Справа № 191/1791/14-ц
Провадження № 2/191/959/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Твердохліб А.В.
за участю секретаря - Яришевої
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Державного міжрайонного
водопровідно-каналізаційного
господарства "Дніпро-Західний Донбас"
про стягнення заробітної плати,
середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку при звільненні, -
Позивач звернулася до суду з позовною
заявою, обґрунтовуючи свої позовні
вимоги тим, що з 27.11.2006 року по 24.01.2014
року вона працювала на посаді
юрисконсульта 1 категорії. Наказом № 6-К
від 24.01.2014 року вона була звільнена з
підприємства згідно ст. 38 КЗпП України
за власним бажанням. 24.01.2014 року, в день
звільнення її повний розрахунок та
виплату заробітної плату позивачу не
було здійснено. Посадовий оклад
позивача яка обіймала посаду
юрисконсульта 1 категорії станом на
24.01.2014 року відповідно до штатного
розкладу підприємства, затвердженого
наказом № 142 від 01.07.2013 року становив 3614
грн. 00 коп. Станом на 24.01.2014 року
відповідач не сплатив заробітну плату
позивачу за вересень 2013 року у сумі 283
грн.00 коп.; за жовтень 2013 року в сумі 270
грн. 70 коп.; за листопад 2013 року в сумі 283
грн. 00 коп.; за грудень 2013 року в сумі 105
грн. 00 коп.; за січень 2014 року в сумі 335
грн. 71 коп. Станом на 24.01.2014 року
відповідач не сплатив заробітну плату
позивачу за виконання обов'язків
тимчасово відсутнього працівника за
листопад 2013 року в сумі - 239 грн. 43 коп.;
за грудень 2013 року в сумі - 1199 грн. 86 коп.;
за січень 2014 року в сумі - 188 грн. 70 коп.
Відповідач не здійснив в повному
обсязі грошову компенсацію позивачу за
всі 111 днів невикористаної щорічної
відпустки, що становить 745 грн. 92 коп. З
урахуванням проведених відповідачем
виплат, сума вимог позивача по
стягненню заробітної плати становить
за вересень 2013 року 3614.00 грн. + за
жовтень 2013 року 3456.87 грн. + за листопад
2013 року 3853,43 грн. + за грудень 2013 року
4649,59 грн. + за січень 2014 року 3943,19 грн. +
компенсація за невикористані дні
вересень 2013 року 2986, 00 грн. - сума
сплачена за жовтень 2013 року 3186,17 грн. -
сума сплачена за листопад 2013 року 3676, 00
грн. - сума сплачена за грудень 2013 року
3344, 73 грн. - сума сплачена за січень 2014
року 2589, 91 грн. - сума виплаченої
заробітної плати за тимчасове
виконання обов'язків менеджера з
персоналу за січень 2014 року 828,87 грн. -
сума виплаченої компенсації за
невикористані дні щорічної відпустки
Вважає, що оскільки відповідач не
виплатив їй весь розмір заробітної
плати в день звільнення, останній
зобов'язаний згідно вимог ст.117 КЗпП
України сплатити середній заробіток
позивачу за весь час затримки по день
фактичного розрахунку. З урахуванням
уточнених позовних вимог, позивач
просить суд стягнути з відповідача на
її користь заборгованість по
заробітній платі з урахуванням
компенсації за невикористану
відпустку в розмірі 3651,32 грн., середній
заробіток за час затримки розрахунку
за період з 24.01.2014 року по 07.08.2014 року в
Позивач до початку судового засідання
надав заяву про розгляд справи за її
відсутності, проти заочного розгляду
справи не заперечувала.
Представник відповідача у судове
засідання не прибув, хоча належним
чином повідомлявся про день, час та
місце розгляду справи, причин неявки
не повідомив, а тому згідно до ст. 224 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглядати справу заочно, у його
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
Як встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_1 працювала на посаді
юрисконсульта ДМП ВКГ "Дніпро-Західний
Донбас з 27.11.2006 року по 24.01.2014 року, що
підтверджується копією трудової
книжки (а.с. 11-12).
Наказом № 6-К від 21.01.2014 року позивач
була звільнена з підприємства згідно
ст. 38 КЗпП за власним бажанням.
Компенсація за невикористану щорічну
відпустку становить 111 днів (а.с. 9).
Згідно Наказу № 244а від 26.11.2013 року у
зв'язку з виробничою необхідністю
тимчасового заміщення на ОСОБА_1
юрисконсульта 1 категорії, тимчасово з
26.11.2013 року по 14.01.2014 року, на період
чергової відпустки менеджера з
персоналу ОСОБА_2, було покладено
обов'язки менеджера з персоналу без
звільнення від своїх основних
Згідно Наказу № 20 від 14.01.2014 року у
зв'язку з виробничою необхідністю
тимчасового заміщення на ОСОБА_1
юрисконсульта 1 категорії, тимчасово з
15.01.2014 року по 16.03.2014 року, на період
чергової відпустки менеджера з
персоналу ОСОБА_2, було покладено
обов'язки менеджера з персоналу без
звільнення від своїх основних
обов'язків (а.с.10).
На підставі наказу № 142 від 01.07.2013 року
про затвердження штатного розкладу та
введення Положення про оплату праці
робітників підприємств з 01.07.2013 року
було введено Положення про оплату
праці робітників підприємства.
Згідно штатного розкладу від 01.07.2013
року посадовий оклад юрисконсульта 1
категорії становив 3614 гривень (а.с. 14-16).
Станом на 24.01.2014 року відповідач не
сплатив заробітну плату позивачу за
вересень 2013 року в сумі 283,00 грн., яка
складається з наступного.
Позивач працювала на посаді
юрисконсульта 1 категорії, що
підтверджується записом у трудовій
книжці, та її посадовий оклад станом на
01.09.2013 року, відповідно до штатного
розкладу підприємства, затвердженого
наказом № 142 від 01.07.2013 року становив -
3614,00 грн. Кількість робочих днів у
вересні 2013 року, відповідно до листа
Міністерства праці та соціальної
політики України від 21 серпня 2012 року №
9050/0/14-12/13 становить 21 день. Сума
нарахованої заробітної плати позивача
за відпрацьовані у вересні 21 робочі дні
становить - 3614,00:21*21= 3614,00 грн.
Підприємством було сплачено позивачу
за вересень 2013 року 2986,00 грн. та 345,00 грн.
доплата за вересень. Таким чином сума
невиплаченої заробітної плати
позивача за вересень 2013 року складає:
3614,00 грн. - 345,00 грн. - 2986,00 = 283,00грн.
Станом на 24.01.2014 року відповідач не
сплатив заробітну плату позивачу за
жовтень 2013 року в сумі - 270,70 грн., яка
складається (3614,00:23*22=3456,87 грн.), з яких
3614,00 - посадовий оклад позивача; 23 -
кількість робочих днів у жовтні 2013 року
відповідно до листа Міністерства праці
та соціальної політики України від 21
серпня 2012 року № 9050/0/14-12/13; 22- кількість
відпрацьованих днів у жовтні 2013 року.
Підприємством було сплачено позивачу
за вересень 2013 року 3186,17 грн., що
підтверджується довідкою про виплату
заробітної плати. Таким чином сума
невиплаченої заробітної плати
позивача за жовтень 2013 року складає:
3456,87 грн. -3186,17 = 270,70 грн.
Станом на 24.01.2014 року відповідач не
сплатив заробітну плату позивачу за
листопад 2013 року в сумі - 283,00 грн., яка
складається (3614,00:21*21=3614,00 грн.), з яких
3614,00 - посадовий оклад позивача; 21 -
кількість робочих днів у листопаді 2013
року відповідно до листа Міністерства
праці та соціальної політики України
від 21 серпня 2012 року № 9050/0/14-12/13; 21-
кількість відпрацьованих днів у
листопаді 2013 року. Підприємством було
сплачено позивачу за листопад 2013 року
3331,00 грн., що підтверджується довідкою
про виплату заробітної плати. Таким
чином сума невиплаченої заробітної
плати позивача за листопад 2013 року
складає: 3614,00грн. - 3331,00грн. = 283,00 грн.
Станом на 24.01.2014 року відповідач не
сплатив заробітну плату позивачу за
грудень 2013 року в сумі - 105,00 грн., яка
складається (3614,00:22*21=3449,73 грн.), з яких
3614,00 - посадовий оклад позивача; 22 -
кількість робочих днів у грудні 2013 року
відповідно до листа Міністерства праці
та соціальної політики України від 21
серпня 2012 року № 9050/0/14-12/13; 21- кількість
відпрацьованих днів у грудні 2013 року.
Підприємством було сплачено позивачу
за грудень 2013 року 3334,73 грн., що
підтверджується довідкою про виплату
заробітної плати. Таким чином сума
невиплаченої заробітної плати
позивача за грудень 2013 року складає:
3449,73грн. - 3334,73грн = 105,00 грн.
Станом на 24.01.2014 року відповідач не
сплатив заробітну плату позивачу за
січень 2014 року в сумі - 335,71 грн., яка
складається (3614,00:21*17=2925,62 грн.), з яких
3614,00 - посадовий оклад позивача; 21 -
кількість робочих днів у січня 2014 року
відповідно до Розрахунку норм
тривалості робочого часу на 2014 рік при
п'ятиденному робочому тижні з двома
вихідними днями у суботу та неділю при
однаковій тривалості робочого часу за
день упродовж робочого тижня та
відповідним зменшенням тривалості
роботи напередодні святкових та не
робочих днів; 17- кількість
відпрацьованих днів у січні 2014 року.
Підприємством було сплачено позивачу
за січень 2014 року 2589,91 грн., що
підтверджується розрахунковим листком
за січень (а.с.18). Таким чином сума
невиплаченої заробітної плати
позивача за січень 2014 року складає: 2925,62
грн. - 2589,91 грн. = 335,71 грн.
Згідно наказів по підприємству - Наказ
№ 244а від 26.11.2013 року та Наказ № 20 від
14.01.2014 року - на позивача було покладено
на період чергової відпустки менеджера
з персоналу ОСОБА_2 обов'язки менеджера
персоналу без звільнення від своїх
основних обов'язків в період з 26.11.2013
року по 16.03.2014 року.
В порушення вимог ст. 105 Кодексу законів
про працю України відповідач не
здійснив в повному обсязі оплату праці
при виконанні обов'язків тимчасово
відсутнього працівника.
Відповідно до Колективного договору
між роботодавцем і профспілковим
комітетом Державного міжрайонного
водопровідно-каналізаційного
господарства «Дніпро-Західний Донбас»
по забезпеченню економічного та
соціального розвитку трудового
колективу і захисту прав працівників
на 2013 рік, прийнятого на конференції
трудового колективу протокол № 1 від 21
червня 2013 року з Додатком № ІV. 1/1
Положення про оплату праці працівників
ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас» п.14.3
за виконання обов'язків тимчасово
відсутнього працівника доплати
визначаються до 100 % тарифної ставки
(окладу) відсутнього робітника (а.с.35).
Станом на 24.01.2014 року відповідач не
сплатив заробітну плату позивачу за
виконання обов'язків тимчасово
відсутнього працівника за листопад 2013
року в сумі 239,43 грн., яка складається з
фактичної різниці між окладами
менеджера з персоналу - 4871,00 грн. та
посадового окладу юрисконсульта 1
категорії 3614,00 грн., а саме: (4871,00 грн. -
3614,00 грн. =1257 грн. Сума нарахованої
заробітної плати позивача за тимчасове
виконання обов'язків менеджера з
персоналу становить 1257,00грн.:21*4= 239,43
грн., з яких: 1257,00 грн. різниця між
окладами;21 - кількість робочих днів у
листопаді 2013 року відповідно до листа
Міністерства праці та соціальної
політики України від 21 серпня 2012 року №
9050/0/14-12/13; 4 - дні листопада 2013 року коли
позивач тимчасово виконувала обов'язки
менеджера з персоналу.
Станом на 24.01.2014 року відповідач не
сплатив заробітну плату позивачу за
виконання обов'язків тимчасово
відсутнього працівника за грудень 2013
року в сумі 1199,86 грн., яка складається з
фактичної різниці між окладами
менеджера з персоналу - 4871,00 грн. та
посадового окладу юрисконсульта 1
категорії 3614,00 грн., а саме: (4871,00 грн. -
3614,00 грн. =1257 грн. Сума нарахованої
заробітної плати позивача за тимчасове
виконання обов'язків менеджера з
персоналу за грудень 2013 року становить
1257,00грн.:22*21= 1199,86 грн., з яких 1257,00 грн.
різниця між окладами; 22 - кількість
робочих днів у грудні 2013 року
відповідно до листа Міністерства праці
та соціальної політики України від 21
серпня 2012 року № 9050/0/14-12/13; 21 -
відпрацьовані дні грудня 2013 року коли
позивач тимчасово виконувала обов'язки
менеджера з персоналу.
Станом на 24.01.2014 року відповідач не
сплатив заробітну плату позивачу за
виконання обов'язків тимчасово
відсутнього працівника за січень 2014
року в сумі 188,70 грн., яка складається з
фактичної різниці між окладами
менеджера з персоналу - 4871,00 грн. та
посадового окладу юрисконсульта 1
категорії 3614,00 грн., а саме: (4871,00 грн. -
3614,00 грн. =1257 грн. Сума нарахованої
заробітної плати позивача за тимчасове
виконання обов'язків менеджера з
персоналу за січень 2014 року становить
1257,00грн.:21*17= 1017,57 грн., з яких 1257,00 грн.
різниця між окладами; 21 - кількість
робочих днів у січня 2014 року відповідно
до Розрахунку норм тривалості
робочого часу на 2014 рік при
п'ятиденному робочому тижні з двома
вихідними днями у суботу та неділю при
однаковій тривалості робочого часу за
день упродовж робочого тижня та
відповідним зменшенням тривалості
роботи напередодні святкових та не
робочих днів; 17 - відпрацьовані дні
січня 2014 року коли позивач тимчасово
виконувала обов'язки менеджера з
Підприємством було сплачено позивачу
за тимчасове виконання обов'язків
менеджера з персоналу у січня 2014 року -
828,87 грн.. Таким чином сума невиплаченої
заробітної плати за тимчасове
виконання обов'язків менеджера з
персоналу за січень 2014 року становить:
1017,57 грн. - 828,87 грн. = 188,70 грн.
В порушення ст. 83 Кодексу законів про
працю України та ст. 24 Закону України
«Про відпустки», постанови Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 року № 100
«Про затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати»
відповідач не здійснив в повному
обсязі грошову компенсацію позивачу за
всі 111 днів невикористаної щорічної
відпустки, що становить - 744,64 грн.,
виходячи з наступного розрахунку.
Нарахування компенсації за
невикористані дні відпустки
провадиться шляхом ділення сумарного
заробітку за останні перед наданням 12
календарних місяців (або за менший
фактично відпрацьований період) на
відповідну кількість календарних днів
року (або відпрацьованого періоду), за
винятком святкових і неробочих днів,
встановлених законодавством ( ст. 73
Кодексу законів про працю України).
Одержаний результат потрібно
помножити на число календарних днів
Сума нарахованої заробітної плати за 12
місяців, що передували місяцю
звільнення, а саме з січня 2013 року по
урахуванням сум зазначених у довідці
за період з січня по серпень включно
(а.с.43) та розміру оплати за вересень 2013
року визначеної позивачем (3614,00) грн.; за
жовтень 2013 року визначеної позивачем
(3456,87) грн.; за листопад 2013 року
визначеної позивачем (3853,43) грн.; за
грудень 2013 року визначеної позивачем
(4649,59) грн. Кількість календарних днів
року (або меншого відпрацьованого
періоду), за винятком святкових і
неробочих днів, встановлених
законодавством (ст. 73 КЗпП України) у
зазначений період становить - 355 днів.
невиплаченої компенсації за
невикористані дні щорічної відпустки
Таким чином сума з урахуванням
проведених відповідачем виплат, сума
вимог позивача по стягненню заробітної
плати становить за вересень 2013 року
3614.00 грн. + за жовтень 2013 року 3456.87 грн. +
за листопад 2013 року 3853,43 грн. + за
грудень 2013 року 4649,59 грн. + за січень 2014
року 3943,19 грн. + компенсація за
сума сплачена за вересень 2013 року 2986, 00
грн. - сума сплачена за жовтень 2013 року
3186,17 грн. - сума сплачена за листопад 2013
року 3676, 00 грн. - сума сплачена за
грудень 2013 року 3344, 73 грн. - сума
сплачена за січень 2014 року 2589, 91 грн. -
сума виплаченої заробітної плати за
тимчасове виконання обов'язків
менеджера з персоналу за січень 2014 року
828,87 грн. - сума виплаченої компенсації
за невикористані дні щорічної
(заборгованість по заробітній платі) із
чого випливає, що позивач в день
звільнення і на даний час не отримав
всіх належних йому сум при звільненні і
на даний час заборгованість по
заробітній платі та компенсація за
невикористані 111 днів щорічної
відпустки становить 3650,04 грн., а не як
зазначено позивачем 3651,32 грн.
У ч.1 ст.115 КЗпП України зазначено, що
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцяти календарних
У відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
Отже, невиплачена позивачу
заборгованості по заробітній платі та
компенсація за невикористану
відпустку в розмірі 3650,04 грн.
підлягають стягненню з відповідача, у
зв'язку з чим позовні вимоги в цій
частині є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.
Позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
середнього заробітку за час затримки
розрахунку підлягають також
Так, відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
Згідно ст.117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. При наявності спору про
розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору.
Як було встановлено судом, з дня
звільнення, тобто з 24.01.2014 року, і по
07.08.2014 року, позивачу повна виплата
середнього заробітку не здійснена.
Суд вважає таку бездіяльність
керівництва незаконною.
Так, у відповідності до ч.1 ст.21 КЗпП
України трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.
Згідно ч.3 ст.23 КЗпП України укладення
трудового договору оформляється
наказом чи розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу.
У ч.4 ст.23 КЗпП України зазначено, що
трудовий договір вважається укладеним
і тоді, коли наказ чи розпорядження не
були видані, але працівника фактично
було допущено до роботи.
Як вбачається з копії трудової книжки
позивач з 27.11.2006 року по 24.01.2014 року
працювала на посаді юрисконсульта 1
категорії. На підставі наказу № 142 від
01.07.2013 року «Про затвердження штатного
розкладу та введення Положення про
оплату праці робітників підприємства»
(а.с.13-16) була перерахована заробітна
плата всім працівникам підприємств,
яка виплачувалась протягом липня 2013-
січня 2014 року. Посадовий оклад
позивача, яка обіймала посаду
юрисконсульта 1 категорії ДМП ВКГ
"Дніпро-Західний Донбас" відповідно до
штатного розкладу становив 3614,00 грн.
Отже, сторонами було досягнуто
домовленості щодо умов трудового
договору та розміру заробітної плати
позивача, у зв'язку з чим погіршення
умов оплати праці працівнику в
односторонньому порядку є порушенням
умов укладеного між сторонами
трудового договору і прав працівника.
Зокрема, ч.4 ст.41 Конституції України
зазначає, що право приватної власності
є непорушним і ніхто не може бути
протиправно позбавлений такого права,
а згідно ч.7 ст.43 Конституції України
право на своєчасне одержання
винагороди за працю, яка також є
власністю особи в розумінні ст.41
Конституції України, захищається
У зв'язку з вищевикладеним, суд
приходить до висновку, що нездійснення
з вини відповідача всіх належних
позивачу виплат в день звільнення,
надає останньому права вимагати
стягнення з відповідача середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку, тобто з 24.01.2014
року по 07.08.2014 року.
Сума нарахованої заробітної плати
позивачу за листопад та грудень 2013 року
становить 3853,43 грн.+4649,59 грн.=8503,02 грн.
Кількість робочих днів у листопаді та
грудні 2013 року, відповідно
вищезазначеному листу Міністерства
праці та соціальної політики України
від 21.08.2012 року № 9050/0/14-12/13 становить 21
та 22 день, загалом 43 дні, а не 42 дні як
зазначено позивачем, тому суд вважає за
необхідне задовольнити позовні вимоги
Таким чином середня заробітна плата
для розрахунку затримки виплати
заробітної плати становить 8503,02 грн.:43
Період затримання виплати середнього
заробітку за весь час затримки з 24.01.2014
року по 07.08.2014 року становить - 132
Тому загальний розмір виплати позивачу
середнього заробітку за весь час
затримки заробітної плати станом на
На підставі ст. 88 ЦПК України, суд,
враховуючи результати розгляду справи,
а також те, що позивач звільнена від
сплати судового збору, вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь держави судовий збір в розмірі
На підставі викладеного, керуючись ч.4
ст.41, ч.7 ст.43 Конституції України, ч.1
ст.21, ст.23, ч.1 ст.116, ст.ст.117, 232, 233 КЗпП
України, ст. ст. 23,1168 ЦК України, ст.ст.10,
11, 60, 88, 209, 212 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного
міжрайонного підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства "Дніпро-Західний Донбас"
про стягнення заробітної плати,
грошової компенсації за всі
невикористані дні відпустки, а також
середнього заробітку за весь час
затримки з їх виплат задовольнити
Стягнути з Державного міжрайонного
водопровідно-каналізаційного
господарства "Дніпро-Західний Донбас",
розташованого за адресою:
Дніпропетровська область,
Синельниківський район, с. Воронове,
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, суму
по заробітній платі-3650,04 грн., суму
середнього заробітку за весь час
затримки з виплати заробітної плати
тисяч сімсот п'ятдесят одну) грн. 72 коп.
Стягнути з Державного міжрайонного
водопровідно-каналізаційного
господарства "Дніпро-Західний Донбас",
розташованого за адресою:
Дніпропетровська область,
Синельниківський район, с. Воронове,
користь держави судовий збір в розмірі
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
На заочне рішення протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Синельниківський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області позивачем може бути подано
апеляційну скаргу на рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не буде скасовано, набирає законної
сили після закінчення розгляду справи
апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку,
строк на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
Суддя: А. В. Твердохліб