Справа № 456/6283/13
Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 22-ц/783/4659/14
Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області у складі:
головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Гриновця Б.М., Богонюка М.Я.,

при секретарі: Цар М.М.

за участю: представника відповідача
ПЖКГ Моршинської міської ради - Швеця
Д.Ю.,

представника відповідача ЛОО
профспілки працівників ЖКГ -
Добжанського А.І.,

представника відповідача ППО
ПЖКГ Моршинської міської ради -
Войтківа Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові в залі суду
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 13 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до первинної
профспілкової організації
підприємства житлово-комунального
господарства Моршинської міської ради,
Львівської обласної організації
профспілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення України про
визнання дій такими, що суперечать
взятим на себе зобов'язанням,
скасування протоколів первинної
профспілкової організації
підприємства житлово-комунального
господарства Моршинської міської ради,
повернення сплачених профспілкових
внесків та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 13 травня 2014
року у позові ОСОБА_5 до первинної
профспілкової організації
підприємства житлово-комунального
господарства Моршинської міської ради,
Львівської обласної організації
профспілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення України про
визнання дій такими, що суперечать
взятим на себе зобов'язанням,
скасування протоколів первинної
профспілкової організації
підприємства житлово-комунального
господарства Моршинської міської ради,
повернення сплачених профспілкових
внесків та стягнення моральної шкоди -
відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач -
ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі зазначає, що
рішення суду вважає незаконним,
прийнятим з порушенням норм
матеріального і процесуального права.
Зазначає, що суд дійшов помилкового
висновку про те, що представництво
інтересів членів профспілки в судах є
правом, а не обов'язком, оскільки метою
діяльності профспілки є
представництво та захист трудових,
соціально-економічних прав та
інтересів членів профспілки. Крім того,
судом не враховано положення ст.ст.2,36,38
Закону України «Про професійні спілки,
їх права та гарантії діяльності».
Звертає увагу на те, що суд не правильно
оцінив, як докази - протокол №1 від 29
січня 2013року - визнавши таким, що
складений без порушень, та не підлягає
до скасування, адже не врахував її
доводи про те, що немає зв'язку між
протоколом зборів №1 від 12.03.2009р. ППО КП
«Моршинводоканал», протоколом №1 ППО
ПЖКГ ММР від 30.03.2011р та протоколом №1
від 29 січня 2013р., оскільки відповідно до
даного протоколу «постановили: роботу
профспілкового комітету за період з
листопада 2008р. по листопад 2012 року
вважати задовільною», а з даного запису
видно про те, що на момент проведення
зборів про існування протоколу
протоколом №1 ППО ПЖКГ ММР від 30.03.2011р.
було невідоме, оскільки в протоколі №1
від 30.03.2011р. - не вказано за який період
часу звітували про роботу
профспілкового комітету - а суд дані
протоколи визнав такими, що
відповідають вимогам КЗпП України та
Закону України «Про професійні спілки,
їх права та гарантії діяльності», не
правильно застосувавши норму закону,
адже жодна з вище вказаних норм закону
не передбачають цього. Враховуючи
вищенаведене, просить суд скасувати
рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 13 травня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким її
позов до Первинної профспілкової
організації Підприємства житлово -
комунального господарства Моршинської
міської ради та Львівської обласної
організації профспілки працівників
житлово - комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення України -
задовольнити.

В судове засідання позивач та її
представник не з'явилися, хоча були
належним чином повідомлені про час і
місце судового засідання. Відповідно
до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про час і місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи. На
переконання колегії суддів, матеріалів
справи достатньо для розгляду справи
по суті

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників відповідачів - Швеця Д.Ю.,
Добжанського А.І., Войтківа Р.І. на
заперечення доводів апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, виходив з того, що
позивачем всупереч вимог ст.60 ЦПК
України не доведено порушення її прав
як члена первинної профспілкової
організації підприємства
житлово-комунального господарства
Моршинської міської ради.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно до положень ст. ст. 11, 59, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін які
беруть участь у справі. При цьому, кожна
із сторін зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, а
обставини які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Судом та матеріалами справи
встановлено, що наказом № 82 від 06.06.2001
року позивачку було прийнято на посаду
старшого лаборанта ВОС комунального
підприємства "Моршинводоканал".
Наказом № 34к від 10.12.2002 року її було
переведено на посаду інженера-еколога.
На підставі рішення виконавчого
комітету Моршинської міської ради № 272
від 26.12.2006 року комунальне підприємство
"Моршинводоканал" реорганізовано
шляхом приєднання в підприємство
житлово-комунального господарства
Моршинської міської ради. Наказом № 6к
від 01.06.2007 року позивачку було
переведено на посаду інженера з
охорони навколишнього середовища.
Наказом № 14 від 07.03.2011 року позивачку
було звільнено із займаної посади на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку
зі скороченням штату та чисельності
працівників. Наказом № 20к від 07.03.2012
року позивачку поновлено на попередній
посаді. Наказом № 22к від 20.08.2013 року
позивачку звільнено із займаної посади
за скороченням штату і чисельності
працівників на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП
України (а.с. 12-13).

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 26.01.2012 року ОСОБА_5
поновлено на посаді інженера з охорони
навколишнього середовища підприємства
житлово-комунального господарства
Моршинської міської ради (а.с. 24-25).

Протоколом № 1 зборів первинної
профспілкової організації КП
"Моршинводоканал" від 12.03.2009 року
внесено зміни до назви первинної
профспілкової організації КП
"Моршинводоканал" та перейменовано на
первинну профспілкову організацію
Підприємства житлово-комунального
господарства Моршинської міської ради,
секретарем профкому обрано ОСОБА_5 (а.с.
11).

26.08.2013 року ОСОБА_5 звернулася із заявою
до голови первинної профспілкової
організації Підприємства
житлово-комунального господарства
Моршинської міської ради про надання
їй представника первинної
профспілкової організації
Підприємства житлово-комунального
господарства Моршинської міської ради
Головатої О.А. для захисту її
конституційних прав у суді у зв'язку з
незаконним звільненням з роботи, на що
надано відповідь про те, що Головата
О.А. не дала згоду на обробку своїх
персональних даних, тому не може
представляти її інтереси в суді. Окрім
того, додатково повідомлено, що профком
на засіданні 20.08.2013 року, розглянувши
процедуру скорочення посади інженера з
охорони навколишнього середовища,
порушень не виявив та надав згоду на
звільнення позивачки із займаної
посади (а.с. 14-15).

Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України "Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності" профспілки та їх об'єднання
мають право представляти інтереси
своїх членів при реалізації ними
конституційного права на звернення за
захистом своїх прав до судових органів,
Уповноваженого Верховної Ради з прав
людини, а також міжнародних судових
установ.

Із врахуванням наведеного, на думку
колегії суддів, місцевий суд прийшов до
правильного висновку, що
представництво інтересів членів
профспілки в судах є правом, а не
обов'язком Профспілки, а відтак доводи
апеляції в цій частині є
безпідставними.

Покликання позивача в апеляційній
скарзі на те, що протоколи зборів
первинної профспілкової організації
підприємства житлово-комунального
господарства Моршинської міської ради
№ 1 від 30.03.2011 року, № 1 від 29.01.2013 року, №
11 від 01.08.2013 року про обрання головою
профкому первинної профспілкової
організації підприємства
житлово-комунального господарства
Моршинської міської ради Магас В.Н. та
протокол № 14 від 20.08.2013 року є
незаконними і підлягають скасуванню є
безпідставними зважаючи на наступне.

Як вбачається із протоколу № 1 зборів
первинної профспілкової організації
Підприємства житлово-комунального
господарства Моршинської міської ради
від 30.03.2011 року достроково переобрано
профспілковий комітет Підприємства
житлово-комунального господарства
строком повноважень до 31.12.2012 року (а.с.
40).

29 січня 2013 року проведено чергові
звітно-виборні збори первинної
профспілкової організації
Підприємства житлово-комунального
господарства Моршинської міської ради,
що стверджується протоколом № 1 від
29.01.2013 року (а.с. 54-55).

Відповідно до протоколу № 11 засідання
профспілкового комітету Підприємства
житлово-комунального господарства
Моршинської міської ради від 01.08.2013
року обрано головою профкому Магас В.М.
(а.с. 117).

Рішенням профспілкового комітету ПЖКГ
Моршинської міської ради від 20 серпня
2013 року надано згоду на звільнення
позивачки з посади інженера з охорони
навколишнього середовища згідно з п. 1
ст. 40 КЗпП України, що стверджується
протоколом № 14 засідання
профспілкового комітету ПЖКГ
Моршинської міської ради від 20.08.2013
року (а.с. 23, 56-57).

Постановою № Вк-18.2 Львівської обласної
організації профспілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення України від
20.01.2014 року встановлено, що протокол № 1
від 30.03.2011 року, протокол № 1 від 29.01.2013
року, протокол № 11 від 01.08.2013 року,
протокол № 14 від 20.08.2013 року
відповідають вимогам КЗпП України та
Закону України "Про професійні спілки,
їх права та гарантії діяльності".
Підстави для скасування рішень
первинної профспілкової організації
Підприємства житлово-комунального
господарства Моршинської міської ради
у вищевказаних протоколах відсутні
(а.с. 124).

Постанова № Вк-18.2 від 20.10.2014 року
Львівської обласної організації
профспілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення України є
чинною і позивачкою ОСОБА_5 не
оскаржувалась.

Покликання апелянта на те, що місцевий
суд не врахував вимог ст.252 КЗпП
України, якою передбачено додаткові
гарантії при звільненні для
працівників, обраних до профспілкових
органів є голослівним з наступних
підстав.

Як вбачається із Протоколу №1 зборів
первинної профспілкової організації
12.03.2009 року позивачку було обрано до
складу виборного органу первинної
профспілкової організації
підприємства житлово-комунального
господарства Моршинської міської ради
секретарем профспілки (а.с. 11).

30.03.2011 року на зборах первинної
профспілкової організації було
переобрано профспілковий комітет ПЖКГ
строком повноважень до 31 грудня 2012
року, які були проведені на вимогу
однієї третини членів профспілки, що
відповідає ст. 20 Статуту професійної
спілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення України (а.с.
40, 126).

29 січня 2013 року проведено чергові
звітно-виборні збори первинної
профспілкової організації
підприємства житлово-комунального
господарства Моршинської міської ради,
де було обрано виборний орган
профспілкової організації (а.с. 54-55).

Таким чином, місцевий суд прийшов до
вірного висновку, що оскільки позивач
перестала бути членом профспілкового
органу первинної профспілкової
організації підприємства
житлово-комунального господарства
Моршинської міської ради з 30.03.2011 року,
а тому додаткові гарантії, передбачені
ст. 252 КЗпП України, на неї не
поширюються.

Покликання апелянта на те, що первинна
профспілкова організація підприємства
житлово-комунального господарства
Моршинської міської ради незаконно,
виключила її з виборного
профспілкового органу, є
безпідставним, оскільки згідно вимог
ст.20 Статуту професійної спілки
працівників житлово-комунального
господарства, місцевої промисловості,
побутового обслуговування населення
України вона мала таке право. Крім того,
як вбачається із протоколу № 1 зборів
первинної профспілкової організації
підприємства житлово-комунального
господарства Моршинської міської ради
від 30 березня 2011 року, збори були
проведені на вимогу однієї третини
членів Профспілки, на яких було
достроково переобрано профспілковий
комітет ПЖКГ Моршинської міської ради
строком повноважень до 31 грудня 2012
року..

Також, не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні доводи апелянта і
про те, що адміністрація підприємства
житлово-комунального господарства
Моршинської міської ради чинила тиск
на первинну профспілкову організацію
щодо прийняття рішення про надання
згоди на її звільнення, оскільки жодних
належних та допустимих доказів в
підтвердження своїх вимог позивачем не
подано.

Суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що повернення
сплачених членських профспілкових
внесків особам, які були членами
профспілки, Законом України "Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності" та Статутом професійної
спілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення України не
передбачено, а відтак відсутні
підстави для стягнення таких.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Доводи апелянта про наявність підстав
для відшкодування моральної шкоди у
зв'язку з порушенням її прав є
безпідставними, оскільки, такі не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні.

Будь яких інших належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції, передбачених
статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали
доказове значення та заслуговували на
увагу, чи порушень норм процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України,
апелянтом не представлено.

Районний суд ухвалив рішення з
дотримання вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України
встановив обставини, що мають значення
у справі, повно та всебічно дав оцінку
доказам, застосував закон, який регулює
спірні відносини, а доводи апеляційної
скарги не ставлять під сумнів його
законність.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив характер спірних
правовідносин, дав належну оцінку
доказам, які є в матеріалах справи,
встановив фактичні обставини справи,
правильно застосував матеріальний
закон, під час розгляду справи не
допустив порушень процесуального
закону, доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими і не спростовують
висновків суду.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що відповідно до ст.308
ЦПК України, апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін. Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 п.1 ст. 312,
ч.1 п.4 ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 13 травня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, проте може бути
оскаржена до суду касаційної інстанції
- Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справа шляхом подання касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили ухвалою Апеляційного
суду.

Головуючий:
О.М.Ванівський

Судді:
Б.М.Гриновець

М.Я.Богонюк