Єдиний унікальний номер 219/9497/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/4340/2014
Головуючий в 1 інстанції Шевченко Л.В.
Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів Янчук Т.О., Мірута О.А.

при секретарі Чекіній А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення та зняття з
реєстраційного обліку громадян

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 07 квітня 2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 07 квітня 2014
року в задоволенні позову ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
до ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, виселення та зняття з
реєстраційного обліку громадян
відмовлено частково: в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 0413/0608/55-009 від 23 червня 2008
року, яка складає 8872,91 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ станом на 31 жовтня
2013 року становить 70921,17 грн., а саме
заборгованість по основній сумі
кредиту - 5794,88 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ станом на 31 жовтня
2013 року складає 46318,48 грн..
заборгованість за процентами 2027,37
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
станом на 31 жовтня 2013 року складає 16204,77
грн., нарахована пеня 1050,66 доларів США,
що за офіційним курсом НБУ станом на 31
жовтня 2013 року складає 8397,93 грн.,
заборгованість за нарахованою
комісією - 0,00 грн., звернуто стягнення
на предмет іпотеки, а саме: квартиру
загальною площею 31,9 кв.м., у тому числі
жилою 17,57 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить
Іпотекодавцеві ОСОБА_1 на праві
власності на підставі Свідоцтва про
право на спадщину, що посвідчений зав.
Першої Артемівської державної
нотаріальної контори Букрєй Г.В. 16
листопада 1996 року, реєстраційний номер
1-6981, шляхом проведення прилюдних
торгів за початковою ціною,
встановленою на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна,
визначеною на підставі оцінки,
проведеної суб»єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом, на
стадії оцінки майна, під час проведення
виконавчих дій, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс».
В іншій частині позову щодо виселення
та зняття з реєстраційного обліку
громадян - відмовлено. Стягнуто з
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 709,21 грн.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати рішення суду, ухвалити нове,
яким відмовити в позовних вимогах в
повному обсязі, оскільки не надано
копій поштових квитанцій про те, що
відповідач повідомлений належним
чином про укладення Договору
факторингу між ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» та ПАТ
«Сведбанк», не надано оригіналу
договору факторингу з усіма додатками,
не надано доказів про отримання права
вимоги конкретної особи, відсутні
розрахунки заборгованості з моменту
отримання кредиту, а не з моменту
відступки, не надано відомостей чи є
ТОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» банком чи іншим фінансовим
закладом, фізичною особою - суб»єктом
підприємницької діяльності, який
згідно закону має право здійснювати
факторингові операції, суд не звернув
уваги, що ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» не має право звертатися з
позовом про звернення стягнення на
майно, а також на те, що перед черговим
зобов»язанням є перевірка
заборгованості, позивач не надав суду
розрахунок, з якої суми він проводився,
яка сума була передана, згідно Договору
Факторингу і чи є вина відповідача в
цьому випадку, та не врахував, що він не
здійснював погашення у зв»язку з
ліквідацією банку, так як філія банку
була закрита, та відповідач не міг
знати, що його зобов»язання передані
іншій установі.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» Лисак Ю.В.
заперечував проти апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 до суду не
з»явились, про день та час розгляду
справи повідомлялись належним чином -
телефонограмою, яка передана 5 травня
2014 року та зареєстрована в Журналі
телефонограм за №12267, про що свідчать
тексти телефонограми та витяг з
Журналу реєстрації телефонограм №3.

ОСОБА_1. надав суду заяву, в якій просив
відкласти розгляд справи в зв»язку з
небезпечною ситуацією у м.Донецьку та
Донецькій області.

На підставі ч.1 ст.305 ЦПК України
апеляційний суд відкладає розгляд
справи в разі неявки у судове засідання
особи, яка бере участь у справі, щодо
якої немає відомостей про вручення їй
судової повістки, або за її
клопотанням, коли повідомлені нею
причини неявки буде визнано судом
поважними.

В судове засідання, призначене на 5
травня 2014 року ОСОБА_1 надавав суду
заяву про відкладення розгляду справи
аналогічного змісту, внаслідок чого
розгляд справи було відкладено.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що
причини неявки ОСОБА_1 в судове
засідання, призначене на 19 травня 2014
року, не є поважними, подана заява про
повторне відкладення розгляду справи
свідчить про недобросовісне
здійснення ним своїх прав, тому розгляд
справи належить проводити у
відсутність відповідача та третьої
особи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які
з»явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
23 червня 2008 року між ВАТ «Сведбанк»
(правонаступник якого є ПАТ «Сведбанк»)
та ОСОБА_1 укладений кредитний договір
№ 0413/0608/55-009, за яким відповідачу надано
кредит в сумі 6000 доларів США на строк до
23 червня 2018 року із сплатою 11,9 % річних.
Для забезпечення виконання
зобов»язань укладено договір іпотеки
№ 0413/0608/55-009-Z-1, згідно якого відповідач
надав в іпотеку банку нерухоме майно, а
саме: квартиру АДРЕСА_1. 28 листопада 2012
року між ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» та ПАТ «Сведбанк»
укладено договір факторингу, за яким
відступлено право вимоги за даним
кредитним договором. ОСОБА_1 взяті на
себе зобов»язання щодо погашення
кредиту та відсотків за його
користування не виконав,
заборгованість станом на 01 лютого 2013
року складає 8872,91 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ станом на 31 жовтня
2013 року становить 70921,17 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
звернення стягнення на предмет
іпотеки, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач не виконав основне
зобов»язання, тому позивач має право на
задоволення вимоги про звернення
стягнення на предмет іпотеки в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про виселення із зняттям з
реєстраційного обліку, суд виходив з
того, що примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи нежитлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги іпотеко
держателя або нового власника або в
інший погоджений сторонами строк. На
час розгляду справи відсутні
порушення, невизнання або оспорювання
прав та свобод іпотеко держателя або
нового власника щодо звільнення таких
житлових приміщень їх мешканцями в
розумінні вимог ст.. 3 ЦПК України щодо
права особи для звернення до суду за
захистом.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК
України за договором факторингу
(фінансування під відступлення права
грошової вимоги) одна сторона (фактор)
передає або зобов'язується передати
грошові кошти в розпорядження другої
сторони (клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Предметом договору факторингу може
бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт
відповідає перед фактором за дійсність
грошової вимоги, право якої
відступається, якщо інше не
встановлено договором факторингу.

Судами правильно встановлено і
сторонами не оспорюється, що 23 червня
2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1
укладено кредитний договір «споживчий
кредит під заставу житлової
нерухомості» на суму 6000 доларів США на
строк по 23 червня 2018 року. Виконання
зобов'язань за цим договором
забезпечені іпотечним договором від 23
червня 2008 року, укладеним між ВАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_1 (арк..спр.7-13).

Відповідно до договору факторингу від
28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк»
відступив свої права вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з боржниками, зазначених в
реєстрі заборгованості боржників,
право на вимогу якої належить банку на
підставі документації, а ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
шляхом надання фінансової послуги
банку набуло право вимоги такої
заборгованості від боржників та
передав банку за плату грошові кошти в
розпорядження в розмірі, що становить
ціну продажу та в порядку,
передбаченому даним договором
(арк..спр.21-24). З витягу з реєстру
заборгованостей боржників вбачається,
що ОСОБА_1 міститься в даному переліку з
загальною суму боргу 8872,91 долар США
(арк.спр.26).

За договором про відступлення прав за
іпотечними договорами від 28 листопада
2012 року (арк..спр.20) ПАТ «Сведбанк» та
ТОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» домовились про те, що разом з
відступленням прав вимоги
заборгованостей по кредитних
договорах від боржників, що
здійснюється на підставі Договору
факторингу від 28 листопада 2012 року №15,
укладеного між сторонами, одночасно
відступаються права вимоги за
іпотечними договорами, які визначені
цим Договором. За додатком №1 до
Договору про відступлення прав за
іпотечним договором (арк.спр.25)
іпотечний договір іпотекодавця ОСОБА_1
міститься в цьому переліку.

Зазначені обставини підтверджуються
належними та допустимими доказами, а
саме, фотокопіями договорів:
кредитного та іпотечного від 23 червня
2008 року, договором факторингу №15 та
договором про відступлення прав вимоги
за іпотечними договорами від 28
листопада 2012 року та додатками до них,
повідомленням ПАТ «Сведбанк» ОСОБА_1
про відступлення права грошової вимоги
(арк..спр.19), Статутом ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» (арк..спр.65-79) та
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб ?
підприємців станом на 26 вересня 2013 року
про вид діяльності ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» надання інших
фінансових послуг (крім страхування та
пенсійного забезпечення), довідкою з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій від 26
вересня 2013 року (арк.спр.80), за якою види
діяльності Товариства - надання інших
фінансових послуг (крім страхування та
пенсійного забезпечення), інші види
грошового посередництва, інші види
кредитування.

Тому доводи апеляційної скарги про
відсутність у ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» права вимоги
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення за
іпотечним договором від 23 червня 2008
року є неспроможними.

Також є безпідставними доводи
апеляційної скарги на відсутність
доказів повідомлення відповідача про
укладення договору факторингу.

З матеріалів справи вбачається, що 14
грудня 2012 року ПАТ «Сведбанк» та ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
направляли ОСОБА_1 повідомлення про
відступлення права грошової вимоги в
загальній сумі 8872,91 долар США,
зазначено нові реквізити для погашення
заборгованості (арк.спр.19).

Крім того, 28 жовтня 2013 року на ім»я
ОСОБА_1 ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» направлялась досудова
вимога щодо виконання договірних
зобов»язань (арк..спр.30), в якій
містились відомості щодо розміру
заборгованості, розрахункові
реквізити.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник
зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж. Боржник має право
вимагати від фактора надання йому в
розумний строк доказів того, що
відступлення права грошової вимоги
факторові справді мало місце. Якщо
фактор не виконає цього обов'язку,
боржник має право здійснити платіж
клієнтові на виконання свого обов'язку
перед ним. Виконання боржником
грошової вимоги факторові відповідно
до цієї статті звільняє боржника від
його обов'язку перед клієнтом.

Отже, за змістом наведених положень
закону боржник, який не отримав
повідомлення про передачу права вимоги
іншій особі, не позбавляється обов'язку
погашення заборгованості, а лише має
право на погашення заборгованості
первинному кредитору і таке виконання
зобов'язання є належним, тобто
неотримання боржником письмового
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові не є
перешкодою для реалізації права
фактора звернутись у будь-який час за
захистом своїх порушених прав до суду,
оскільки боржник у судовому засіданні
має можливість заперечувати проти
вимог фактора, що відповідає
положенням статті 124 Конституції
України.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність розрахунків
заборгованості, як підставу для
відмови в задоволенні позову -
необгрунтовані.

На підставі вимог ст. ст. 57, 212 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Жоден
доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

В позовній заяві ТОВ Факторингова
компанія «Вектор Плюс» просили
стягнути заборгованість станом на 31
жовтня 2013 року в сумі 8872,91 долар США
(арк..спр.2-5).

З матеріалів справи вбачається, що
заборгованість відповідача саме в цій
сумі була предметом договору
факторингу щодо даного боржника та
міститься довідці від 31 жовтня 2013 року
(арк.спр.8).

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі

Виходячи з положень ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач не надав суду жодних
доказів того, що розмір заборгованості
на час розгляду справи є іншим, ніж той,
який просив стягнути позивач.

Суд першої інстанції повно та всебічно
з'ясував обставини справи і дійшов
вірного висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
належать до тих підстав, із якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
рішення. Нові докази не досліджувались
апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому апеляційний суд на підставі
ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 07 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді: