2/258/1426/14 258/2475/14-ц
Справа
№2/258/1426/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року Кіровський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого - судді Дорошенко В.Г.,

при секретарі Сорока Т.В.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл
сумісного майна подружжя,

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 про поділ сумісно нажитого в
шлюбі майна, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що з 14 грудня 1999р. вона
перебуває у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. Фактично у шлюбних
відносинах перебувають з 1986р.

07 березня 1985р. ОСОБА_3 придбав у
власність, на підставі договору
купівлі-продажу завіреного Четвертою
Донецькою державною нотаріальною
конторою, жилий будинок АДРЕСА_1

Після їх одруження, будинок, який був
придбаний відповідачем, був повністю
знесений у 2001р. та за рахунок їх
спільних коштів, був побудований новий.

Відповідно технічному паспорту,
на теперішній час, домоволодіння
АДРЕСА_1, складається з: жилого будинку
літ. А-1,з терасою літ. а1, сараїв літ.Б,Д,
літньої кухні літ. В, гаражу літ. Г,
огорожі №1-4.

На час купівлі будинку у 1985р., будинок
мав інший вигляд, не було деяких
надвірних побудов. За період з 2001 по
2002р., вони фактично створили новий
будинок, збудували сарай, нову літню
кухню.

Позивачка вказує, що 2001р. вона продала
2-х кімнатну квартиру, розташовану за
адресою АДРЕСА_2, що належала їй на
праві приватної власності і отримані з
продажу кошти використала на
перебудову будинку.

Таким чином, вважає, що вищевказане
домоволодіння, як сам будинок так і
надвірні побудови є їх з відповідачем
спільним майном.

В теперішній час, у них з відповідачем
виникла необхідність поділити майно
нажите у шлюбі, але вирішити це питання
у добровільному порядку не можливо, в
зв'язку з чим, вона змушена звертатися
до суду з даним позовом та просить
визнати жилий будинок літ. А-1, сараї
літ Б,Д, літню кухню літ. В, гараж літ.Г,
огородження №1-4, розташовані АДРЕСА_1,
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
розподілити між нею та відповідачем
спільно нажите в шлюбі майно, в натурі,
виділивши кожному з них по 50/100
вищевказаного будинку та надвірних
побудов, визнавши на них право
власності.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_2, повністю підтримала заявлені
позовні вимоги. Надала суду пояснення
аналогічні вищевикладеним та просила
суд задовольнити її позов у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його
представник ОСОБА_1, у судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_2
визнали частково. Суду пояснили, що
домоволодіння АДРЕСА_1, було придбане у
власність ОСОБА_3 до шлюбу з позивачкою.
При цьому, домоволодіння складалося з
таких самих надвірних побудов, як і на
теперішній час. Не заперечували того,
що сам жилий будинок літ. А, дійсно був
перебудований у період їх спільного
проживання(у 2001р.). Але, інші надвірні
побудови залишились у первісному
стані, а тому, їх не можна вважати
спільним майном подружжя набутим у
шлюбі. Не заперечували проти того, щоб
між позивачкою та відповідачем, були
розподілені жилиий будинок літ.А та
сарай літ.Б. Інші будівлі, на думку
позивача є лише його власністю, а тому
просили суд у їх розподілі відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані сторонами докази,
приходить до переконання, що позовні
вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 25
Кодексу про шлюб та сім'ю України(в
редакції 1970р., який діяв на момент
виникнення спірних правовідносин),
Якщо майно, яке було власністю одного з
подружжя, за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй цінності
внаслідок трудових або грошових затрат
другого з подружжя, або їх двох, воно
може бути визнане судом спільною
сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ст. 28 КпроШС України, у
разі поділу майна, яке є спільною
сумісною власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Згідно до вимог ст. 29 КпроШС України,
якщо між подружжям не досягнуто згоди
про спосіб поділу спільного майна, то
за позовом подружжя, або одного з них,
суд може постановити рішення : про
поділ майна в натурі. Поділ спільного
майна подружжя може бути проведений як
під час перебування у шлюбі так і після
розірвання шлюбу.

В судовому засіданні було
встановлено, що позивачка ОСОБА_2
перебуває у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3 з 14 грудня 1999р., про що суду
представлена копія свідоцтва про
шлюб(а.с.9). До теперішнього часу шлюб
між сторонами не розірвано.

Як вбачається з представленої суду
довідки КП БТІ м.Донецька(а.с.10) ОСОБА_3,
на підставі договору купівлі-продажу
від 07 березня 1985р., посвідченого
нотаріусом Четвертої Донецької
державної нотаріальної контори,
належить жилий будинок АДРЕСА_1

Разом з цим, в судовому засіданні було
достовірно встановлено та не
заперечувалось сторонами, що під час
перебування у шлюбі, а саме у 2001р.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за спільні кошти, було
суттєво перебудовано жилий будинок
літ. А-1, після чого його вартість значно
збільшилась.

Як вбачається з представленого суду
технічного паспорту(а.с.19-23) станом на
січень 2014р. домоволодіння АДРЕСА_1,
складається з: жилого будинку літ.
А-1,тераси літ.а1, сараю літ.Б,Д, літньої
кухні літ. В, гаражу літ. Г, огорожі №1-4.
При цьому, жилий будинок з терасою були
побудовані у 2001р., а інші надвірні
будівлі( сараї літ.Б,Д, літня кухня
літ.В, гараж літ.Г, огородження №1-4) у
1977-87рр.

Згідно представленого суду Звіту про
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкту (а.с.14-17), жилий будинок
літ. А-1, літня кухня літ.В, сарай літ.Б
АДРЕСА_1 відповідають вимогам
надійності і безпечної експлуатації.

Як вбачається з листа Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області від 20
січня 2014р.(а.с.12), Відповідно п.9
Прикінцевих положень Закону України
про регулювання містобудівельної
діяльності» у Інспекції відсутні
повноваження щодо прийняття в
експлуатацію індивідуальних жилих,
садових, дачних будинків,
господарських будівель і споруд,
збудованих у період з 5 серпня 1992р. по 12
березня 2011р.

Таким чином, проаналізувавши
встановлені фактичні обставини по
справі, оцінивши надані в порядку ст. 60
ЦПК України докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3
можливо визнати: жилий будинок,
зазначений у технічній документації
під літ. А-1, з терасою літ.а1 та сарай
літ.Б(проти поділу якого не заперечував
відповідач), розташованих за адресою:
АДРЕСА_1. Саме вказані об'єкти
нерухомості слід розподілити між
сторонами, визнавши за кожним з них,
право на 50/100 часток.

Що стосується інших надвірних
будівель, які зазначені у позовній
заяві та на 50/100 часток яких претендує
позивачка, суд вважає, що вони не є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя, оскільки існували на момент
купівлі відповідачем спірного
домоволодіння, або були збудовані до
реєстрації шлюбу з позивачкою.
Будь-яких об'єктивних та допустимих
доказів того, що саме спірні надвірні
побудови( сарай літ.Д, літня кухня літ.В,
гараж літ.Г, огородження №1-4), були
суттєво перебудовані чи змінені під
час її перебування у шлюбі з
відповідачем, позивачка суду не надала.
Тому у цій частині позову ОСОБА_2 слід
відмовити.

В порядку ст. 88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
1/2 частку сплаченого нею судового
збору у сумі 121грн.80коп. (243,60грн : 2)(а.с.
1).

Відповідно до вимог ст. 154 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
скасувати арешт, накладений ухвалою
Кіровського районного суду м.Донецька
від 25 квітня 2014р. на жилий будинок
АДРЕСА_1 загальною площею 64,6 кв.м. та
жилою 41,5 кв.м.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 25,28,29 КпроШС України(в
редакції 1970р.); Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня
2007р. №11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»; ст.ст. 11, 60, 79,
88,154, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Визнати жилий будинок літера А-1, з
терасою літ.а1, та сарай літера Б
АДРЕСА_1, об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Розподілити між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
спільно нажите в шлюбі майно, в натурі,
у такий спосіб:

- виділити в натурі та визнати за
ОСОБА_2 право власності на 50/100 жилого
будинку літера А-1 загальною площею 64,6
кв.м. та жилою 41,5 кв.м., з терасою літера
а1 площею 7,8кв.м., та сарай літера Б
АДРЕСА_1;

-виділити в натурі та визнати за ОСОБА_3
право власності на 50/100 жилого будинку
літера А-1 загальною площею 64,6 кв.м. та
жилою 41,5 кв.м., з терасою літера а1
площею 7,8кв.м., та сарай літера Б
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2

1/2 частку сплаченого нею судового
збору у сумі 121грн.80коп.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_2 - відмовити.

Скасувати арешт, накладений
ухвалою Кіровського районного суду
м.Донецька від 25 квітня 2014р. на жилий
будинок АДРЕСА_1 загальною площею 64,6
кв.м. та жилою 41,5 кв.м.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський
районний суд м. Донецька протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: