Справа № 2/487/1515/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2014 року
Заводський районний суд міста
Миколаєва

у складі: Головуючого судді -
Притуляк І.О.,

при секретарі судового засідання -
Уманському І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Миколаївської
міської Ради, треті особи КП ММБТІ,
Південна Товарна Біржа про визнання
угоди дійсною, визнання права
власності на спільне сумісне майно
подружжя, визнання права власності в
порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2014 ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, треті особи КП ММБТІ,
Південна Товарна Біржа, в якому просила
суд ухвалити рішення про визнання
дійсною угоди купівлі-продажу №2455 від
30 серпня 1995 року на 39/100 частки
домоволодіння в АДРЕСА_1, що був
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
зареєстрованої Південною Товарною
Біржею за №2455 та просила визнати право
власності у порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3 на
вищезазначену частку домоволодіння. В
подальшому уточнивши позовні вимоги,
просила визнати право власності на 39/200
частки вищезазначеного житлового
будинку в порядку розподілу спільного
сумісного майна подружжя та визнати
право власності на 39/200 частини
житлового будинку у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3

До судового позивач не з'явилася, про
час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином.

Представника позивачки до судового
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій просив розглянути справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явилася, надала суду
заяву, в якій просила розглянути справу
за її відсутності, позовні вимоги
визнала у повному обсязі.

Представник відповідача -
Миколаївської міської Ради до судового
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій просив розглянути справу за його
відсутності, рішення просили винести
на розсуд суду.

Представник третьої особи - КП ММБТІ
до судового засідання не з'явився,
поважної причини своєї неявки суду не
повідомив, про час, дату та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, заяви про
розгляд справи за його відсутності до
суду не надсилав.

Представник третьої особи - Південної
Товарної Біржі до судового засідання
не з'явився, поважної причини своєї
неявки суду не повідомив, про час, дату
та місце розгляду справи був
повідомлений своєчасно та належним
чином, заяви про розгляд справи за його
відсутності до суду не надсилав.

Судом приймалось рішення за
відсутності сторін та на підставі
доказів, що містяться в матеріалах
справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 30 серпня 1995
року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали договір
купівлі-продажу 39/100 частини житлового
домоволодіння, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, згідно якого ОСОБА_2
продала, а ОСОБА_3 купив належну
продавцю на праві власності 39/100
частини житлового домоволодіння, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Договір зареєстровано Південною
товарною біржею в «Журналі реєстрації
біржових угод з нерухомістю» за №2455
від 30.08.1995 року.

Під час укладення угоди сторони
дійшли згоди про всі її істотні умови
та виконали всі зобов'язання одна перед
одною за цим договором.

Договір було зареєстровано
Комунальним підприємством
«Миколаївське міжміське бюро
технічної інвентаризації» 30.08.1995 року.

Відповідно до ст. 227 ЦК України (в
редакції 1963 року, що діяла на час
виникнення правовідносин), договір
купівлі-продажі квартири повинен бути
нотаріально посвідчений, якщо хоча б
однією із сторін є громадянин України.

Реєстрація за позивачем права
власності на спірне домоволодіння в
Миколаївському міжміському бюро
технічної інвентаризації унеможливлює
у теперішній час посвідчення
укладеного між сторонами договору
нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в
редакції 1963 року, що діяла на час
виникнення правовідносин), якщо одна із
сторін повністю або частково виконала
угоду, що потребує нотаріального
посвідчення, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною.

Спірний біржовий договір
купівлі-продажу нерухомості підлягав
нотаріальному посвідченню, однак
нотаріальна форма при його укладенні
дотримана не була. В той же час, як було
встановлено вище, факт купівлі-продажу
домоволодіння і виконання умов
укладеного договору ніким не
оскаржено, останній не містить
протизаконних умов, на даний час
домоволодіння, з приводу якого виник
спір не значиться в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, суд вважає позовну вимогу в
частині визнання договору купівлі -
продажу №2455 від 30.08.1995 року дійсним
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо визнання права
власності на спільне сумісне майно
подружжя, а саме на 39/200 частини
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
та визнання права власності в порядку
спадкування за законом на
вищезазначену частину домоволодіння,
суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 19 лютого 1994
позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3
знаходилися у зареєстрованому шлюбі
(свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 від 19.02.1994р.).
За період знаходження у шлюбі
сторонами було придбано нерухоме
майно, а саме 39/200 частини житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, який був
зареєстрований за ОСОБА_3, що
підтверджується довідкою з ММБТІ №2-2501
від 15.10.2013 р., договором купівлі-продажу
від 30.08.1995 р., зареєстрованим у реєстрі
за №2455.

Згідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2
від 11.01.2011 року ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до довідки Заводської
районної адміністрації Миколаївської
міської Ради №993 від 08.11.2012 року - з 1995
року і до моменту своєї смерті
(ІНФОРМАЦІЯ_1 р.) ОСОБА_3 проживав у вище
вказаному будинку разом зі своєю
дружиною ОСОБА_1

Згідно ст.60 Сімейного Кодексу України,
майно, придбане подружжям в період
шлюбу належить їм на праві спільної
сумісної власності.

Згідно вимог ст.ст.69, 70 Сімейного
Кодексу України, в разі поділу майна, що
належить подружжю на праві спільної
сумісної власності частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належать
по 39/200 частині житлового будинку, який
є спільним майном подружжя і
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до вищезазначеного, після
смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у
вигляді 39/200 частини зазначеного
нерухомого майна.

Відповідно до ст.1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Таким чином, позивачка фактично
прийняла спадщину у вигляді 39/200
частини вищевказаного будинку після
смерті ОСОБА_3, оскільки на момент
смерті спадкодавця (час відкриття
спадщини) проживала з ним однією сім*єю.

Але оформити належним чином свої
спадкові права позивачка не має
можливості, оскільки Постановою
державного нотаріуса Другої
Миколаївської державної нотаріальної
контори Рибачук О. В. від 30.04.2013 року їй
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, на
підставі того, що відсутній
правовстановлюючий документ, що
підтверджує право власності
спадкодавця на 39/100 частини
домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідно до матеріалів
справи(довідка Заводської районної
адміністрації Миколаївської міської
Ради №993 від 08.11.2012 року) судом було
встановлено, що з 1995 року і до моменту
своєї смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1) ОСОБА_3
проживав у будинку за адресою: АДРЕСА_1
разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 Тому, у
відповідності до вимог ст.ст.1220-1221 ЦК
України, зазначена адреса є місцем
відкриття спадщини, а позивачка
відповідно - спадкоємицею, яка постійно
проживала із спадкодавцем ОСОБА_3 на
час відкриття спадщини.

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 5-8, 10, 11, 213, 214, 215 ЦПК України,
ст.ст.1220-1221, 1268 ЦК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Договір купівлі-продажу 39/100 частини
житлового домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, укладений 30 серпня 1995 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрованого
Південною Товарною біржею у «Журналі
реєстрації біржових угод із
нерухомістю» за №2455 - визнати дійсним з
моменту укладання.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
39/200 частину житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1 як на майно, набуте
подружжям за час шлюбу.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
39/200 частину житлового будинку за
адресою: м.Миколаїв Новий Інвалідний
Хутір у порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення вступає в законну силу через 10
днів після його оголошення. Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд
Миколаївської області через
Заводський районний суд м.Миколаєва у
порядку та строки, передбачені ст.294, 296
ЦПК України.

Суддя:
І.О.ПРИТУЛЯК