Справа № 368/630/14-ц
провадження 236828014
Рішення

іменем України

"06" травня 2014 р.
м.
Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд
Київської області в складі:

Головуючого: судді
Закаблука О.В.;

При секретарі:
Лєвшин Н.О.

Позивача:
ОСОБА_1

Відповідачів:
ОСОБА_2

ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Кагарлицького
районного суду Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
доОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, -
державна реєстраційна служба
Кагарлицького районного управління
юстиції Київської області про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування, суд, -

В С Т А Н О В И В :

09.04.2014 року на адресу
Кагарлицького районного суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 доОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа, - державна реєстраційна
служба Кагарлицького районного
управління юстиції Київської області
про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку
спадкування, в якій позивачка просить
суд винести рішення, яким:

- визнати за нею, спадкоємцем за законом
першої черги, ОСОБА_1, в порядку
спадкування, право власності на об'єкт
нерухомості, земельну ділянку площею
4,3600 га у межах згідно з планом, з
цільовим призначенням - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Слобідської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області, право власності на яку
посвідчено Державним актом на право
власності на земельну ділянку серії КВ
№ 100007 зареєстрованими за № 134 та
виданим Кагарлицькою районною
адміністрацією Київської області 07
червня 2004 року і належала моєму
чоловікові ОСОБА_5.

10.04.2014 року Кагарлицьким районним судом
на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України
було винесено ухвалу про відкриття
провадження у справі та призначено
справу до слухання.

В судовому засіданні, яке відбулося
06.05.2014 року позивачка ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримала в повному обсязі.

В судовому засіданні, яке відбулося
06.05.2014 року відповідач ОСОБА_2 позов
визнав, йому роз»яснено судом
процесуальні наслідки визнання позову,
які йому зрозумілі.

В судовому засіданні, яке відбулося
06.05.2014 року відповідач ОСОБА_3 позов
визнав, йому роз»яснено судом
процесуальні наслідки визнання позову,
які йому зрозумілі.

В судове засідання представник третьої
особи, - державної реєстраційної служби
Кагарлицького районного управління
юстиції не з»явився, проте на адресу
Кагарлицького районногоо суду
надійшла письмова заява, в якій третя
особа просить суд слухати справу без
участі представника, вирішення питання
покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши позивачка ОСОБА_1, яка
позов підтримала, вислухавши
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які
позов визнали, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку щодо
задоволення позову, обґрунтовуючи своє
рішення наступним.

Фактичні обставини справи,
встановлені судом в судовому
засіданні, та застосування норм
матеріального права до вирішення
спору.

ІНФОРМАЦІЯ_4, у віці 54 років, помер
чоловік позивачки, - ОСОБА_5.

Даний факт підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1, яке видане 08
липня 2013 року виконавчим комітетом
Слобідської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області, з якого видно, що ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 54 років, про що 08
липня 2013 року складено відповідний
актовий запис за № 24.

Місце смерті, - село Слобода
Кагарлицького району Київської
області.

Позивачка ОСОБА_1 перебувала з покійним
ОСОБА_5 в офіційному шлюбі.

Даний факт підтверджується свідоцтвом
про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, яке
видане 17 серпня 1991 року Слобідською
сільською радою Кагарлицького району
Київської області, з якого видно, що
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.
Слобода Кагарлицького району
Київської області та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка с. Сватово
Ворошиловградської області уклали
шлюб 17.08.1991 року, про що в книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу 17
серпня 1991 року зроблено запис за № 8.

Прізвище подружжя після укладення
шлюбу, - «ОСОБА_6».

Покійний ОСОБА_5 до дня смерті проживав
спільно з позивачкою ОСОБА_1 в с.
Слобода Кагарлицького району.

Після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді рухомого майна, майнового
паю, грошових вкладів, а також
нерухомого майна, як то житлового
будинку і земельної ділянки площею 4,3600
га у межах згідно з планом, з цільовим
призначенням - для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Слобідської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області.

Вказана земельна ділянка була надана
покійному ОСОБА_5 як члену колективного
сільськогосподарського підприємства у
вигляді земельної частки (паю), та
передана у власність на підставі
розпорядження Кагарлицької РДА від 16
жовтня 2003 року та право власності
посвідчено Державним актом на право
власності на земельну ділянку серії КВ
№ 100007 зареєстрованими за № 134 та
виданим Кагарлицькою районною
адміністрацією Київської області 07
червня 2004 року.

Вказана земельна ділянка є спадковим
нерухомим майном, яке після смерті
спадкодавця, згідно ст. 1261 ЦК України,
фактично перейшло до позивачки ОСОБА_1,
його дружини, єдиного спадкоємця за
законом, так як, спільні діти,
відповідачі по даній справі,
відмовилися від прийняття спадщини за
законом на користь позивачки.

Спадщина позивачкою ОСОБА_1 фактично
прийнята шляхом звернення з заявою про
її прийняття до Кагарлицької районної
державної нотаріальної контори.

Спадкова справа заведена нотаріусом
вказаної вище держнотконтори та
зареєстрована 11 грудня 2013 року за №
296/2013.

Відповідно до ст. 4 Закону України « Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень »
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права на нерухоме
майно, що знаходиться на території
України, а саме право власності на
нерухоме майно. Дані обліку земельних
ділянок у державному земельному
кадастрі та кадастровий номер суб'єкта
нерухомості є основою для формування
Державного реєстру прав.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень», в разі
смерті особи, підставою для реєстрації
прав, що посвідчують виникнення
речових прав на нерухоме майно, є
рішення суду стосовно речових прав не
нерухоме майно, що набрало законної
сили.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не виплаває
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлено судом.

Про те, оформити спадкові права на
земельну ділянку після смерті чоловіка
позивачка не має змоги, так як згідно
частини 1 статті 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку посвідчується оригіналом
державного акта виданого у
відповідності до частини 1 статті 126
цього Кодексу.

За життя покійний чоловік позивачки у
визначеному законом порядку отримав
Державний акт на право власності на
земельну ділянку, про те з невідомих
причин втратив його, а відтак як на час
відкриття спадщини так і на даний час
відсутній правовстановлюючий документ
на нерухоме майно , який би
підтверджував це майнове право
спадкодавця.

За таких умов, коли право власності
чоловіка на земельну ділянку, не
підтверджено документально,
нотаріальна контора не може визнати
право спадкоємця на спадкову земельну
ділянку, яка законом віднесені до
нерухомого майна.

Крім цього, позивачці відмовлено в
видачі оригіналів державних актів на
вказані земельні ділянки так як
позивачка не є на даний час їх
власником, а їх власник, - ОСОБА_5 помер.

Враховуючи, що власник нерухомого
майна, чоловік позивачки помер і згідно
частини 4 ст. 25 ЦПК України його
цивільна правоздатність припинилася в
момент смерті, він не може отримати
дублікат Державного акта на право
власності на земельну ділянку в
оригіналі чи належним чином
уповноважити другу особу здійснити
вказану вище дію, виникла
необхідність звернутися до суду для
визнання права власності на об'єкт
нерухомості: земельну ділянку площею
4,3600 га у межах згідно з планом, з
цільовим призначенням - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Слобідської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області, право власності на яку
посвідчено Державним актом на право
власності на земельну ділянку серії КВ
№ 100007 зареєстрованими за № 134 та
виданим Кагарлицькою районною
адміністрацією Київської області 07
червня 2004 року і належали чоловікові
позивачки, - ОСОБА_5, за позивачкою
ОСОБА_1, спадкоємцем за законом першої
черги.

Відповідно до ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 114 Цивільного
процесуального кодексу України позови,
що виникають з приводу нерухомого
майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину. у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права.

З наведених норм чинного законодавства
України та фактичних обставин справи
випливає, що за даних обставин право
позивачки на отримання спадщини за
заповітом порушено, а тому повинно бути
поновлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 15,16, ч. 4 ст. 25,316, 317, 328, 331, 1222. 1223 та
1261 ЦК України, ст.ст. 125 та 126 ЗК України,
Закону України « Про реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяження» від 01.07.2004 № 1952-ІУ, ст.ст. 215,
218 ЦПК України, суд, -

В И
Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 доОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа, - державна реєстраційна служба
Кагарлицького районного управління
юстиції Київської області про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за спадкоємцем за законом
першої черги, ОСОБА_1, уродженкою місто
Сватово Ворошиловградської області,
ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_3,
виданий 17 березня 1998 року Кагарлицьким
РВ ГУ МВС України в Київській області, в
порядку спадкування, право власності
на об'єкт нерухомості, земельну ділянку
площею 4,3600 га у межах згідно з планом, з
цільовим призначенням - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Слобідської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області, право власності на яку
посвідчено Державним актом на право
власності на земельну ділянку серії КВ
№ 100007 зареєстрованими за № 134 та
виданим Кагарлицькою районною
адміністрацією Київської області 07
червня 2004 року і належала моєму
чоловікові ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України.

Суддя: О. В. Закаблук