У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Остапчука Д.О., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: Олександрійська
міська рада, відділ реєстрації актів
цивільного стану по м. Олександрія
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції, ОСОБА_6, про
визнання батьківства, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 27 січня 2014
року та рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 19 березня
2014 року,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_5, треті особи: Олександрійська
міська рада, відділ реєстрації актів
цивільного стану по м. Олександрія
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції, ОСОБА_6, про
встановлення батьківства у відношенні
дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
свідоцтві про народження якого в графі
«батько», записаний зі слів матері, з
якою він на той час проживав без
реєстрації шлюбу. Позивач вказує на те,
що ОСОБА_5 залишила своїх дітей та місце
перебування йому не відоме. Він також
погоджується на проведення експертизи
ДНК.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 27 січня 2014 року позов
задоволено частково. Встановлено
батьківство ОСОБА_4 відносно дитини -
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внесено зміни в
актовий № 514 від 10 серпня 2007 року,
виконаний відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по м.
Олександрія реєстраційної служби
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції в Кіровоградській
області про народження дитини ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, змінивши його
прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_7. Ухвалено
записати у книзі реєстрації народжень
м. Олександрія батьком дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина
України, уродження м. Олександрія,
Кіровоградської області. В іншій
частині позовних вимог відмолено.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 19 березня
2014 року рішення суду першої інстанції
змінено. Викладено другий абзац
резолютивної частини у наступній
редакції: «Визнано ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина
України, уродженця м. Олександрія
Кіровоградської області батьком
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1». Виключено з
мотивувальної частини рішення
посилання на ст. ст. 130, 180-183 СК України,
ст. ст. 3-11, 14, 15, 16, 20, 22 ЦК України. В
іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

ОСОБА_6, не погоджуючись з даними
судовими рішеннями першої та
апеляційної інстанцій подала
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить їх
скасувати та справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечення на неї, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій ухвалені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків місцевого та
апеляційного судів, обґрунтовано
викладених в мотивувальних частинах
оскаржуваних рішень.

Судом першої інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права до спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 про встановлення
батьківства, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку щодо
обґрунтованості позовних вимог,
оскільки рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 16 липня 2013 року, яке
набрало законної сили, ОСОБА_5
позбавлено батьківських прав відносно
її малолітніх дітей, в тому числі і
відносно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також
Висновком судово-медичної
молекулярно-генетичної експертизи № 346
від 27 грудня 2013 року встановлено, що
батьківство громадянина ОСОБА_4
відносно дитини ОСОБА_7 не
виключається, вірогідність того, що
ОСОБА_4 є дійсно біологічним батьком
дитини ОСОБА_7 становить не менше 99,98 %.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
часткової зміни рішення місцевого
суду.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваних рішень
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 27 січня 2014 року, в частині
яка не змінена рішенням апеляційного
суду, та рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 19 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова Д.О.
Остапчук