Справа № 500/1936/14-ц
Провадження № 2/500/1455/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар
О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника
позивача - ОСОБА_1

представника
відповідача - Хоменко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ізмаїла
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з
позовними вимогами, якими просить
визнати за ним, як спадкоємцем за
законом першої черги, право власності
на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1,
мотивуючи тим, що державним нотаріусом
йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину, у
зв'язку з тим, що відсутня будинкова
книга, в якій містяться відомості про
реєстрацію спадкодавця на день його
смерті та реєстрацію разом з ним його
спадкоємців, і неможливо встановити
місце відкриття та факт прийняття
спадщини іншими спадкоємцями
померлого першої черги.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та наполягає на їх
задоволенні.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнала та не
заперечує проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі - продажу нерухомого
майна № 6519 від 07.08.2001 року, посвідченого
представництвом Одеської товарної
біржі в м. Ізмаїлі.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 17.10.2007 року, повторно
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану по м. Ізмаїл
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області,
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

За загальним правилом дії законів та
інших нормативно-правових актів у часі
(ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК
України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум
Верховного Суду України у п.1 постанови
«Про судову практику у справах про
спадкування» від 30 травня 2008 року № 7
роз'яснив, що відносини спадкування
регулюються правилами ЦК України, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинний
на той час закон, зокрема, відповідні
правила ЦК Української РСР 1963 року, у
тому числі щодо прийняття спадщини,
кола спадкоємців за законом. У разі,
коли спадщина, яка відкрилася до
набрання чинності ЦК України і строк на
її прийняття не закінчився до 1 січня 2004
року, спадкові відносини регулюються
цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.525 ЦК УРСР
(1963 року) відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить 1/2
частина квартири АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець заповіту не
залишав, що підтверджено витягом зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) № 36826217 від 07.03.2014 року,
наданим Ізмаїльською державною
нотаріальною конторою, згідно якого
інформація про заповіт, складений та
посвідчений від імені ОСОБА_4,
відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги
відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року)
після смерті ОСОБА_4 являються:

- донька ОСОБА_6;

- син ОСОБА_3, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
від 03.06.1961 року, виданим бюро записів
актів громадянського стану
виконавчого комітету Ізмаїльської
міської ради депутатів трудящих
Одеської області.

Інших спадкоємців, які заявили права на
спадкове майно, немає.

ОСОБА_6 відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 549
ЦК УРСР (1963 року) звернулась до
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, що підтверджено листом №
956/2-14 від 26.04.2014 року, наданим
Ізмаїльською державною нотаріальною
конторою.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) -
спадкоємець, який фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном, вважається таким, що прийняв
спадщину.

На час відкриття спадщини ОСОБА_3
проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4,
що підтверджено довідкою № 2 від 12.03.2014
року, наданою житлово - будівельним
кооперативом № 2, тобто вважається
таким, який фактично прийняв спадщину.

Не встигнувши належним чином оформити
своїх спадкових прав ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3,
повторно виданим 25.03.2006 року відділом
реєстрації актів цивільного стану по м.
Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.525 ЦК УРСР
(1963 року) відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить 3/4
частини квартири АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець заповіту не
залишав, що підтверджено витягом зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) № 36826391 від 07.03.2014 року,
наданим Ізмаїльською державною
нотаріальною конторою, згідно якого
інформація про заповіт, складений та
посвідчений від імені ОСОБА_3,
відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги
відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року)
після смерті ОСОБА_3 являється:

- син ОСОБА_5, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4
від 08.08.19684 року, виданим відділом (бюро)
запису актів громадянського стану
виконавчого комітету Ізмаїльської
міської ради народних депутатів
Одеської області.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963
року) - визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Як було встановлено в судовому
засіданні ОСОБА_5 звернувся до
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, що підтверджено листом №
956/2-14 від 26.04.2014 року, наданим
Ізмаїльською державною нотаріальною
конторою, тобто вважається таким, який
фактично прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю державного
нотаріуса Ізмаїльської державної
нотаріальної контори Крижановської
С.М. від 24.04.2014 року за № 536/2-14 позивачу
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку з тим, що
відсутня будинкова книга, в якій
містяться відомості про реєстрацію
спадкодавця на день його смерті та
реєстрацію разом з ним його
спадкоємців, і неможливо встановити
місце відкриття та факт прийняття
спадщини іншими спадкоємцями
померлого першої черги.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач визнав позов і обставини
визнані сторонами не підлягають
доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1
ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,60,130,174,213-215 ЦПК України, ст. 525, 534,
535, 549 ЦК УРСР (1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 до Ізмаїльської міської
ради Одеської області про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
право власності на 3/4 частини квартири
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. Я. Присакар