Амур-Нижньодніпровський районний суд
у складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
третя особа Четверта Дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про
визнання договору дарування недійсним,
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності в порядку
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідачів про визнання
договору дарування недійсним,
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності в порядку
В обґрунтування своїх позовних
вимог посилається на те, що по
цивільній справі № 2-961/11 року за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, треті
особи: Четверта Дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради про
визнання договорів недійсними,
скасування державної реєстрації права
власності 31.01.2011 року було постановлено
рішення, яким позов задоволено
частково, визнано договір дарування 1/3
частини домоволодіння АДРЕСА_1 від 27
грудня 2005 року за № 3-4439, посвідчений
четвертою Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 недійсним; сторони повернуто до
первісного положення; скасована
державна реєстрація права власності на
1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 на
ім'я ОСОБА_3.

Вказане рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 31.01.2011 року
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області від
12.04.2011 року.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21.12.2011 року
касаційна скарга ОСОБА_3 задоволена
частково, рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 31.01.2011 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12.04.2011
року скасовано, та передано на новий
розгляд. Ухвалою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 19.09.2012 року
позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, треті
особи: четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради про
визнання договорів недійсними,
скасування державної реєстрації права
власності, був залишений без розгляду.

У позовній заяві позивачка також
зазначила, що вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 03.03.2004
року, актовий запис №20.

Матері її чоловіка - ОСОБА_4, на підставі
свідоцтва про право на спадщину,
виданого Четвертою дніпропетровською
державною нотаріальною конторою 15.07.2005
року за №3-2283, належала 1/3 частина
домоволодіння АДРЕСА_1.

Належну ОСОБА_4 1/3 частину будинку
вона вирішила продати ОСОБА_2, якому в
спірному будинку належить 1/6 частина на
підставі договору дарування від 27.12.2005
року, реєстровий №3-4442. Однак через
відсутність всієї суми вони
домовилися, що він дасть їй завдаток 600
доларів США, а всю суму сплатить на
протязі 3-х років.

ОСОБА_2 проживав у цивільному шлюбі з
ОСОБА_3, яка постійно вимагала
терміново оформити на неї 1/3 частину
домоволодіння АДРЕСА_1, у зв'язку з чим,
ОСОБА_2 умовив ОСОБА_4 зробити на ОСОБА_3
договір дарування, посилаючись на те,
що в нього може через це розпастися
сім'я, тому 27.12.2005 року ОСОБА_4 уклала з
ОСОБА_3 договір дарування, передавши їй
за безвідплатним договором 1/3 частину
домоволодіння АДРЕСА_1. Однак після
укладення договору дарування ОСОБА_4
перестала отримувати гроші від ОСОБА_2,
оскільки ОСОБА_3 припинала спільне
проживання з ОСОБА_2, а він не зміг
сплачувати кошти за частину
домоволодіння, тому ОСОБА_4 фактично
була введена в оману при укладанні
договору дарування, оскільки всі
сторони договору заявили про його
оплатний характер.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
її смерті відкрилась спадщина на 1/3
частини домоволодіння АДРЕСА_1, яка їй
належала на підставі свідоцтва про
право на спадщину, виданого Четвертою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою 15.07.2005 року за №
3-2283. Фактично спадщину після смерті
своєї матері прийняв син ОСОБА_5, який
не встиг подати у 6-ти місячний термін
заяву про прийняття спадщини, однак
постійно проживав разом з матір'ю на
момент смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік
позивачки ОСОБА_5, актовий запис № 193. На
час смерті чоловіка позивачка
знаходилася у зареєстрованому шлюбі з
ним, тому після його смерті відкрилась
спадщина на 1/3 частину домоволодіння
АДРЕСА_1, яка належала його матері
ОСОБА_4, та яку він фактично прийняв
після її смерті, тому після смерті
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 саме позивачка є
єдиною спадкоємицею першої черги, яка у
6-ти місячний термін звернулась до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, однак не отримала
свідоцтво про право на спадщину,
оскільки не були оформлені
правовстановлюючі документи на
спадкове майно.

У зв'язку з викладеним, позивачка
просила суд визнати договір дарування
1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 від 27
грудня 2005 року за № 3-4439, посвідчений
Четвертою дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, укладений між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 недійсним, встановити
факт прийняття спадщини ОСОБА_5,
померлим ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті
матері - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
яке складається із 1/3 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, та визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину
домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивачки в судове
засідання не з'явилась, надала суду
письмову заяву, якою просила справу
слухати у її відсутність, позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
проти постановлення заочного рішення
не заперечувала.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, причин неявки суду не
повідомила, про день слухання справи
повідомлялась належним чином через
оголошення у газеті «Вісті
Придніпров'я» №11 від 13.02.2014 року. Зі
згоди представника позивачки суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
України.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, надав суду письмову заяву,
якою просив справу слухати у його
відсутність, проти позову не
заперечував.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, надав письмову
заяву, якою просив справу слухати у
його відсутність, та винести рішення на
розсуд суду згідно з чинним
законодавством.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
спадкової справи №143/2013, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_5 з 03.03.2004 року, актовий
запис №20.

Матері її чоловіка - ОСОБА_4, на підставі
свідоцтва про право на спадщину,
виданого четвертою Дніпропетровською
державною нотаріальною конторою 15.07.2005
року за №3-2283, належала 1/3 частина
домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідно до договору дарування від
27.12.2005 року, укладеного між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, посвідченого 27.12.2005 року
державним нотаріусом Четвертої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори, зареєстрованого
в реєстрі за № 3-4439, ОСОБА_4 подарувала
ОСОБА_3, а ОСОБА_3 прийняла у дар 1/3
частину домоволодіння АДРЕСА_1.
Відчужувана частина домоволодіння
належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право на спадщину, виданого
Четвертою Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою 15.07.2005 року за №
3-2283, зареєстрованого КП
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно за № 11389020.

Відповідно до ст.ст. 4, 10 та 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити ЦК,
іншим законам України, які приймаються
відповідно до Конституції України та
ЦК, міжнародним договорам, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
ОСОБА_2 України, актам Президента
України, постановам Кабінету Міністрів
України, актам інших органів державної
влади України, органів влади
Автономної Республіки Крим у випадках
і в межах, встановлених Конституцією
України та законом, а також моральним
засадам суспільства.

Удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили
(ч. 1 ст. 235 ЦК України).

Про те, що договір дарування від 27.12.2005
року був удаваний свідчать наступні
обставини.

Згідно зі ст. 717 ЦК України, за договором
дарування одна сторона (дарувальник)
передає або зобов'язується передати в
майбутньому другій стороні
(обдарованому) безоплатно майно
(дарунок) у власність.

Рішенням суду від 31.01.2011 року
встановлено, що дійсним предметом
домовленості щодо спірного
домоволодіння був його продаж ОСОБА_2
за 10000 доларів США, а не безоплатна
передача домоволодіння у власність
ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_2 у справі
№2-961/11 визнав ці обставини.

Таким чином судом встановлено, та
підтверджується зокрема матеріалами
справи №2-961/11, що фактично договір
дарування від 27.12.2005 року є удаваним
правочином, оскільки всі сторони по
справі заявили про його оплатний
характер, у зв'язку з чим укладений не
договір дарування 1/3 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, а договір
купівлі-продажу, що також встановлено в
ухвалі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21.12.2011 року.

За таких обставин суд вважає визнати
договір дарування 1/3 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 від 27 грудня 2005
року за № 3-4439, посвідчений Четвертою
Дніпропетровською державною
нотаріальною контрою, між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, - недійсним.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
її смерті відкрилась спадщина на 1/3
частини домоволодіння АДРЕСА_1, яка їй
належала на підставі свідоцтва про
право на спадщину від 15.07.2005 року за
№3-2283. Фактично спадщину після смерті
своєї матері прийняв син ОСОБА_5, який у
6-ти місячний термін заяву про
прийняття спадщини не подавав, однак
постійно проживав разом з матір'ю на
момент смерті, що підтверджується
довідкою голови квартального комітету
№113745 від 17.06.2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік
позивачки ОСОБА_5, актовий запис № 193. На
час смерті чоловіка позивачка
перебувала з ним у зареєстрованому
шлюбі. Після його смерті відкрилась
спадщина на 1/3 частину домоволодіння
АДРЕСА_1, яку він успадкував після
матері ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_5
позивачка є єдиною спадкоємицею першої
черги, яка у 6-ти місячний термін
звернулась до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, однак не
отримала свідоцтво про право на
спадщину, оскільки не були оформлені
правовстановлюючі документи на
спадкове майно.

У судовому засіданні знайшов своє
підтвердження факт прийняття спадщини
ОСОБА_5 після смерті матері ОСОБА_4, та
враховуючи, що позивачка належним
чином прийняла спадщину після смерті
свого чоловіка ОСОБА_5, тому суд вважає
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частину домоволодіння АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати суд вважєа
віднести на рахунок сторони, яка їх
понесла.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 235, 392, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 11, 60,
212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа Четверта Дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про
визнання договору дарування недійсним,
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності в порядку
спадкування, - задовольнити.

Визнати договір дарування 1/3 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 від 27 грудня 2005
року за № 3-4439, посвідчений Четвертою
Дніпропетровською державною
нотаріальною контрою, між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, - недійсним.

Встановити факт прийняття ОСОБА_5
спадщини після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №15.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право
власності на 1/3 частину домоволодіння
АДРЕСА_1, яке складається з: житловий
будинок літ. А-1 загальною площею 92 м.кв.,
житловою - 53,1 м.кв., сарай літ. Д,
вбиральні літ. Е, літ. К, сараї літ. З,
літ. К, душ літ. И та літ. М, навіс літ. Н,
споруди №1-10, І, в порядку спадкування
за законом після ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №1936.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. У разі якщо
рішення було постановлено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається з дня отримання копії
рішення.

Суддя: