БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
справа № 361/4759/14-ц
провадження № 2/361/1954/14
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2014 року

м. Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
при секретаріМасловській
А.В.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третя особа орган опіки та піклування
Броварської міської ради Київської
області, про усунення перешкод у
користуванні квартирою,-

в с т а
н о в и в:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод
у користуванні квартирою.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що йому на праві
власності належить квартира АДРЕСА_1.
На даний час у вказаній квартирі
зареєстрований позивач, його дочка та
онука, тобто відповідачі по вказаній
справі, однак останні із 2012 року у даній
квартирі не проживають і їхнє
місцезнаходження не відоме.

З урахуванням вищевикладеного, та
оскільки відповідачі не проживають у
квартирі АДРЕСА_1, з початку 2012 року без
поважних причин, позивач, як власник
зазначеного майна, звернувся до суду із
вказаним позовом, в якому просить
визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що
втратили право користування квартирою
та усунути перешкоди у користуванні
позивачем квартирою шляхом зняття
відповідачів з реєстраційного обліку.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив їх
задовольнити та надав аналогічні
пояснення фабулі позовної заяви.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, про місце, час та дату
судового засідання повідомлялися
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи, причину неявки
суду не повідомили.

Представник органу опіки та піклування
Броварської міської ради Київської
області Сундук Л.М. заперечила проти
задоволення позовних вимог у частині
зняття відповідачів із реєстраційного
обліку, пояснивши, що одна із
відповідачів ОСОБА_5 є малолітньою
особою, а тому, для зняття її з
реєстраційного обліку має бути
письмова згода її батьків, яка у
матеріалах справи відсутня.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача та представника третьої
особи, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази, що ґрунтуються на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, прийшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 на праві приватної власності
належить картира АДРЕСА_1, про що
свідчить Договір купівлі-продажу від 21
листопада 2009 року, витяг з Державного
реєстру правочинів та Витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно (а. с. 8-11).

Як вбачається із довідки, виданої
житлово-експлуатаційною конторою № 5, у
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3
- власник, а також зареєстровані без
права на житлову площу ОСОБА_4 - дочка,
та ОСОБА_5 - онука (а.с. 63).

Згідно Акта обстеження
житлово-побутових умов депутата
Добровольського Д.М. у вищевказаній
квартирі на даний час проживають
ОСОБА_3 зі своєю дружиною ОСОБА_11 На
даній площі квартири не проживають, але
приписані громадяни Грузії дочка -
ОСОБА_4, та онучка - ОСОБА_5 (а.с. 15).

Відповідно даних довідки
адресно-довідкового відділу ГУ ДМС,
УДМС України у м. Києві від
14.07.2014 року ОСОБА_4 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 26).

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_13, яка є сусідкою сторін по
справі, пояснила, що перебуває із
ОСОБА_3 та його дружиною у дружніх
відносинах, часто приходить до них у
гості. Також зазначила, що бачила
відповідачів у квартирі за
вищевказаною адресою, однак, останні
майже рік в ній не проживають, їхні речі
в квартирі відсутні.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засідання
пояснив, що позивачу являється сусідом,
бачив, що у квартирі позивача проживали
дочка та онука останнього, однак,
близько року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за
вказаною адресою не проживають.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи
понад встановлені строки, провадиться
в судовому порядку.

Частиною 1 статті 321 ЦПК України
передбачено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права
чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними і
власником житла або законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позивачем надано достатньо доказів,
які свідчать про відсутність без
поважних причин ОСОБА_4 понад один рік у
квартирі АДРЕСА_1.

Крім того, підлягають задоволенню
вимоги про визнання ОСОБА_5 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням виходячи із наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи у віці від
десяти до чотирнадцяти років є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я тощо, в якому вона проживає,
якщо інше місце проживання не
встановлено за згодою між дитиною та
батьками (усиновлювачами, опікуном) або
організацією, яка виконує щодо неї
функції опікуна.

Відповідно ч. 2 ст. 160 СК України місце
проживання дитини, яка досягла десяти
років, визначається за спільною згодою
батьків та самої дитини.

Судом встановлено, що місце проживання
малолітньої ОСОБА_5 є інше житлове
приміщення, визначене її батьками, і
місце проживання відмінне від спірного
житлового приміщення, у якому дитину
було лише зареєстровано і у якому вона
не проживала. Мати дитини втратила
право на користування спірним житлом,
батько дитини не був в ньому
зареєстрований та не проживав в ньому.
Малолітня дитина має батьків, і місцем
її проживання є місце проживання її
батьків.

З огляду на викладене, місце проживання
дитини слідує за місцем проживання
одного із її батьків, і тому
вищевказане підлягає задоволенню.

Вимоги позивача в частині щодо зняття
відповідачів з реєстраційного обліку
квартири задоволенню не підлягають,
так як вони є передчасними, оскільки
згідно ст. 7 Закону України « Про
свободу та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місяця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Таким чином, заслухавши пояснення
представника позивача та представника
третьої особи, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позовна заява підлягає частковому
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ЗУ «Про свободу та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст. 72 ЖК України,
ст. 160 СК України, ст.ст. 29, 405 ЦК України,
ст. ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Броварський
міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Уразі подання
апеляційної скарги рішення, якщо не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Петришин Н. М.