Справа № 335/9117/14-ц 2-о/335/83/2014 У Х В
08 серпня 2014 року
Суддя Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,
заінтересована особа ОСОБА_2,
ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,
заінтересована особа ОСОБА_2.
Відповідно до ст. 258 ЦПК України та п.3
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення»
вирішуючи питання про прийняття заяв
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення, судам необхідно
враховувати, що ці заяви повинні
відповідати як загальним правилам щодо
змісту і форми позовної заяви, так і
вимогам щодо її змісту, передбаченим
нормами ЦПК, що регулюють питання форми
заяви окремого провадження про
встановлення фактів.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності
відсутності неоспорюваних прав.
В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 31.03.1995 р. „Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення"
звертається увага судів на наступне: в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо: згідно з законом такі
факти породжують юридичні наслідки,
тобто від них залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав громадян; чинним
законодавством не передбачено іншого
порядку їх встановлення; заявник не
має іншої можливості одержати або
відновити загублений чи знищений
документ, який посвідчує факт, що має
юридичне значення; встановлення факту
не пов'язується з наступним вирішенням
Європейський суд з прав людини у своїй
прецедентній практиці виходить із
того, що положення пункту 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод гарантує
кожному право подати до суду будь-який
позов, що стосується його цивільних
прав і обов'язків. Проте право на суд не
є абсолютним і воно може бути піддане
обмеженням, дозволеним за змістом, тому
що право на доступ до суду за своєю
природою потребує регулювання з боку
Відповідно до ч. 4 ст. 235 ЦПК України
справи окремого провадження суд
розглядає за участю заявника та
заінтересованих осіб. При визначенні
кола заінтересованих осіб у
встановленні факту слід враховувати їх
юридичний інтерес, зокрема:-
взаємовідносини із заявником залежать
від мети спору, що підлягає
встановленню, і можуть вплинути на їх
права та обов'язки;- організації та
установи, у яких заявник буде
реалізовувати рішення про
Заявник у якості заінтересованої
особи зазначив ОСОБА_2 між тим, ані зі
змісту заяви, а не змісту доданих до
заяви документів, не можливо
встановити мету зазначення вказаної
особи, отже заявнику пропонується
уточнити ці дані у заяві і зазначити
дані про осіб, які можуть претендувати
на спадщину або вказати про їх
відсутність та вказати установу, у якій
заявник буде реалізовувати рішення про
Окрім того, заява містить дві вимоги,
зокрема встановити факт проживання
заявника однією сім'єю з ОСОБА_3 як
чоловіка та дружини без реєстрації
шлюбу та визнати ОСОБА_1, гражданською
дружиною, однак згідно до положень ст.
256 ЦПК України судом розглядаються
факти, що мають юридичне значення,
зокрема про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу, а тому є не зрозумілим
друга вимоги і мета їх зазначення у
Отже, заявнику необхідно привести свою
заяву згідно з вимогами діючого
Заява подана з порушенням вимог
статтей 119, 258 Цивільного
процесуального кодексу України,
зокрема з матеріалів заяви не
вбачається, чи було нотаріусом
відмовлено заявнику у видачі свідоцтва
про право на спадщину шляхом винесення
відповідної постанови, оскільки,
згідно діючого законодавства, відмова
нотаріуса у вчинені нотаріальної дії
має бути викладена у вигляді
відповідної постанови. До заяви не
додано будь-якого іншого роз'яснення
нотаріуса про неможливість отримання
заявником свідоцтва про право на
спадщину. Таким чином відмова
нотаріуса по суті породжує юридичні
наслідки - нереалізоване право на
спадщину, відповідно виникає
необхідність встановлення факту, про
що зазначено в постанові Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995
року "Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
Згідно ст. 121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
ст.ст. 119, 120 ЦПК України, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
Таким чином, заява про встановлення
факту підлягає залишенню без руху, а
заявник в установлений судом термін
повинен усунути зазначені недоліки, в
іншому випадку заява буде вважатися
неподаною і буде повернута заявнику.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 119, 121, п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу,
заінтересована особа ОСОБА_2, залишити
Надати ОСОБА_1 строк п'ять днів з
моменту отримання копії ухвали суду
для надання суду оновленої заяви, яка б
відповідала вимогам ст. 256, 258 ЦПК
України та її копій відповідно до
кількості заінтересованих осіб, які
беруть участь у справі.
Роз'яснити ОСОБА_1, що у випадку
невиконання зазначених вимог у
встановлений строк заява буде визнана
неподаною та повернута відповідно до
вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Ю.В. Апаллонова