________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/7857/14-ц
Провадження № 2/520/5113/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2014 року

Київський районний суд міста Одеси у
складі:

головуючого - судді Літвінової І.А.

секретар судового засідання - Хіхлуха
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - Київський РВ у м.
Одесі ГУ ДМС України в Одеській області
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 пред'явила позов до ОСОБА_3 та
просить суд визнати відповідачку
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1
та зобов'язати Київський РВ у м. Одесі
ГУ ДМС України в Одеській області зняти
її з реєстрації місця проживання за
вказаною адресою.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що вона є власником
квартири, в якій разом з нею
зареєстрована і її донька - ОСОБА_3, яка
в свою чергу з листопаду 2010 року за
місцем фактичної реєстрації не мешкає,
оскільки має інше постійне місце
проживання. Позивач вказує, що
перебування відповідачки на
реєстраційному обліку у квартирі
змушує позивача нести додаткові
витрати на оплату комунальних послуг
та перешкоджає їй у розпорядженні
своєю власністю. В добровільному
порядку ОСОБА_3 знятися з
реєстраційного обліку відмовляється.

У судовому засіданні позивач та її
представник заявлені вимоги
підтримали, просили суд їх
задовольнити.

Відповідач позов не визнала з підстав,
викладених у письмових запереченнях на
позовну заяву. Крім цього, відповідач в
судовому засіданні зауважила, що не
знімається з реєстраційного обліку,
щоб запобігти необачних вчинків з боку
своєї матері, направлених на
розпорядження квартирою.

Третя особа у судове засідання не
з'явилась, сповіщена належним чином,
причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін та
допитавши свідків, суд встановив
наступне.

Позивач ОСОБА_2 є власником квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності серія ЯЯЯ № 079080 від
10.05.2005 р., яке зареєстровано в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 03 січня 2006 року (а.с. 7).

Разом з позивачем у вказаній квартирі з
1992 року зареєстрована її донька -
ОСОБА_3

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3 у спірній квартирі не мешкає з
листопада 2010 року, оскільки проживає з
чоловіком та двома дітьми за іншою
адресою: АДРЕСА_1. Сторонами вказаний
факт не заперечувався.

ОСОБА_2 пояснила, що у квартирі проживає
одна. На протязі чотирьох років
відповідач участі в утриманні квартири
не приймає, усі витрати по оплаті
комунальних послуг несе лише
позивачка, через що вона має намір
продати квартиру та переїхати до житла
меншої площі.

Відповідачка в свою чергу зауважила, що
не бажає зніматися з реєстраційного
обліку, щоб уникнути необдуманих
вчинків з боку матері, яка, на її думку,
може вступити в релігійну секту, вийти
заміж, заповісти нерухомість сторонній
особі тощо, тобто розпорядиться своєю
квартирою не на користь доньки та
онуків.

Під час розгляду справи судом також
встановлено, що між сторонами з 2010 року
склалися стійкі неприязні стосунки
один до одного. На протязі цього часу
відповідачка з матір'ю не спілкується,
її життям не цікавиться. Вказані
обставини, як і факт тривалого не
проживання відповідача за адресою
реєстрації, також підтвердила допитана
у судовому засіданні свідок ОСОБА_4

Враховуюче викладене, судом
встановлено, що відповідачка не
проживає у спірній квартирі без
поважної причини з листопада 2010 року.
Має інше постійне місце проживання,
участі в утриманні квартири не приймає,
на протязі останніх чотирьох років
спроб вселитися до неї не робила, з
відповідними вимогами до суду не
зверталась.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що
член сім'ї власника втрачає право на
користування житлом в будинку
(квартирі), що належить громадянину на
праві власності, у разі відсутності без
поважних причин понад один рік, якщо
інше не встановлено домовленістю
сторін.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналась 17 липня 1997 року відповідно
до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР
«Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року» Першого протоколу та протоколів
№ 2, 4, 7 та № 11 до Конвенції», закріплено
принцип непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватись та
розпоряджатись належним йому майном на
власний розсуд, вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст.ст. 317, 319 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Статтею 6 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» визначено, що при
зміні місця проживання в межах
адміністративно-територіальної
одиниці, на яку поширюється
повноваження органу реєстрації, особа,
яка зареєструвала місце проживання,
або її законний представник повинні
письмово повідомити про це відповідний
орган реєстрації протягом семи днів.

Стосовно позовної вимоги, якою позивач
просить зобов'язати третю особу зняти
відповідачку з реєстраційного обліку
суд звертає увагу на наступне.

Статтею 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» встановлено, що
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі заяви особи,
запиту органу реєстрації за новим
місцем проживання особи, остаточного
рішення суду (про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, визнання особи безвісно
відсутньою або померлою), свідоцтва про
смерть.

Таким чином, само по собі рішення суду
про визнання відповідача таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням, у відповідності до ст. 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» є підставою для
подальшого зняття останньої з
реєстрації в цьому приміщенні.

Крім того, позовні вимоги щодо
зобов'язання Київського РВ у м. Одесі ГУ
ДМС України в Одеській області зняти
відповідачку з реєстраційного обліку
задоволенню не підлягають і з тих
підстав, що позивач визначила статус
Київського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України
в Одеській області в даній цивільній
справі в якості третьої особи. Під час
розгляду справи судом не встановлена
наявність спору між позивачкою та
третьою особою.

Положення третьої особи у цивільному
процесі врегульовані ст. ст. 34, 35 ЦПК
України і суттєво відрізається від
правового положення сторін у процесі,
зокрема відповідача. Зобов'язання у
цивільному процесі за позовними
вимогами не може бути покладено на
третю особу, оскільки за загальними
нормами процесуального закону, за
позовом відповідає відповідач.

Відповідно до статті 217 ЦПК України,
суд, який ухвалив рішення, може
визначити порядок його виконання,
надати відстрочку або розстрочити
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання, про що
зазначає в рішенні.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 316, 321, 391, 405 ЦК
України, ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11,
27, 31, 60, 88, 157, 209, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - Київський РВ у м. Одесі ГУ ДМС
України в Одеській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
громадянина України: НОМЕР_1, виданий
Київським РВ УВМС України в Одеській
області 1999 року, такою, що втратила
право користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Встановити порядок виконання рішення
суду, визначивши, що після набрання цим
рішенням законної сили воно є
підставою для зняття Київським РВ у м.
Одесі ГУДМС України в Одеській області
з реєстраційного обліку ОСОБА_3 з
адреси: АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Київський
районний суд м. Одеси шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Літвінова І. А.