КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/6016/13-ц
Провадження № 2/488/366/14 р.
Корабельний районний суд міста
Миколаєва у складі:
головуючої по справі судді -
при секретарі судового засідання -
за участю позивача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, де
третьою особою по справі виступає
комунальне підприємство "Дирекція
єдиного замовника «Корабел»,
В листопаді 2013 року позивачка
звернулась до суду з вказаною позовною
заявою, в якій просила визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням -
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачка посилається на те, що є
власником вказаної квартири АДРЕСА_1 на
підставі Договору купівлі-продажу № 432
від 24.07.1996 р., зареєстрованого в реєстрі
за № 8625.
08 листопада 2006 року рішення
Корабельного районного суду було
визнано дійсним договір
купівлі-продажу № 432 від 24.07.1996 р.,
зареєстрованого в реєстрі за № 8625. В
серпні 1996 року позивачка разом з її
чоловіком ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_5
зареєструвалися в даній квартирі.
Пізніше за цією ж адресою були
зареєстровані: ОСОБА_6 (донька), ОСОБА_7
(онука) та відповідач ОСОБА_3 (онук). З 2007
року відповідач в квартирі АДРЕСА_1 не
проживає. Особистих речей відповідача
в квартирі немає, комунальні послуги
він не сплачує, перешкод в користуванні
житлом відповідачу не чинилося. В
зв'язку з тим, що за його відсутності
вона не може зняти його з
реєстраційного обліку, вона змушена
звернутися до суду.
У судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала на
підставах, викладених в позовній заяві
та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлявся через
оголошення в газеті "Рідне Прибужжя", а
тому вважається повідомленим належним
чином у відповідності з ч. 9 ст. 74 ЦПК
України. Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Вислухавши пояснення позивачки,
показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, які
підтвердили, що з 2007 року відповідача
за даною адресою вони не бачили;
дослідивши докази по справі, суд вважає
позов обґрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню в повному обсязі
з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно
до Договору купівлі-продажу № 432 від
24.07.1996 року, посвідченого Миколаївською
універсальною товарно-сировинною
біржею, зареєстрованого в реєстрі за №
8625, позивачу ОСОБА_2 належить на праві
власності квартира АДРЕСА_1.

Згідно з довідками ф.3, виданими КП ДЕЗ
«Корабел» № 6050 від 13.11.2013 р., відповідач
ОСОБА_3 зареєстрований у зазначеній
квартирі з 22.12.1997 року та перебуває в
родинних відносинах з власницею
квартири.

Актом про не проживання від 12.11.2031 р. та
показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,
підтверджується, що відповідач не
проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 2007 року,
місце його фактичного мешкання
невідомо. До теперішнього часу
відповідач із квартири не знявся з
реєстрації, речей його в квартирі
немає, участі в оплаті комунальних
платежів він не бере.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно зі ст.156 ЖК України члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. За згодою власника
будинку (квартири) член його сім'ї
вправі вселяти в займане ним жиле
приміщення інших членів сім'ї.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік.

На підставі викладеного, суд вважає
доведеним факт, що відповідач понад сім
років не проживає в квартирі без
поважних причин, а тому втратив право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

За таких обставинах суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, ст.156 ЖК, ст.405 ЦК України,
постановою Пленуму ВСУ №2 від 12.04.1985р.з
подальшими змінами „Про деякі питання,
що виникли в практиці застосування
судами Житлового кодексу України", суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, де третьою особою по
справі виступає комунальне
підприємство "Дирекція єдиного
замовника «Корабел» - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, який ухвалив
рішення за письмовою заявою
відповідача, яка може бути подана
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення. Позивачем рішення може бути
оскаржено в апеляційний суд
Миколаївської області через
Корабельний районний суд м. Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги до
суду протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Суддя:
В. Г. Циганок