Справа № 492/822/14-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
____________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 травня 2014 року
м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду
Одеської області Борисова С.П.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною
давністю,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
відповідача, в якому просила суд
визнати за нею право власності за
набувальною давністю на нерухоме
майно, а саме на житловий будинок
АДРЕСА_2, посилаючись на те, що 21 квітня
1998 року за договором купівлі-продажу,
укладеного на Одеській товарній біржі,
придбала у ОСОБА_2 зазначений житловий
будинок, однак у зв'язку з недодержання
ними обов'язкової нотаріальної форми
договору і державної реєстрації права
власності, вона в наявний час
позбавлена можливості розпоряджатися
належним їй майном на власний розсуд.
Також ОСОБА_1 вказала на те, що їй не
відоме точне місце знаходження
відповідача, тому вона не має змоги
укласти з ним договір, який би
відповідав вимогам чинного цивільного
законодавства, тому у зв'язку з тим, що
вона вільно, відкрито володіє
зазначеним будинком більше
шістнадцяти років, за нею має бути
визнано право власності на цей будинок
за набувальною давністю.

Пред'явлена позовна заява в силу ч. 1 ст.
121 ЦПК України ухвалою суду від 12 травня
2014 року була залишена без руху,
оскільки була подана з порушенням п. 2 ч.
2 ст. 119 ЦПК України, зокрема в позовній
заяві не було зазначене ім'я
відповідача та його точне місце
проживання, оскільки згідно рішення
Арцизького районного суду Одеської
області від 16 жовтня 2012 року, яке
набрало законної сили 27 жовтня 2012 року,
громадянина ОСОБА_2, місце проживання
якого було зареєстроване у АДРЕСА_1,
визнано померлим.

Для усунення недоліків позовної заяви
судом був установлений строк в п'ять
днів з дня отримання позивачкою копії
ухвали про залишення позовної заяви
без руху від 12 травня 2014 р.

27 травня 2014 до канцелярії суду замість
позовної заяви з виправленими
недоліками, на які було вказано в
ухвалі від 12 травня 2014 року, надійшла
заява ОСОБА_1 про відкриття провадження
у справі, та в якій вона вказала на те,
що позовну заяву нею подано у
відповідності до положень ч. 9 ст. 110 ЦПК
України та їй не було відомо про
визнання ОСОБА_2 померлим і не відомо
про наявність у нього
правонаступників, що необхідно
вирішити під час судового розгляду, у
зв'язку з чим вважаю, що недоліки
позовної заяви належним чином
виправлені не були.

Так, згідно ухвали про залишення позову
без руху від 12 травня 2014 року позивачка
мала зазначити точне місце проживання
відповідача, тобто особи, яка є
правонаступником ОСОБА_2, якого визнано
в судовому порядку померлим. На думку
суду зазначення в позовній заяві
точного місця проживання (перебування)
відповідача не тільки має значення для
повідомлення осіб, які беруть участь у
справі, та забезпечення їх явки у
судове засідання, а також і визначення
підсудності справи при вирішенні
питання про відкриття провадження у
справі, оскільки позови, що виникають з
приводу нерухомого майна подаються до
суду правилами виключної підсудності,
встановленими ст. 114 ЦПК України, а не
загальними правилами, передбаченими
ст. 109 ЦПК України, про що зазначила
позивачка, і обов'язок зазначення
точного місця проживання (перебування)
відповідача процесуальний закон
покладає саме на позивача і не надає
право суду здійснювати розшук
відповідачів у таких видах спорів.

Однак, позивачка не усуваючи недоліки
позовної заяви, будучи повідомленою
судом про те, що особу, яку вона вказала
відповідачем, визнано судом померлою,
надала до суду заяву про відкриття
провадження у справі, зазначивши про
необхідність під час судового розгляду
вирішення питання про встановлення
особи відповідача за її позовом,
намагаючись при цьому перекласти
обов'язок встановлення особи
відповідача, його місця проживання
(перебування), на суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України,
якщо позивач відповідно до ухвали суду
у встановлений строк не виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, не сплатить суму судового
збору, позовна заява вважається не
поданою і повертається позивачеві.

Отже, у зв'язку з тим, що позивачка у
встановлений судом строк не виправила
недоліки позовної заяви, на які було
вказано судом в ухвалі від 12 травня 2014
року, то в силу наведеної ч. 2 ст. 121 ЦПК
України позовна заява підлягає
визнанню неподаною та має бути
повернута.

Суд також вважає за необхідне
повідомити позивачку, що відповідно до
ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню із заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для повернення
заяви.

Крім того, в силу п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про
судовий збір» позивачці підлягає
поверненню сума судового збору у
розмірі 243,60 грн., сплачена нею при
зверненні до суду, що підтверджено
відповідним платіжним документом.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю визнати
не поданою і повернути позивачу.

Повідомити позивачку, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню із заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для повернення
заяви.

Повернути ОСОБА_1 (НОМЕР_1) суму судового
збору у розмірі 243,60 грн., сплачену при
зверненні до суду за квитанцією № 34 від
07.05.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через Арцизький
районний суд Одеської області шляхом
подання апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ

Арцизького районного суду