Cправа № 127/2-3464/2011
Провадження № 6/127/742/14
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2014 року

Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі:
головуючого - судді Прокопчук А.В.,

при
секретарі - Ліщишину О.С.,

за участю представника
заявника ОСОБА_1,

стягувача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Вінниці подання державного виконавця
Вишенського відділу ДВС Вінницького
МУЮ ОСОБА_1 про визначення частки в
спільно нажитому майні подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року державний виконавець
Вишенського відділу ДВС Вінницького
МУЮ ОСОБА_1 звернулася в суд з поданням
про визначення частки в спільно
нажитому майні подружжя.

Подання мотивоване тим, що у
Вишенського відділу ДВС Вінницького
МУЮ перебуває виконавче провадження №
32016079 про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 272819,82 грн.

Рішенням апеляційного суду
Віннницької області від 24.10.2012 року
сума боргу була зменшена та становить
180762,15 грн., проте боржник ОСОБА_3 борг не
визнає та виконувати рішеня суду
відмовляється.

В ході проведення виконавчих дій
державним виконавцем було встановлено,
що за боржником майна не
зареєстровано, тому було описано та
арештовано рухоме майно за місцем його
проживання.

21.10.2013 року до Вишенського відділу ДВС
надійшла копія позовної заяви дружини
боржника ОСОБА_4 про виключення майна з
акту опису та арешту так як зазначене
майно, з її слів, було придбане нею,
однак даний позов був залишений без
розгляду.

Боржник ОСОБА_3 зареєстрований в
ІНФОРМАЦІЯ_1, власником якої є його
дружина ОСОБА_4, проте дана квартира
була приватизована в період коли
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі. В
зв’язку із вищевикладеним державний
виконавець просить визначити, що
частка ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1
становить ? частку цієї квартири.

Представник Вишенського відділу ДВС
Вінницького МУЮ ОСОБА_1В подання
підтримала, надала пояснення
аналогічні викладені в поданні. Додала,
що в травні 2014 року заінтересована
особа ОСОБА_4 знову звернулася із
заявою до ДВС, зазначивши в ній, що
звертається до суду про виключення
майна з акту опису та арешту. Просила
подання задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 подання підтримав.
Просив задовольнити.

Боржник ОСОБА_3 та заінтересована особа
ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися
з невідомих причин, хоча про дату, час
та місце розгляду справи були
повідомлені належим чином. Оскільки їх
неявка не перешкоджає вирішенню даного
питання, суд розглянув справу у їх
відсутність.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та виконавче провадження, та оцінивши
докази в їх сукупності, судом
встановлено наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Згідно заочного рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці від 21.11.2011
року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
стягнуто заборгованість в розмірі 272
819,82 грн., з них борг за розписками - у
еквіваленті на національну валюту
станом на час звернення до суду
становить 158340,00 грн., сума інфляційних
витрат за 3 роки - 95479,02 та 3% річних за
весь період прострочення зобов’язання
у розмірі 19000,80 грн., відшкодування
моральної шкоди в розмірі 500 грн., а
також 120 грн. - відшкодування понесених
ним судових витрат (Т.1 а.с.72).

На підставі вищевказаного судового
рішення 27.03.2012 року Ленінським районним
судом м. Вінниці видано виконавчий лист
№ 2-3464-2011 (Т.2 а.с. 16), а 30.03.2012 року
відкрито виконавче провадження з його
примусового виконання, про що свідчить
постанова ВП № 32016079 заступника
начальника Вишенського ВДВС
Вінницького МУЮ (Т.2 а.с. 17).

З рішення апеляційного суду Вінницької
області від 24.10.2012 року, суд вбачає, що
рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці від 21.11.2011 року скасовано. Позов
задоволено частково та стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 180762,15 грн.
боргу за договорами позики, з яких: 158340
грн. заборгованості за договорами в
перерахунку на національну валюту
України; 3421,65 коп. інфляційні витрати;
19000,80 грн. 3% річних за час прострочення
розрахунку, а також судові витрати в
розмірі 120 грн. (Т.1 а.с. 143-145).

Згідно відповіді на запит державного
виконавця, наданого центром з надання
послуг, пов’язаних з використанням
автотранспортних засобів м. Вінниці та
Вінницькому районі УДАІ УМВС у
Вінницькій області, суд вбачає, що за
ОСОБА_3 транспортних засобів не
зареєстровано ( Т.2 а.с. 18).

Відповідно до інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, судом встановлено, що
за ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно відомості
відсутні (Т.2 а.с. 20).

З відповіді № 3170-06.01-29 від 28.10.2013 року
відділу ДРАЦС реєстраційної служби
Вінницького МУЮ, суд вбачає, що 20.11.1982
року було зареєстровано шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_5, про що зроблено
актовий запис № 2576. Після одруження
ОСОБА_5 прийняла прізвище чоловіка -
ОСОБА_3 (Т.2 а.с.24).

Відповідно до витягу з рішення
виконавчого комітету Вінницької
міської ради №1523 від 26.11.1999 року про
видачу свідоцтв про право приватної
власності на житло, судом встановлено,
що ОСОБА_4 надано дозвіл оформити право
власності на виплачену корпоративну
квартиру, а саме двокімнатну квартиру
№71 житловою площею 29,3 м2, загальною
площею 50,1 м2 будинку №126 по вул.
Келецькій в м. Вінниці (Т.2 а.с. 27).

Згідно свідоцтва про право власності
на житло від 03.12.1999 року, виданого
Виконкомом Вінницької міської ради №
1077 квартира АДРЕСА_2 належить на праві
приватної власності ОСОБА_4 (Т.2 а.с. 25).

Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону України
"Про виконавче провадження" стягнення
на майно боржника звертається в
розмірі і обсязі, необхідних для
виконання за виконавчим документом, з
урахуванням стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Статтею 70 Сімейного кодексу України
визначено, що у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Згідно п.2 ст. 372 ЦК України у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України питання
про визначення частки майна боржника у
майні, яким він володіє спільно з
іншими особами, вирішується судом за
поданням державного виконавця.

Таким чином, суд вважає, що подання
державного виконавця Вишенського
відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_1
слід задовольнити, шляхом визначення
за ОСОБА_3 ? частки квартира АДРЕСА_2, що
є спільною сумісною власністю.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 60, 70 СК України, п.2 ст. 372 ЦК
України, ч. 6 ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження", 209, 210, 379 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця
Вишенського відділу ДВС Вінницького
МУЮ ОСОБА_1 про визначення частки в
спільно нажитому майні подружжя -
задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3 в квартирі
№ 71 (яка належить на праві власності
ОСОБА_4) в будинку №126 по вул. Келецькій
в м. Вінниці становить ? частину цієї
квартири.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом 5 днів з
дня її проголошення, а особами, у
відсутність яких вона постановлена, -
протягом 5 днів з дня отримання її
копії.

Суддя: