Справа 237/301/14-ц
Номер провадження 2/237/537/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

14 травня 2014 року

Мар`їнський районний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді: Пономарьова О.П.,

при секретарі: Лахно Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду Мар'їнського
району Донецької області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Приватного підприємця ОСОБА_2 про
розірвання договору, -

в с т
а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом про розірвання договору, в якій
просить розірвати договір від 21 квітня
2013 року, укладений між нею та ПП ОСОБА_2,-
стягнути з ПП ОСОБА_2 на її користь
відшкодування матеріальної шкоди у
розмірі 5 900,00 гривень. Неустойку у
розмірі 2890,00 гривень та відшкодування
моральної шкоди у розмірі 2000,00 гривень.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує
наступним. 20 квітня 2013 року чоловік
позивачки ОСОБА_3 уклав угоду з
приватним підприємцем ОСОБА_4 про
фіксацію знижки на купівлю метало
пластикових конструкцій, відповідно до
якої ОСОБА_3 сплатив відповідачу в
якості задатку на придбання метало
пластикових вікон суму у розмірі 300,00
гривень. 21 квітня 2013 року ОСОБА_1 уклала
договір з ОСОБА_2 та сплатила
відповідачу 5600,00 гривень, з урахуванням
авансового внеску у розмірі 300,00
гривень, зробленого ОСОБА_3 Загалом
ОСОБА_2 було сплачено 5 900,00 гривень.
Відповідно до договору позивач
доручила відповідачу виконати роботи з
виготовлення метало пластикових вікон,
сплатити їх вартість та прийняти
готові вироби відповідно до умов
договору. Відповідач, в свою чергу,
зобов'язаний виготовити та доставити
протягом 21- го робочих днів товар.

Вартість договору визначена у сумі 6 800
гривень, згідно якого відповідач
повинен виконати свої обов'язки не
пізніше 27 травня 2013 року ( з урахуванням
передбаченого договором строку на
виконання - 21 робочий день), таким чином
ОСОБА_2 допустив прострочення
виконання зобов'язання, що станом на 20
січня 2014 року становить 425 дні.

Відповідно до п. 6.2 договору відповідач
повинен сплати неустойку у розмірі 0.1 %
від вартості договору за кожний день
прострочки виконання зобов'язання. В
грошовому вираженні 0.1% від 6800 гривень,
тобто 6,8 гривень, а за весь час затримки
виконання зобов'язання - 2 890 (дві тисячі
вісімсот дев'яносто) гривень.

У визначені договором від 21 квітня 2013
року строки відповідач ОСОБА_2 роботу
не виконав, сплачені кошти не повернув.
Позивач неодноразово зверталась
письмово до відповідача з проханням
розірвати договір та повернути
сплачені кошти, позитивного результату
такі переговори не надали. Через що,
відповідач спричинив позивачу
моральну шкоду, яка полягає в душевних
стражданнях, яку ОСОБА_5 оцінює в 2000,00
(дві тисячі) гривень.

Позивач зазначає, що відповідач не
відповідає на телефонні дзвінки.

Отже, станом на 20 січня 2014 року договір
від 20 квітня 2013 року відповідачем не
виконано.

Так, 26 липня 2013 року позивачем на адресу
ОСОБА_2 було надіслано поштовим
зв'язком претензію щодо повернення
сплаченого нею платежу та пені за
прострочення виконання зобов'язання.
Відповідач отримав цього листа, але не
відреагував на нього.

14 серпня 2013 року ОСОБА_1 направила
скаргу до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області
щодо сприяння у поверненні коштів, на
яку 19 серпня 2013 року отримала лист, в
якому їй було роз'яснено, що за наданою
адресою ФОП ОСОБА_4 свою діяльність не
здійснює, встановити місцезнаходження
суб'єкта господарювання не явилось
можливим. Вищенаведене змусило
позивача звернутись до суду для
захисту своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилась, але на адресу суду
спрямувала заяву, у якій вказує, свої
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі та просить справу розглянути у
його відсутність, проти винесення
заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про причини неявки суду не
повідомив, про день та час судового
розгляду справи був повідомлений, про
що мається повідомлення з відміткою
«повернуто за закінченням терміну
зберігання». Судом розцінено це, як те
що він належним чином повідомлений про
розгляд справи, оскільки є відмітки
пошти на конверті, що відповідачу
залишалися сповіщення про
необхідність отримати рекомендований
лист.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки або
якщо зазначені ним причини визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Від позивача заперечень не надійшло і
тому суд вважає можливим постановити у
справі заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 21
квітня 2013 року позивач ОСОБА_1 дійсно
уклала з приватним підприємцем ОСОБА_2
договір на виконання роботи з
виготовлення метало пластикових вікон,
сплати їх вартості та прийняття
готових виробів.

26 липня 2013 року позивачем на адресу
ОСОБА_2 було надіслано поштовим
зв'язком заяву щодо повернення
сплаченого ним платежу та пені за
прострочення виконання зобов'язання.
Відповідачем було отримано
вищевказану заяву, але не було
відреаговано на неї.

Так, відповідно до статей 837,854 ЦК
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовник), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Отже, відповідач з моменту внесення
позивачем платежу не розпочав
виконання роботи згідно з умовами
укладеного договору від 21 квітня 2013
року.

Відповідно до п.2 ч.1 Закону України «Про
захист прав споживачів» споживачі під
час придбання, замовлення або
використання продукції, яка
реалізується на території України, для
задоволення своїх особистих потреб
мають право на належну якість
продукції та обслуговування.

Згідно до ч.2 статті 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Суд, встановивши, що відповідачем
допущено порушення договору
побутового підряду від 21 квітня 2013
року, суд вважає, що є законні та
обґрунтовані підстави для розірвання
угоди.

Згідно з ч.1 статті 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи без
достатньої правової підстави
(безпідставне набуте майно) зобов'язана
повернути потерпілому це майно. Особа
зобов'язана повернути майно і тоді,
коли підстава, на якій воно набуте,
згодом відпала. Згідно ч.3 цієї статті
положення глави 83 ЦК України
застосовуються також до вимог, зокрема,
про повернення виконаного однією
стороною у зобов'язанні.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що є законні підстави для
стягнення з ОСОБА_2 сплаченої
позивачем суми платежу у розмірі 5 900,00
гривен.

Згідно з ч.5 статті 10 Закону України
«Про захист прав споживачів», у разі
коли виконавець не може виконати
(прострочує виконання) роботу (надання
послуги) згідно з договором, за кожний
день (кожну годину, якщо тривалість
виконання визначено у годинах)
прострочення споживачеві сплачується
пеня у розмірі трьох відсотків
вартості роботи (послуги), якщо інше не
визначено, виконавець сплачує
споживачеві неустойку в розмірі трьох
відсотків загальної вартості
замовлення.

У відповідності до умов договору від 21
квітня 2013 року замовлений позивачем
товар повинен бути виготовлений та
переданий за адресою її мешкання в
строк не пізніше 27 травня 2013 року.

На теперішній час, станом на 20 січня 2014
року існує прострочення щодо виконання
відповідачем зобов'язань 425 днів.

Таким чином, загальний розмір
неустойки за прострочення виконання
зобов'язання складає 2 890 (дві тисячі
вісімсот дев'яносто) гривен 00 копійок,
яку суд вважає за доцільне стягнути з
відповідача на користь позивача у
зв'язку з відсутності поважності
причин не виконання своїх зобов'язань.
Відшкодування моральної шкоди 2000 (дві
тисячі) гривень 00 копійок.

На підставі викладеного, відповідно до
ст. 651, 837, 854, 1212 Цивільного Кодексу
України, закону України «Про захист
прав споживачів», керуючись ст.ст.213-215
ЦПК України, суд

в и р і ш и
в :

Позов ОСОБА_1 про розірвання договору
задовольнити.

Розірвати договір укладений 21 квітня
2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт серії
НОМЕР_1, виданий Ленінським РВ ДМУ ГУМВС
України в Донецькій області) на
користь ОСОБА_1 відшкодування
матеріальної шкоди у розмірі 5900 (п'ять
тисяч дев'ятсот) гривень 00 копійок,
неустойку у розмірі 2890 (дві тисячі
вісімсот дев'яносто) гривень 00 копійок,
відшкодування моральної шкоди у
розмірі (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення
суду в загальному порядку. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
О.П.Пономарьов

Дата документу 14.05.2014