САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
Справа № 726/1470/14-ц
Провадження №2/726/409/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2014
м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у
складі: головуючого судді Тріски А. І.,
при секретарі Осипчук Ю.М. розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Чернівецької міської ради про визнання
права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Чернівецької міської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно.

В позові посилається на те, що його
дружині, ОСОБА_2, на праві власності
належить будинковолодіння по АДРЕСА_1,
яке складається з житлового будинку та
господарських будівель та споруд.
Вказує, що згідно рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради від
12.04.2005 року №283/6 ОСОБА_2 надано дозвіл на
виготовлення проектної документації
на будівництво та переобладнання
житлового будинку літ. «А»,
господарських споруд літ. «В», «Г» та
гаража літ. «Б» на АДРЕСА_1. Зазначає, що
в подальшому, рішенням виконавчого
комітету міської ради від 17.01.2006 року
№22/1 позивачу, надано дозвіл на
реконструкцію з переобладнанням
господарської споруди літ. «Г» під
магазин для продажу дитячих візків та
його дружиною ОСОБА_2 надано
нотаріально посвідчену заяву-згоду на
те, що вона не заперечує проти
переобладнання даної господарської
споруди. Вказує на те, що земельна
ділянка за адресою АДРЕСА_1 передана
йому в орендне користування, терміном
до 27.03.2019 року, цільове призначення - для
обслуговування магазину по продажу
дитячих візків, що підтверджується
договором оренди землі від 19.07.2007р. за
№3904. Після виконаної реконструкції,
магазин був проінвентаризований
Чернівецьким комунальним обласним
бюро технічної інвентаризації, в
наслідок чого виготовлено
інвентаризаційну справу, відповідно до
даних якої магазин складається з: на
першому поверсі: торгового залу 1-1
площею 42,40 кв.м; на мансарді: підсобного
приміщення 1-2 площею 38,40 кв.м; веранди
1-3 площею 6,20 кв.м; вбиральні 1-4
площею 1,70 кв.м. Таким чином, загальна
площа магазину для продажу дитячих
візків літ. «Г» становить 88,70 кв.м.
Вказує на те, що оформити право
власності на вказане майно він не має
змоги, оскільки ним не були отримані
дозвільні документи на реконструкцію
господарської споруди під магазин для
продажу дитячих візків тому виконані
роботи мають ознаки самочинного
будівництва.

Просить визнати за ним право власності
на магазин для продажу для продажу
дитячих візків загальною площею 88, 70
кв.м по АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явився
та подав до суду заяву про розгляд
справи у його відсутність. Просить
позов задовольнити повністю.

Представник Чернівецької міської ради
Шиба О.М. в судове засідання не з'явився
та подав до суду заяву про розгляд
справи у його відсутності. Не заперечує
проти задоволення позову.

Суд вважає можливим слухати справу у
відсутності вищевказаних осіб
відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом від
10.06.2000 року, спадкова справа №72, яке
зареєстроване 21.06.2000 року в
Чернівецькому обласному бюро
технічної інвентаризації за №550 ОСОБА_2
є власником будинковолодіння по
АДРЕСА_1, яке складається з житлового
будинку та господарських будівель та
споруд.

Судом встановлено, що згідно рішення
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради від 12.04.2005 року №283/6 ОСОБА_2
надано дозвіл на виготовлення
проектної документації на будівництво
та переобладнання житлового будинку
літ. «А», господарських споруд літ. «В»,
«Г» та гаража літ. «Б» по АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що згідно витягу з
рішення виконавчого комітету міської
ради від 17.01.2006 року №22/1 ОСОБА_1, надано
дозвіл на реконструкцію з
переобладнанням господарської споруди
літ. «Г» під магазин для продажу
дитячих візків.

Судом встановлено, що згідно
нотаріально посвідченої заяви від
15.08.2005 року вбачається, що ОСОБА_2 дала
згоду на переобладнання
господарської споруди, яка розташована
на території будинковолодіння в
АДРЕСА_1 під магазин по торгівлі
дитячими візочками.

Згідно інвентаризаційної справи
магазин по АДРЕСА_1 складається з: на
першому поверсі: торгового залу 1-1
площею 42,40 кв.м; на мансарді: підсобного
приміщення 1-2 площею 38,40 кв.м; веранди
1-3 площею 6,20 кв.м; вбиральні 1-4
площею 1,70 кв.м. Таким чином, загальна
площа магазину для продажу дитячих
візків літ. «Г» становить 88,70 кв.м.

Крім того, згідно Звіту про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мерех даного
об*єкту від 16.07.2014 року, самовільно
побудоване майно відповідає
будівельним вимогам надійності та
можливе його безпечна експлуатація.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважається
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельні
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до приписів ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК
України, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Обставини справи, згідно до положень ч.
2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК
України, суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності. Крім того рішення суду не
може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд,
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін, які беруть участь у справі.

Як роз'яснив Пленум вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 12 постанови «Про практику
застосування судами ст. 376 ЦК України»
№ 6 від 30 березня 2012 року, вирішуючи
справу за позовом власника
(користувача) земельної ділянки про
визнання права власності на самочинно
збудоване нерухоме майно, суди
зобов'язані встановлювати усі
обставини справи, зокрема: чи є позивач
власником (користувачем) земельної
ділянки; чи звертався він до
компетентного державного органу про
прийняття забудови до експлуатації; чи
є законною відмова у такому прийнятті;
чи є порушені будівельні норми та
правила істотними.

За загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише в разі його порушення, невизнання
або оспорювання (частина перша
статті 15 ЦК України, частина перша
статті 3 ЦПК України). У зв'язку із цим
звернення до суду з позовом про
визнання права власності на самочинне
будівництво має здійснюватися за
наявності даних про те, що порушене
питання було предметом розгляду
компетентного державного органу,
рішення якого чи його відсутність
дають підстави вважати про наявність
спору про право. Якщо позивач не
звертався до компетентного державного
органу із заявою про прийняття об'єкта
до експлуатації, суд вирішує спір по
суті з урахуванням наведених обставин
та вимог закону.

Таким чином, проаналізувавши
вищевказані норми закону та
досліджені судом докази, суд приходить
до висновку, що позивач своїми силами
за свої кошти самочинно виконав
будівництво та переобладнання будинку,
який розташований на земельній
ділянці, якою він користуються на праві
оренди та вказане будівництво
відповідає держаним будівельним
нормам і стандартам, не порушує права
інших осіб, при цьому відповідач як
власник земельної ділянки не заперечує
проти визнання за позивачем права
власності, а тому за позивачем може
бути визнано право власності на дане
майно.

Керуючись ст. ст.3, 4, 15, 16, 376, 392 ЦК
України, ст.ст.62, 74 СК України, ст.ст. 3, 10,
11, 58, 60, 61, 64, 169, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
(паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Садгірським РС УДМС в Чернівецькій
області 27.12.2012 року, ІДПН НОМЕР_1) право
власності на магазин для продажу
дитячих візків загальною площею 88, 70
кв.м по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області, через
Садгірський районний суд м.Чернівці
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом в 10-ти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з
дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя А. І.
Тріска