АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1242/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу Бурлака
М. В. Доповідач в апеляційній
інстанції Єльцов В. О. УХВАЛА
13 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЄльцов В. О. суддівКарпенко
О. В. , Нерушак Л. В. при
секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на
ухвалу Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 24 березня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до
Селянського (фермерського)
господарства «Нова Україна», третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Жильнельфа Вельє» про визнання
правочину недійсним.
Вивчивши матеріали справи,
колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до
Селянського (фермерського)
господарства «Нова Україна» про
визнання правочину недійсним.
Представником позивача була подана
заява про забезпечення позову в якій
він посилається на те, що відповідно до
Держаного акту на право власності на
землю серія ЧР № 0319585, виданого 04 липня
2001 року, позивач є власником земельної
ділянки, площею 2,145 га, розташованої на
території Теолинської сільської ради,
Монастирищенський району, Черкаської
В березні 2014 року їй стало відомо, що у
Реєстраційній службі
Монастирищенського РУЮ Черкаської
області зареєстровано договір оренди
площею 2,145 га. розташованої на
території Теолинської сільської ради,
Монастирищенський району, Черкаської
області укладеного між ОСОБА_6 та СФГ
Вважає, що зазначений договір оренди
земельної ділянки є недійсним з
моменту його вчинення, в зв'язку із
наступним. Вона не підписувла договір
оренди земельної ділянки з СФГ «Нова
Україна» та не уповноважувала інших
осіб на підписання даного договору. 19
березня 2014 року вона звернулась за
захистом свого порушеного права до
Монастирищенського районного суду з
позовом до СФГ «Нова Україна» про
визнання вищевказаного договору
Вважає, що в даній справі є
необхідність вжиття заходів
забезпечення позову, так як невжиття
таких заходів зробить фактично
неможливим виконання рішення суду в
зв'язку із наступним. Фактично земельна
ділянка передана в незаконний, навіть
злочинний спосіб. В той, час як ним
оскаржується договір оренди, земельна
ділянка може оброблятись відповідачем,
а отже він зазнає істотних збитків.
Крім того, з урахуванням сезонності
проведення посівної компанії озимих
культур, в подальшому при прийняті
судом рішення про задоволення позову, у
випадку не вжиття судом заходів
забезпечення позову, він або третя
особа не в змозі будуть своєчасно
здійснити належну підготовку землі та
засіяти озимі культури, що також
приведе до завдання значних збитків та
зробить неможливим виконання рішення
суду. За даних обставин, не вжиття судом
заходів забезпечення позову призведе
до істотного порушення його майнових
прав та інтересів та третьої особи.
Ухвалою Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 24 березня
2014 року в задоволенні заяви про
забезпечення позову було повністю
В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просить ухвалу
Монастирищенського районного суду
Черкаської області від 24 березня 2014
року скасувати та постановити нову,
якою задовольнити заяву про вжиття
заходів забезпечення позову.
Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
ОСОБА_6 звернувся із позовом до суду до
Селянського (фермерського)
господарства «Нова Україна», третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача
ТОВ«Жильнельфа Вельє» про визнання
правочину недійсним.
Згідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.
Види забезпечення позову
застосовуються для того, щоб
гарантувати виконання можливого
рішення суду, а таке рішення може бути
постановлено тільки у відповідності
заявлених позовних вимог. Вжиті заходи
повинні застосовуватися лише у разі
необхідності та повинні бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами, оскільки безпідставне
звернення з такою заявою може привести
до порушення прав і законних інтересів
інших осіб.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного суду України, які містяться
в Постанові №9 від 22.12.2006 року "Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", забезпечення
позову - це сукупність процесуальних
дій, які гарантують виконання рішення
суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній (за
винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст.
151 ЦПК), якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

В зазначеній постанові судам
роз'яснено, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Пунктом 4 ст. 3 ЦК України визначено, що
свобода підприємницької діяльності,
яка не заборонена законом, є засадою
цивільного судочинства. Тому за
загальним правилом втручання
державних органів у господарську
діяльність підприємців не
допускається.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. Наприклад, обмеження
можливості господарюючого суб'єкта
користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до
незворотних наслідків.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
дослідивши матеріали справи прийшов до
вірного висновку щодо відмови в
задоволенні заяви про забезпечення
позову, у зв'язку з ненаданням
позивачем доказів щодо імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення суду.

Таким чином судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підставу для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 - відхилити.

Ухвалу Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 24 березня
2014 року про відмову в задоволенні заяви
про забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_6 до Селянського
(фермерського) господарства «Нова
Україна», третя особа без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Товариство з обмеженою
відповідальністю «Жильнельфа Вельє»
про визнання правочину недійсним -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий :

Судді :