Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року Центральний
районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого -
судді Гуденко О.А.

при секретарі
Аслановій Е.Е.,

за участю позивача, представника
позивача ОСОБА_1, представника
відповідачки ОСОБА_2, представника
Служби у справах дітей Андрєєвої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 , третя особа -
орган опіки та піклування виконкому
Миколаївської міської ради, про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2012 року позивач звернувся до
суду із позовом до відповідачки, в
якому просить визнати її та
неповнолітню доньку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право
користування жилим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні
вимоги. Позивач пояснив, що колишня
дружина та їх спільна донька були
прописана у належній йому на праві
приватної власності квартирі після
одруження та народження дитини з 05
березня 2009 року , але фактично з того
самого часу відповідачка проживає
разом зі своїми батьками в їх квартирі
за іншою адресою. В квартиирі немає
речей відповідачки та дитини. Усі
витрати по оплаті житлово-комунальних
послуг позивач сплачує самостійно. На
тепершній час він створив нову сім'ю,
народилася дитина, проте він немає
можливості розпорядитися своє
власністю і продати цю однокімнатну
квартиру з метою поліпшення житлових
умов.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, направила свого
представника, який позовні вимоги не
визнав. Суду пояснив, що дійсно після
народження дитини ОСОБА_5 проживає
разом з дитиною в квартирі своїх
батьків , але в цій квартирі не проживає
з поважних причин, а саме перешкоджання
з боку позивача до її вселення з
дитиною. Також зазначили, що квартира
перебуває в кредиті, частина кредитних
коштів сплачувалася за період шлюбу,
отже ОСОБА_5 має право на певну частку
квартири як спільне сумісне майно
подружжя. Посилалися на порушення
житлових прав дитини.

Представник органу опіки та піклування
в судовому засіданні заперечувала про
задоволення позовних вимог стосовно
неповнолітньої дитини.

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши наявні у справі докази, суд
встановив наступні факти та відповідні
ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи,
квартира АДРЕСА_2 належить позивачу на
підставі Свідоцтва про право власності
від 01.03. 2006 р. - за рішенням виконкому
ММР від 27.01.2006 р.

30 листопада 2004 року ОСОБА_4 уклав
кредитну угоду на суму 52995 грн. Терміном
повернення 30 років на будівництво
житла, загальною площею 37,6 кв.м. по
АДРЕСА_5.

04 липня 2008 року відповідачка уклала
шлюб з ОСОБА_4, від якого народилася
дитина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. Після цього
відповідачка зареєструвала своє
місце проживання за місцем реєстрації
чоловіка і фактично там проживала.
Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 08.11.2010 року шлюб між
сторонами розірвано, судом
встановлено, що сторони проживали
окремо.

Згідно наданих позивачем квитанцій, в
період шлюбу позивачем сплачено
близько 6 000 грн в рахунок погашення
вищезазначеного кредиту .

Згідно Довідки про склад сім'ї станом
на 07 серпня 2014 року в спірній квартирі
зареєстровані позивач, з 21 лютого 2014
року його дружина ОСОБА_4, та син ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та відповідачка з донькою
ОСОБА_6.

Крім пояснень позивача, визнання цієї
обставини представником відповідачки,
факт не проживання відповідача з
дитиною в спірній квартирі з березня
2009 року підтверджується Актом про
непроживання від 05.08.2042 року, складений
комісією ОСМД "Північ-2"; Актом
мешканців будинку АДРЕСА_6 про
проживання ОСОБА_5 з донькою ОСОБА_6 в
квартирі № 24 цього будинку з лютого 2009
року по теперішній час; Актом
обстеження житлово-побутових умов від
12 травня 2011 року , складеного
працівниками Служби у справах дітей
адміністрації Заводського району
м.Миколаєва стосвно задовільних умов
проживання неповнолітньої ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4 в чотирьохкімнатній
квартирі ( у дівчинки окрема кімната)
АДРЕСА_6 разом з матір'ю та бабусею та
дідусем.

Як вбачається з пояснень сторін,
позивач неодноразово звертався до
відповідачки з проханням знятися з
реєстраційного обліку, але остання не
бажає вирішити питання в
добровільному порядку.

Жодних доказів того, що відповідачка
зверталася до позивача чи до
компетентних ораганів с приводу
перешкоджання з боку власника квартири
ОСОБА_4 щодо її з дитиною проживання в
спірній квартирі суду не надано і про
таке не зазначено.

Не зверталася також відповідачка і до
суду щодо розподілу спільного майна
подружжя, в тому числі щодо певної
частки спірної квартири.

На підставі викладеного, у
відповідності зі ч.2 ст.405 України суд
дійшов до висновку про відсутність
відповідачки без поважних причин
понад один рік в квартирі АДРЕСА_3,
враховуючи тривалість не проживання,
добровільність виїзду з вказаної
квартири і проживання за іншою адресою
з родиною батьків, а також відсутність
фактичної моживості проживати в
однокімнатній квартирі двом окремим
сім'ям з дітьми за наявності належних
умов проживання відповідачки та дитини
за адресою її теперішнього проживання,
що є підставою для визнання
відповідачів такими, що втратили право
користування жилим приміщення
вказаної квартири.

При цьому суд не може взяти до уваги
заперечення представника відповідачів
щодо порушення житлових прав дитини,
оскільки дитина проживає разом з
матір'ю в належних умовах для
проживання, а також щодо набуття права
власності на спірну квартиру як
безпідставні.

Таким чином, позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

У відповідності зі ст. ст. 88 ЦПК України
судові витрати сплачені при подачі
позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 8,10,30,212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах ОСОБА_6 , третя
особа - орган опіки та піклування
виконкому Миколаївської міської ради,
про визнання осіб такими, що втратили
право користування жилим приміщенням
- задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, разом з
неповнолітньою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням квартири АДРЕСА_4 , та
підлягають зняттю з реєстраційного
обліку за вказаною адресою.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя
Гуденко О.А.