АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/1190/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1402/14
Головуючий у 1-й інстанції Халявка В. І.
Доповідач Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів: Гальонкіна С.А., Акопян В.І.

при секретарі Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м.Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
позивачів за первісним позовом ОСОБА_1
на рішення Семенівського районного
суду Полтавської області від 11 березня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ТОВ "Семаль" про
визнання договорів оренди землі
недійсними та зустрічним позовом ТОВ
"Семаль" про тлумачення правочину,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
звернулися до суду із вказаним позовом,
просили ухвалити рішення, яким визнати
недійсними укладені між ними та
відповідачем договори оренди землі.

Заявлені вимоги мотивували тим, що
укладені договори оренди землі не
відповідають вимогам ст..15 ЗУ «Про
оренду землі».

У серпні 2013 року ТОВ "Семаль" пред'явило
зустрічний позов, просило ухвалити
рішення, яким витлумачити зміст
укладених договорів оренди, а саме чи
відповідають вони вимогам закону.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що
на час укладання договорів оренди
вказані позивачами умови не вважалися
істотними, а відсутність передбачених
ст. 15 ЗУ "Про оренду землі" істотних умов
кількох чи хоча б однієї не є
безумовною підставою для визнання
договорів недійсними.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Рішенням Семенівського районного суду
Полтавської області від 11 березня 2014
року у задоволенні обох позовів
відмолено.

Представник позивачів по первісному
позову ОСОБА_1 в апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить рішення
скасувати, ухвалити нове, яким
задовольнити вимоги позивачів. Вважає,
що в спірних договорах оренди землі
відсутні передбачені ст. 15 ЗУ "Про
оренду землі" істотні умови, що є
підставою для визнання договорів
недійсними.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що остання
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307, ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачі є власниками земельних
ділянок, які розташовані на території
Оболонської сільської ради
Семенівського району Полтавської
області, що підтверджується Державними
актами на право власності на земельну
ділянку.

01 листопада 2007 року між позивачами та
ТОВ "Семаль" укладені договори оренди
належних їм земельних ділянок строком
на 10 років. В цей же день земельні
ділянки передані орендарю згідно актів
приймання-передачі.

Протягом червня - серпня 2010 року
договори оренди землі зареєстровані у
Семенівському районному відділі ПРД ДП
"Центр ДЗК".

Підставою для визнання оспорюваних
договорів оренди недійсними позивачі
вважали відсутність у них таких умов:

1.Розмір пені за невнесення орендної
плати,

2.Особа, на яку покладається обов'язок
розробити проект відведення земельної
ділянки і понести витрати з його
виготовлення,

3.Питання щодо відшкодування витрат,
понесених орендарем для поліпшення
стану землі,

4.Визначення особи, на яку покладається
ризик випадкового пошкодження об'єкта
оренди чи його частини,

5.Умови передачі у заставу та внесення
до статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Окрім того, згідно позовів, недійсність
договорів оренди обумовлена тим, що до
договорів оренди не долучені плани або
схеми земельних ділянок, кадастрові
плани та акти визначення меж земельних
ділянок.

Встановивши наведені обставини, суд
першої інстанції з дотриманням вимог
процесуального закону дійшов
обґрунтованого висновку про
недоведеність позовних вимог про
визнання недійсними договорів оренди
землі. При цьому суд першої інстанції
виходив з того, що дійсно оспорювані
договори оренди не містять двох
істотних умов, передбачених ст..15 ЗУ
«Про оренду землі», проте цей недолік
не призвів до порушення прав та
законних інтересів позивачів.
Відсутність невід'ємних додатків до
договорів оренди (ч.4 ст.15 ЗУ «Про оренду
землі») не є підставою для визнання
договорів недійсними.

Наведені висновки суду першої
інстанції відповідають встановленим
фактичним обставинам та ґрунтуються на
правовій позиції Верховного Суду
України, сформульованій у справі
№6-94цс13 від 25 грудня 2013 року.

Скасовуючи попередні рішення судів у
цій справі, ВССУ в ухвалі від 29 січня 2014
року (т.2 а.с.15-16), посилаючись на вказану
Постанову ВСУ, у відповідності до ч.4
ст.338 ЦПК України зобов'язав суд
з'ясувати істотність умов договорів, на
які посилаються позивачі, а також
встановити у чому саме полягає
порушення їхніх законних прав та
інтересів.

Під час нового розгляду справи
представником позивачів суду не надано
обґрунтованих доводів щодо того, які
саме права та законні інтереси його
довірителів порушені.

В апеляційній скарзі представник
позивачів підтримує формальну позицію
щодо суті спору - відсутність у
договорі однієї з істотних умов,
передбачених ст..15 ЗУ «Про оренду
землі» є безумовною підставою для
визнання договору недійсним незалежно
від доведеності факту порушення
законних прав та інтересів сторони
цієї угоди.

Таким чином, апеляційна скарга не
містить нових засобів доказування, її
доводи не спростовують висновків суду
першої інстанції, отже відсутні
підстави для зміни чи скасування
оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 307, 308, 315, 319 ЦПК
України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
позивачів по первісному позову ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Семенівського районного суду
Полтавської області від 11 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів в
касаційному порядку.

Головуючий суддя:
О.А. Лобов

Судді:
С.А. Гальонкін

В.І. Акопян

З оригіналом згідно

Суддя
О.А.Лобов