА_8 стягнуто аліменти на користь
ОСОБА_5 на дочку ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.11),

Суд першої інстанції встановив, що
ОСОБА_5 та її малолітня дочка ОСОБА_13 не
проживають у вказаній квартирі з 23
березня 2012 року, але непроживання їх в
квартирі викликано поважними
причинами, оскільки відповідачі
перешкоджають користуватись
квартирою, змінивши в травні 2012 року
замки вхідних дверей. Суд також
встановив, що малолітня ОСОБА_11 є одним
зі співвласників спірної квартири, а
тому не може бути позбавлена права
користування своєю власністю, що її
мати ОСОБА_5 відповідно до ч.1 ст.177 СК
України має право управляти належним
малолітній дитині майном, а тому
позбавлення матері права доступу до
квартири унеможливлює реалізацію
наданих їй та дитині прав. Встановивши
такі обставини, суд першої інстанції
дійшов вірного та обгрунтованого
висновку про те, що зустрічний позов
ОСОБА_5 є обгрунтованим та підлягає
задоволенню, а первісний позов ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про
визнання такою, що втратила право
користування квартирою, не може бути
задоволений.

По справі встановлено, що ОСОБА_5
вселилась в спірну квартиру як член
сім"ї ОСОБА_8 ОСОБА_8 є одним з власників
квартири. Крім того, ОСОБА_5 є членом
сім"ї іншого співвласника квартири -
малолітньої ОСОБА_11.

Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України член
сім"ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності без поважних причин понад
один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і влсником житла,
або законом.

На підставі достовірних, належних та
допустимих доказів суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що ОСОБА_5 з малолітньою дочкою
були створені перешкоди у
користуванні спірною квартирою,
оскільки ОСОБА_8 вигнав колишню дружину
з квартири, а в травні 2012 року ОСОБА_9 і
ОСОБА_10 змінили замки вхідних дверей.
Зазначені обставини підтверджуються
постановою Ніжинського МВ УМВС від
17.06.2012 року (а.с.34), поясненнями ОСОБА_9 і
ОСОБА_10 в засіданні суду першої
інстанції. Посилання в апеляційній
скарзі на те, що замки замінили у
зв"язку з поломкою та для перешкоди у
вивезенні майна ОСОБА_5, не спростовує
правильності висновків суду першої
інстанції та не дає підстав для
скасування рішення суду.

Судом перевірялись також доводи
позивачів щодо наявності у ОСОБА_5
іншого житла, але такі доводи не були
підтверджені відповідними доказами.

Висновки суду щодо наявності у
малолітньої дочки ОСОБА_5 -ОСОБА_11, яка є
одним із співвласників квартири, права
користуватись спірною квартирою, та
права ОСОБА_5 щодо реалізації
передбаченого ч.1 ст.177 СК України права
управляти майном малолітньої дочки
ОСОБА_13, відповідають встановленим
обставинам справи, вимогам закону та не
виходять за межі спору, що розглядався
судом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не містять підстав для скасування
рішення суду першої інстанції, яке
ухвалене з додержанням вимог
матеріального та процесуального
закону, відповідно до встановлених
обставин справи та досліджених
доказів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 17 липня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: