Справа № 158/2089/14-ц
Провадження № 6/0158/55/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року Ківерцівський
районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді -
Корецької В.В.

при секретарі -
Процик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ківерці
подання старшого державного виконавця
ВДВС Ківерцівського РУЮ ОСОБА_1,
погодженого начальником ВДВС
Ківерцівського РУЮ ОСОБА_2 про
обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України до сплати ним боргу по
виконавчих документах,

в с т
а н о в и в :

Старший державний виконавець ВДВС
Ківерцівського РУЮ ОСОБА_1 звернулася в
суд з поданням, погодженим начальником
ВДВС Ківерцівського РУЮ ОСОБА_2 про
обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України до сплати ним боргу по
виконавчих документах.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на
виконанні в ВДВС Ківерцівського РУЮ
знаходиться зведене виконавче
провадження № 41257607 від 11.12.2013 року, до
якого входить 11 виконавчих документів
про стягнення з ОСОБА_3 боргу на
загальну суму 81252,13 грн., виконавчого
збору в сумі 8125,21 грн. та витрат
понесених виконавчою службою в сумі 550
грн.

По вищевказаних виконавчих
провадження винесено постанови про
відкриття виконавчих проваджень, копії
постанови направлені сторонам
виконавчого провадження.

30.04.2014 року надійшла заява від
стягувача УПФУ у Ківерцівському районі
про направлення до суду подання щодо
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника – ОСОБА_4

Враховуючи, що боржник ухиляється від
сплати присуджених до стягнення
коштів, тому з метою недопущення
ухилення боржника від
відповідальності за невиконання
рішень просить, обмежити ОСОБА_4 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документа до виконання ним
боргових зобов'язань.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, суд
дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 14 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
“Про порядок виїзду з України і в'їзду
в Україну громадян України” від 21.01.1994
року громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, тобто коли
діють неврегульовані аліментні,
договірні зобов'язання чи інші
(невиконані) зобов'язання, або
громадянин України ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням тощо.

В силу п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України “Про
виконавче провадження” у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець має
право звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням суду.

Порядок тимчасового обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) передбачений статтею
377-1 ЦПК України і вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд розглядає
подання без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб,
за участю державного виконавця.

Аналіз наведених норм закону дає
підстави для висновку, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України лише за поданням державного
виконавця, обов'язково погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, за умови доведення
та документального підтвердження
факту ухилення боржника, який має
паспорт для виїзду за кордон і з цією
метою має намір та реальну можливість
вибути за межі України, від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду чи іншого органу
(посадової особи). Таке обмеження може
бути встановлено лише строком до
виконання боржником своїх зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні у ВДВС Ківерцівського РУЮ
знаходиться зведене виконавче
провадження № 41257607 від 11.12.2013 року, до
якого входить 11 виконавчих документів
про стягнення з ОСОБА_3 боргу на
загальну суму 81252,13 грн., виконавчого
збору в сумі 8125,21 грн. та витрат
понесених виконавчою службою в сумі 550
грн.

По вищевказаних виконавчих
провадження винесено постанови про
відкриття виконавчих проваджень, копії
постанови направлені сторонам
виконавчого провадження.

Відповідно до витягу № 43699398 від 13.03.2014
року та Інформаційної довідки № 69915636
від 16.09.2014 року на все рухоме та
нерухоме майно ОСОБА_3 накладено арешт
(а.с.27-29).

Згідно повідомлення УДМС України у
Волинській області № 0701/3424 від 02.06.2014
року ОСОБА_5 документується паспортом
громадянина України для виїзду за
кордон серії ЕР № 918737 вид. 08.04.2014 року.

З наведеного слідує, що ОСОБА_5 не
виконує боргових зобов'язання по
виконавчих документах, і жодних дій для
погашення заборгованості не вчинив,
хоча має таку можливість, оскільки
перебуває на обліку в Ківерцівській
ОДПІ, як суб’єкт підприємницької
діяльності, господарську діяльність на
протязі 2012-2013 років здійснював на
спрощеній системі оподаткування.
Валовий дохід за 2012 рік склав 15820 грн., а
за 2113 рік 9600 грн. (а.с.8).

Однак, суд не бере до уваги твердження
державного виконавця про те, що ОСОБА_3
ухиляється від виконання своїх
зобов’язань по виконавчих документах,
оскільки будучи належним чином
повідомленим про необхідність явки до
ВДВС не з’являється на виклики, тому що
матеріали справи не містять доказів
про реєстрацію боржника в м. Ківерці по
вул. Шевченка, 59/2 Волинської області, а
також державним виконавцем не вчинено
дій для встановлення того, чи фактично
проживає боржник за згаданою адресою.

За таких обставин суд вважає, що
наведені у поданні обставини і додані
до нього документи не можуть бути в
даному випадку визнані такими, що
свідчать про умисне ухилення боржника
від виконання рішення в розумінні ст.
377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" та ст. 11
Закону України "Про виконавче
провадження" та його намір вибути за
межі України з метою невиконання
боргових зобов’язань та не можуть бути
достатньою підставою для обмеження
права особи на свободу пересування, а
тому суд приходить до висновку, що
зазначене подання є передчасним і в
його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 197, 210, 377-1 ЦПК
України, ст. 33 Конституції України, ст.
313 Цивільного кодексу України, ст. 6
Закону України "Про порядок виїзду з
України, і в'їзду в Україну громадян
України", ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження", суд -

у х в
а л и в :

В задоволенні подання старшого
державного виконавця ВДВС
Ківерцівського РУЮ ОСОБА_1, погодженого
начальником ВДВС Ківерцівського РУЮ
ОСОБА_2 про обмеження ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України до сплати ним
боргу по виконавчих документах -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Ківерцівський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги на
ухвалу суду протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги на ухвалу суду. У
разі подання апеляційної скарги,
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду
В.В.
Корецька