ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року.
Фастівський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді Зуй Т.С.,

при секретарі: Антощенко
Г.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

представника відповідача
ОСОБА_5,

представника відповідача
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Фастові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7,
Фастівської міської ради, Управління
Держземагенства у Фастівському районі
про бездіяльність Фастівської міської
ради та скасування державного акту на
право приватної власності на землю та
за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1,
Фастівської міської ради про визнання
недійсним рішення органу місцевого
самоврядування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з зазначеним
позовом до відповідачів, посилаючись
на те, що він з 2009 року є власником 7/10
частин житлового будинку АДРЕСА_1 за
договором дарування. До цього йому було
подаровано в 1988 році 4/25 частин будинку
та в 1994 році ще 4/25 частин вказаного
будинку. На земельній ділянці площею
0,1397 га за дозволом виконкому він
проводив прибудови до будинку та в 2009
році були змінені ідеальні частки на
будинок. 17/25 частин спірного будинку
належали його дядькові, а після його
смерті, як спадщина перейшли до його
дружини - відповідачки по справі
ОСОБА_7, яка 29.09.2010 року приватизувала
земельну ділянку площею 0,0680 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та земельну ділянку
площею 0,0270 га для ведення особистого
селянського господарства, про що
отримала державні акти на право
власності на земельну ділянку та
зареєструвала землю в Державному
реєстрі речових прав. Відповідач
Фастівська міська рада не
затверджувала технічну документацію
із землеустрою і на заяву його матері
від 04.11.2008 року про припинення
приватизації не прореагувала і таким
чином порушені його права на
користування земельною ділянкою в
розмірах, які відповідають його частці
в будинку. Тому просить внести зміни до
рішення Фастівської міської ради від
09.10.2008 року № 2/32-XLII-V, скасувати державні
акти та їх державну реєстрацію.

Відповідачка позов не визнала і
також звернулась до суду з зустрічним
позовом, вказавши що рішенням
Фастівської міської ради № 17-28-XL-VI від
16.05.2013 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою для будівництва і
обслуговування житлового будинку
площею 0,0700 га. Вказаним рішенням не
були враховані ні загальна площа
присадибної земельної ділянки, ні
ідеальні частки співвласників будинку,
які склались ще в 1988 році, ні те, що вона
вже приватизувала земельну ділянку
відповідно до частки у власності на
житловий будинок.

Представник відповідача
Фастівської міської ради позов ОСОБА_1
визнав, а зустрічний позов ОСОБА_7 не
визнав та пояснив, що державні акти
ОСОБА_7 були видані з порушенням норм
чинного законодавства, тобто без
рішення про затвердження технічної
документації, а рішення ради про
надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення
технічної документації із землеустрою
площею 0,0700 га було видане, виходячи з
того, що згідно документів йому
належить 7/10 частин житлового будинку
АДРЕСА_1, а вся земельна ділянка
домоволодіння становить 1000 кв.м.

Представник Управління
держземагенства у Фастівському районі
передала вирішення спору на розсуд
суду, але пояснила, що всі документи на
земельні ділянки ОСОБА_7 відповідають
вимогам законодавства.

Вислухавши пояснення сторін,
вивчивши письмові матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1
задоволенню не підлягає, а зустрічний
позов ОСОБА_7 підлягає задоволенню,
враховуючи наступне.

Судом встановлено, що житловий будинок
АДРЕСА_1 належав на праві приватної
власності ОСОБА_9.

В 1988 році ОСОБА_9 подарував 4/25 частин
належного йому будинку своєму онукові
ОСОБА_1 - позивачу за первісним позовом,
а в 1994 році - ще 4/25 частин будинку. Таким
чином у власність ОСОБА_1 перейшло
загалом 8/25 частин житлового будинку.

В 1996 році ОСОБА_9 подарував інші 17/25
частин будинку своєму сину ОСОБА_10,
після смерті якого власницею 17/25 частин
будинку стала його дружина ОСОБА_7 -
відповідач по первісному позову.

Згідно з генеральним планом-схемою
земельної ділянки від 06.06.1988 року площа
земельної діялнки по АДРЕСА_1 становила
1397 кв.м.

Отримавши дозвіл виконкому
Фастівської міської ради, ОСОБА_1
розпочав прибудову до належної йому
частини будинку.

В 1998 році ОСОБА_1 подарував своїй матері
ОСОБА_11 належні йому 8/25 частин
житлового будинку та незакінчену 2-х
поверхову прибудову 75 % готовності.
Після завершення прибудови за рішенням
Фастівського міськрайонного суду від
04.06.2009 року та додатковим рішенням суду
від 19.06.2009 року ідеальні частки будинку
АДРЕСА_1 були змінені та за ОСОБА_11
визнано право власності на 7/10 частин
будинку, а за ОСОБА_7 - на 3/10 частин
будинку.

Ставши власником 17/25 частин будинку
після смерті свого чоловіка, ОСОБА_7
подала заяву про приватизацію частини
земельної ділянки, на якій розташована
належна їй частина будинку, в розмірі
якій склався з 1988 року і якій
відповідає розміру належної їй частки
у власності на будинок, а саме: оскільки
загальний розмір земельної ділянки
становив 0,1378 га, то 17/25 частин від
загального розміру вона визначила в
розмірі 0,0952 га.

Рішенням Фастівської міської ради №
2/32-ХLII-V від 09.10.2008 року ОСОБА_7 було
передано у приватну власність земельні
ділянки площею 0,068 га та 0,027 га, що
відповідало 17/25 частинам загальної
земельної ділянки, на якій
розташований будинок, а 29.09.2010 року на
підставі цього рішення їй було видано
державні акти на право власності на
земельні ділянки.

23.09.2009 року ОСОБА_11 подарувала ОСОБА_1
належні їй 7/10 частин житлового будинку
по АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 оскаржує рішення Фастівської
міської ради № 2/32-ХLII-V від 09.10.2008 року та
просить скасувати державні акти,
видані ОСОБА_7, та їх державну
реєстрацію, мотивуючи тим, що
Фастівська міська рада не врахувала
заяву його матері ОСОБА_11 про наявність
спірного питання між нею та ОСОБА_7 щодо
зміни ідеальних часток у власності,
технічна документація із землеустрою
щодо виготовлення державних актів на
право власності на земельну ділянку
ОСОБА_7 Фастівською міською радою не
затверджувалась, і відповідно
Управління Держкомзему в порушення
встановленого порядку видало ОСОБА_7
державні акти на земельні ділянки.

Суд з вказаним обгрунтуванням ОСОБА_1
не погоджується.

На момент звернення ОСОБА_7 із заявою
про приватизацію земельної ділянки між
співвласниками житлового будинку
склався такий порядок користування
земельною ділянкою, який визначався,
виходячи з того, що одному із
співвласників належало 17/25 частин
будинку, а іншому - 8/25 частин будинку.
Такий порядок склався ще за часів, коли
співвласниками будинку були ОСОБА_9 та
ОСОБА_1 на підставі взаємної згоди
залежно від розміру їхніх часток у
спільній власності на будинок.

Відповідно до ст. 91 Земельного кодексу
УРСР 1970 року, який діяв на момент
виникнення правовідносин між
співвласниками будинку, особи, яким
належить будинок на праві спільної
власності, користуються земельною
ділянкою спільно. Порядок користування
нею визначається співвласниками
будинку залежно від розміру часток в
спільній власності на будинок.
Наступні зміни в розмірі часток в
спільній власності на будинок, які
сталися у зв'язку з прибудовою,
надбудовою або перебудовою, не
тягнуть за собою змін встановленого
порядку користування ділянкою. Угода
про порядок користування земельною
ділянкою є обов'язковою і для особи, яка
згодом придбає відповідну частку в
спільній власності на цей будинок.

Виходячи з вказаної норми, при
визначенні розміру земельної ділянки,
яка мала бути передана у власність
ОСОБА_7 на підставі її заяви про
приватизацію, правомірно було
враховано її частку у праві власності
на житловий будинок - 17/25 частин, та
подальші зміни в ідеальних частках на
будинок не впливають на розмір
земельної ділянки, яка належить ОСОБА_7
відповідно до її частки у праві
власності на житловий будинок.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на те,
що технічна документація із
землеустрою не була затверджена
Фастівською міською радою, то слід
зазначити, що відповідно до п.2 Порядку
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок,
затвердженого постановою КМУ від 26.05.2004
р. №677, який був чинним на момент
виникнення даних правовідносин, проект
відведення земельної ділянки не
розробляється у разі, коли земельна
ділянка, межі якої визначено в натурі,
безоплатно передається у власність без
зміни її цільового призначення. Таким
чином, на момент отримання ОСОБА_7
державних актів діяв спрощений
порядок, що не потребував затвердження
технічної документації окремим
рішенням. Більше того, якщо і були
допущені певні порушення при цьому, то
в постанові Верховного Суду України
від 14 березня 2007 року, на підставі ст. 17
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини»
застосовано рішення Європейського
суду з прав людини «Стретч проти
Сполученого Королівства» та зазначено,
що самі по собі допущені органами
публічної влади порушення при
визначенні умов та порядку
приватизації не можуть бути безумовною
підставою для визнання
приватизаційних договорів недійсними,
повернення приватизованого майна
державі в порушення права власності
покупця, якщо вони не допущені в
наслідок винної, протиправної
поведінки самого покупця.

Таким чином підстави для внесення змін
до рішення Фастівської міської ради
від 09.10.2008 року № № 2/32-XLII-V, скасування
державних актів, виданих ОСОБА_7 та їх
державної реєстрації відсутні, а
вимоги ОСОБА_1 не обгрунтовані, а тому
задоволенню не підлягають.

Також рішенням Фастівської міської
ради № 17/28-ХL-VI від 16.05.2013 року ОСОБА_1
було надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж на земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею 0,0700 га.

При цьому Фастівська міська рада при
визначенні розміру земельної ділянки,
яка передається у власність ОСОБА_1,
виходила з того, що йому належить 7/10
частин будинку, не врахувавши, що слід
виходити із часток у власності, що
склались попередньо, тобто 8/25 частин та
17/25 частин. Це призвело до того, що при
складанні розмірів земельної ділянки,
переданої у власність ОСОБА_7 (0,0950 га) та
земельної ділянки, яка передавалась
ОСОБА_1 згідно вказаного рішення (0,0700
га), сукупна площа виявлялась більшою,
ніж фактична площа земельної ділянки,
закріплена за будинком.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в
п.21 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 р №
7 «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», порядок користування
спільною земельною ділянкою, у тому
числі тією, на якій розташовані належні
співвласникам жилий будинок,
господарські будівлі та споруди,
визначається насамперед їхньою угодою
залежно від розміру їхніх часток у
спільній власності на будинок, тому
відповідно до ст.88 ЗК України слід
брати до уваги цю угоду при вирішенні
спорів як між ними самими, так і за
участю осіб, котрі пізніше придбали
відповідну частку в спільній власності
на землю або на жилий будинок і для яких
зазначена угода також є обов'язковою.

Оскаржуваним рішенням ОСОБА_1 надано
дозвіл на виготовлення технічної
документації на частину земельної
ділянки в розмірах, які абсолютно не
відповідають його частині у власності
на будинок та без врахування угод про
землекористування між попередніми
співвласниками будинку, що суперечить
чинному законодавству.

Отже, виходячи з наведеного, рішення
Фастівської міської ради №17/28-ХL-VI від
16.05.2013 року в частині надання ОСОБА_1
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж на земельну ділянку
площею 0,0700 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку є
неправомірним.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212 ЦПК України,
ст. ст.328, 393 ЦК України, ст. ст. 88, 91,118,123,152
ЗК України, Постановою Пленуму ВС
України № 7 від 16.04.2004 року «Про
практику застосування судами
Земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_7
задовольнити.

Рішення Фастівської міської ради
№ 17/28-ХL -VI від 16.05.2013р в частині надання
ОСОБА_1 дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою,
щодо встановлення меж на земельну
ділянку площею 0,0700 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_1 визнати недійним.

Рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Київської області через Фастівський
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя:

Т.С.Зуй