Суддя: Федько С. П.
Справа № 253/984/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2014 року Центрально - Міський
районний суд м. Горлівки Донецької
області в складі:

головуючого судді Федько С.П.

при секретарі Бродніковій
І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Горлівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з названим
позовом, в якому вказала, що рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки від 31 жовтня 2013р. було
задоволено позов її батька ОСОБА_2 до
неї про визнання удаваним договору
купівлі-продажу житлового будинку від
12 липня 2012р., розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 та вчиненим для приховання
договору дарування. Було повернено
сторони у попередній стан та визнано за
ОСОБА_2 право власності на житловий
будинок та земельну ділянку,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а в
подальшому рішенням апеляційного суду
Донецької області від 17 грудня 2013р.
рішення суду першої інстанції було
скасоване в частині повернення сторін
у первісний стан, а саме: житловий
будинок та земельна ділянка,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1
належить їй не на підставі договору
купівлі-продажу, а на підставі договору
дарування, укладеного між нею та її
батьком ОСОБА_2 12 липня 2012р. позивачем
вказано, що за даними Державного
реєстру прав власності на нерухоме
майно, вказаний об'єкт належить їй на
підставі договору купівлі-продажу, а не
підставі договору дарування, як це
встановлено судовим рішенням, що є
істотним, оскільки свідчить про різні
підстави для набуття нею права
власності. Посилаючись на ст.19 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" , ст.ст. 16, 235, 392 ЦК України,
вважає, що підставою для набуття нею
права власності є саме договір
дарування, що підлягає встановленню у
судовому порядку. Просить визнати за
нею - ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок та земельну ділянку,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування,
укладеного між ОСОБА_2 та нею, ОСОБА_1, 12
липня 2012р.

У судове засідання позивач та її
представник не з'явилися, але надали
заяву про розгляд справи за їх
відсутності, в якій також зазначили, що
на задоволенні позову наполягає.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, але надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, в якій
також зазначив , що позов визнає, не
заперечує проти його задоволення.

Суд, дослідивши в судовому засіданні
зібрані в справі докази в їхній
сукупності, вважає, що вимоги позивача
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Центарльно-Міського
районного суду м. Горлівки від 31 жовтня
2013р. було задоволено позов батька
позивача - ОСОБА_2 до неї про визнання
удаваним договору купівлі-продажу
житлового будинку від 12 липня 2012р.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та
вчиненим для приховання договору
дарування. Було повернено сторони у
попередній стан та визнано за ОСОБА_2
право власності на житловий будинок та
земельну ділянку, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення апеляційного
суду Донецької області від 17 грудня
2013р. рішення суду першої інстанції було
скасоване в частині повернення сторін
у первісний стан, а саме: апеляційним
судом було встановлено, що отримане
позивачем нерухоме майно - житловий
будинок та земельна ділянка,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1
належить останній не на підставі
договору купівлі-продажу, а на підставі
договору дарування, укладеного між нею
та її батьком ОСОБА_2 - 12 липня 2012р.

В той же час, за даними Державного
реєстру прав власності на нерухоме
майно, вказаний об'єкт належить
позивачу на підставі договору
купівлі-продажу, а не підставі договору
дарування, як це встановлено судовим
рішенням. Вказана обставина є істотною,
оскільки свідчить про різні підстави
для набуття позивачем права власності.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
підставою для реєстрації права
власності є рішення судів, які набрали
законної сили, однак реєстрація за мною
права власності на підставі договору
дарування є утрудненим, оскільки
апеляційним судом не зазначено, що я є
власником нерухомого майна саме на
підставі договору дарування.

Відповідно до ст.235 ЦК України удаваним
є правочин, який вчинено сторонами для
приховання іншого правочину, який вони
насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

Таким чином підставою для набуття
позивачем права власності є саме
договір дарування, що підлягає
встановленню у судовому порядку з
огляду на наступне.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Крім того, згідно зі ст.16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, зокрема,
визнання права.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач набула права власності на
житловий будинок та земельну ділянку,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування,
укладеного між нею та ОСОБА_2 12 липня
2012р, доказів, які спростовують цю
обставину, не надано, тому позов
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 328, 331, 376,
392 ЦК України, керуючись ст.ст. 10-11, 57-60,
212-217 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок та земельну
ділянку, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі договору
дарування, укладеного між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 12 липня 2012р.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Донецької області
через Центрально-Міський районний суд
міста Горлівки Донецької області
протягом десяти днів, з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подачі
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційна скарга , рішення , якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С. П. Федько