Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/6800/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді:
Гансецької І.А.

суддів:
Товянської О.В.,

Микитюк О.Ю.

при секретарі:
Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за поданням старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області про вирішення питання
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України

за апеляційною скаргою управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області на ухвалу Корольовського
районного суду м.Житомира від 08 серпня
2014 року,-

в с т а н о в и
л а :

У липні 2014 року старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Житомирській
області звернувся до суду з даним
поданням. В обгрунтування подання
зазначив, що 11.03.2013 року державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження по
виконанню рішення Андрушівського
районного суду Житомирської області
від 17.05.2011 року про стягнення з ОСОБА_2
та ОСОБА_3 в солідарному порядку на
користь ПАТ «Райффайзен банк «Аваль»
боргу в розмірі 3 068 521,99 грн.
Оскільки боржник ОСОБА_2 ухиляється від
виконання рішення суду, просив
тимчасово обмежити його у праві виїзду
за межі України до повного виконання
своїх зобов'язань.

Ухвалою Корольовського районного суду
м. Житомира від 08 серпня 2014 року в
задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області просить скасувати ухвалу
Корольовського районного суду
м.Житомира від 08 серпня 2014 року та
постановити нову ухвалу про
задоволення подання державного
виконавця, яким тимчасово обмежити
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до повного виконання своїх зобов'язань.

Розглянувши справу в межах доводів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в п.7 постанови №5
від 30.03.2012 року роз'яснив, що
відповідно до статті 33 Конституції
України свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України
можуть бути обмежені лише законом.
Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується при виконанні судових
рішень у порядку, передбаченому
статтею 11 Закону України „Про
виконавче провадження" та
статтею 377-1 ЦПК, зокрема, в разі
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання.

Згідно приписів ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року
регулює порядок здійснення права
громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Так, пунктом 5 частини 1 статті 6
вказаного Закону встановлено, що
ухилення громадянина від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, є підставою для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон - до виконання зобов'язань.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від
31.03.1995 року №231 передбачено, що
обмеження у праві виїзду за межі
України пов'язується з ухиленням
громадянина від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням
(п.22.5).

Відповідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України
„Про виконавче провадження"
державний виконавець має право у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
невиконання рішення суду не є
безумовною підставою для обмеження
керівника підприємства у праві виїзду
за межі України. Обов'язковою умовою є
свідоме ухилення від виконання
зобов'язань і ця обставина повинна бути
доведена.

Узагальнюючи судову практику щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України 01 лютого 2013 року Верховний Суд
України зазначив, що особа, яка має
невиконані зобов'язання, не може
вважатися винною в ухиленні, поки не
буде доведено протилежне.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. Саме лише невиконання
боржником самостійно зобов'язань не
може свідчити про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що в
провадженні управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Житомирській
області перебуває на виконанні
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа №2-103/11, виданого
17.05.2011 року Андрушівським районним
судом Житомирської області про
стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
солідарному порядку на користь ПАТ
«Райффайзен банк «Аваль» боргу в
розмірі 3 068 521,99 грн.

11.03.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. 29.05.2013
року та 07.06.2013 року складені акти про
опис та арешт нерухомого майна
боржника. Також для встановлення його
майнового стану направлено запити до
реєстраційних установ: УДАІ УМВС
України в Житомирській області, ДПІ
України, головного УПФУ в Житомирській
області, головного управління юстиції
у Житомирській області та встановлено,
що на рахунках, належних ОСОБА_2 у
банківських установах кошти відсутні,
рухоме майно, зареєстроване за
боржником перебуває у розшуку.

У поданні державного виконавця про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України перераховані
вжиті ним заходи, здійснені після
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, однак, не
наведено обставин на підтвердження дій
або бездіяльності боржника, що
виразилися в ухиленні від погашення
боргових зобов'язань. Також, у поданні
відсутнє посилання на будь-які свідомі
діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
відмову у задоволенні подання.
Підстави для скасування ухвали
Корольовського районного суду
м.Житомира від 08 серпня 2014 року
відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 312, 313-315,
317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області відхилити. Залишити без змін
ухвалу Корольовського районного суду
м.Житомира від 08 серпня 2014 року.
Стягнути з управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області на користь держави судовий
збір в розмірі 121 грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню не підлягає
відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.324 ЦПК
України, оскільки не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Головуючий:
Судді: