Справа № 353/74/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1274/2014
Головуючий у 1 інстанції Луковкіна У.Ю.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів:
Матківського Р.Й., Шишка А.І.

секретаря
Вилки І.В.

з участю представників: відповідача1 -
Янишина Р.Ю.; відповідача3 - ОСОБА_2.,
третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
Відділу державної виконавчої служби
Тлумацького районного управління
юстиції, товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»,
ОСОБА_5, третя особа без самостійних
вимог на стороні позивача - ОСОБА_4 про
визнання недійсними результатів
прилюдних торгів, протоколу проведення
прилюдних торгів по реалізації
нерухомого майна, акту про реалізацію
предмета іпотеки на прилюдних торгах,
за апеляційною скаргою представника
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» - Шуліки
Аліни Володимирівни на рішення
Тлумацького районного суду від 17
квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Банк звернувся в суд із зазначеним
позовом посилаючись на те, що у ВДВС
правові підстави для проведення
прилюдних торгів були відсутні,
оскільки ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом
про звернення стягнення на предмет
іпотеки не зверталось, його не було
належним чином повідомлено про час і
місце проведення прилюдних торгів, а
самі торги були проведені з порушенням
вимог закону щодо порядку підвищення
ціни в ході торгів.

Рішенням Тлумацького районного суду
від 17 квітня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

На дане рішення представник ПАТ КБ
«Приватбанк» - Шуліка А.В. подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Апелянт зазначає, що згідно із вимогами
ч.8 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження»
передбачено, що примусове звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень ЗУ «Про іпотеку»,
яке здійснюється на підставі рішення
суду, виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотеко держателя. Банк
реалізовуючи своє законне право,
звернувся в суд із позовом про
стягнення заборгованості, який був
задоволений рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська. З
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки, банк як іпотеко
держатель не звертався. Відповідно
відсутні правові підстави для
проведення прилюдних торгів.

Апелянт також вказує, що організатор
прилюдних торгів не повідомив іпотеко
держателя про день, час та місце
проведення прилюдних торгів, чим не дав
змоги придбати предмет іпотеки за
вищою ціною ніж він був реалізований.
Крім того, кожна наступна
запропонована учасниками торгів ціна,
на яку в ході торгів здійснювалось
підвищення ціни нерухомого майна, була
значно нижчою ніж це передбачено
чинним законодавством України.

Вважає, що внаслідок порушення
торгуючою організацією ТзОВ
«Укрспецторг Групп» порядку
проведення прилюдних торгів, банку, як
іпотеко держателю, було завдано значну
шкоду, оскільки останній повинен був
отримати від реалізації майна значно
більшу суму коштів, а у випадку
відсутності бажаючих придбати предмет
іпотеки - залишити за собою
нереалізоване нерухоме майно.

З цих підстав, рішення суду першої
інстанції апелянт просить скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Представник апелянта в судове
засідання не з'явилася, хоча належним
чином повідомлялася про час й місце
розгляду справи, що у відповідності до
ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає
розглядові справи.

Представники відповідача та третьої
особи апеляційну скаргу заперечили,
вважають її безпідставною, а рішення
суду законним та обґрунтованим.

Вислухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
письмові матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
відмову в задоволенні апеляційної
скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
згідно рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 30.09.2010 pоку,
яке вступило в законну силу 12.10.2010 року
(а.с. 23-26), встановлено, що між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_4 був укладений
договір № 97 KU від 18.08.2008 p., за яким
ОСОБА_8 отримав він банку грошові кошти
в сумі 50000 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 18% річних. Вказаним рішенням
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволені та стягнуто на його користь
солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9
заборгованість по кредитному договору
в сумі 51168,30 доларів США та судові
витрати, а на виконання судового
рішення видано виконавчі листи від
30.11.2010 року (а.с. 15-16, 21-22).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором № 97 KU від 18.08.2008
р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_8
18.08.2008 p. було укладено іпотечний
договір, згідно якого останній передав
банку в іпотеку належне йому на праві
власності нерухоме майно - приміщення
магазину, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 27-33).

Головним державним виконавцем ВДВС
Тлумацького РУЮ Безклубець Г.В 21.11.2012
року винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження за
вищевказаним рішенням суду (а.с. 14), а
28.02.2013 pоку - винесено постанову про
арешт коштів боржника (а.с. 197). Оскільки
у боржника ОСОБА_8 були відсутні
грошові кошти на рахунках та інших
грошових доходів він не мав, 27.11.2011 року
головним державним виконавцем ВДВС
Тлумацького РУЮ Безклубець Г.В.
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження (а.с. 224). 31.01.2013 року за
участю представника позивача - Лесюка
М.М. було описане майно і накладено
арешт на нежитлове приміщення, площею
73,7 кв.м у с. Олеша Тлумацького району
Івано-Франківської області, про що
складено відповідний акт опису та
арешту майна від 31.01.2013 року (а.с. 176-179).
При складанні акту був присутній
представник позивача, що
підтверджується його власним підписом
у вказаному акті та копією довіреності
№ Ю83-0 (а.с. 179, 180-181).

За постановою державного виконавця
ВДВС Тлумацького РУЮ Безклубець Г.В.
від 21.06.2013 року призначено експерта,
суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання для участі у
виконавчому провадженні ОСОБА_12, а
також укладено з останнім договір на
проведення оцінки описаного і
арештованого майна від 21.06.2013 року (а.с.
195).

Суб'єктом оціночної діяльності -
ОСОБА_12 16.07.2013 року за результатами
обстеження об'єкту був складений звіт
про незалежну оцінку ринкової вартості
нерухомого майна, згідно якого ринкова
вартість нежитлового приміщення
загальною площею 73,7 кв.м., яке
розташоване по АДРЕСА_1 та належить
ОСОБА_8 складає 72230,0 грн. (а.с. 196)

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність під час проведення
прилюдних торгів порушень вимог Закону
«Про виконавче провадження» та вимог
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна.

З даним висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

Статтею 57 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець про оцінку
арештованого майна повідомляє
сторонам, які мають право оскаржити
оцінку майна до суду в 10 денний строк з
дня отримання повідомлення.

Згідно із пунктом 5.12.5 Інструкції про
проведення виконавчих дій державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з моменту отримання звіту про оцінку
майна доводить її до відома сторін
виконавчого провадження. Боржник
вважається таким, що ознайомлений з
результатами проведеної оцінки
арештованого майна, якщо йому
надіслано повідомлення про таку оцінку
рекомендованою кореспонденцією за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі або іншим фактичним місцем
проживання чи перебування боржника,
встановленим державним виконавцем, або
письмовою заявою сторін виконавчого
провадження, або шляхом надання йому
копії звіту про оцінку майна під
розписку.

Відповідно до ст. 58 ч. З Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
якщо сторони не згодні з результатами
визначення вартості чи оцінки, вони
мають право подати державному
виконавцю заперечення в десятиденний
строк з дня надходження повідомлення.
Сторона вважається ознайомленою з
результатами визначення вартості чи
оцінки арештованого майна, якщо їй
надіслано повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання чи
перебування такої сторони, достовірно
встановленим державним виконавцем.
Частиною 4 ст. 58 вищевказаного закону
передбачено, що у разі заперечення
однією із сторін проти результатів
оцінки, проведеної суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання,
державний виконавець призначає
рецензування звіту про оцінку майна. У
разі незгоди з оцінкою, визначеною за
результатами рецензування, сторони
мають право оскаржити її в судовому
порядку в десятиденний строк з дня
отримання відповідного повідомлення.

Судом також встановлено, що ВДВС
Тлумацького РУЮ 05.08.2013 р. р. надіслано
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_8
повідомлення про проведення оцінки
майна, про що свідчать квитанції про
відправлення рекомендованих листів
(а.с. 183-184). Про отримання позивачем
повідомлення про оцінку майна також
свідчить і те, що заяву про проведення
рецензування звіту оцінки нерухомого
майна - нежитлового приміщення ПАТ КБ
«Приватбанк» не подавало, а
оскаржувало лише результати оцінки
щодо житлового будинку, про що свідчить
лист ПАТ КБ «ПриватБанк» від 20.08.2013
р.(а.с. 186).

Між відділом ВДВС Тлумацького РУЮ та
Івано-Франківською філією ТОВ
«Укрспецторг Групп» 23.09.2013 року
укладено договір № 09/0174/13 про надання
послуг з організації і проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна -
одноповерхового цегляного нежитлового
приміщення (магазину) площею 73,7 кв.м.
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
200-201).

Листом № 724 від 25.09.2013 р. ІФФ ТзОВ
«Укрспецторг Групи» повідомило ВДВС
Тлумацького РУЮ, ПАТ КБ «ПриватБаик» та
ОСОБА_8 про те, що 15.10.2013 р. о 14:00 за
адресою: м. Тлумач, вул. Данила
Галицького, 17 будуть проведені
прилюдні торги по реалізації
арештованого нерухомого майна,
належного ОСОБА_8, з зазначенням
початкової ціни лоту, місцезнаходження
і характеристики арештованого майна та
ін. (а.с. 109). Про направлення вказаного
листа позивачу свідчить Реєстр
рекомендованих листів від 25.09.2013 р. з
відтиском печатки поштового
відділення (а.с. 114).

Крім того, ІФФ ТзОВ «Укрспецторг Групп»
24.09.2013 p. розмістило оголошення про
проведення торгів на сайті системи
реалізації конфіскованого та
арештованого майна за № 522979, а також у
двох ЗМІ: газеті «ЗПС Інформ» № 39(544) від
26.09.2013 р. та газеті «Анонс Контракт» № 37
від 26.09.2013 р. (а.с. 110-112).

ІФФ ТзОВ «Укрспецторг Групп» 15.10.2013 р.
провело прилюдні торги по реалізації
арештованого нерухомого майна
належного ОСОБА_8 - нежитлового
приміщення (магазину), переможцем яких
стала ОСОБА_5, про що був оформлений
протокол № 09-0174/13 проведення прилюдних
торгів з реалізації нерухомого майна
від 15.10.2013 р. (а.с. 12).

На підставі вказаного протоколу,
старшим державним виконавцем ВДВС
Тлумацького РУЮ було складено акт про
проведені прилюдні торги предмета
іпотеки від 16.10.2013 р. про реалізацію
предмета іпотеки на прилюдних торгах
(а.с. 10-11).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України
підставами недійсності укладеного за
результатами прилюдних торгів
правочину є недодержання вимог закону
в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів.

Таким чином суд повно з'ясував
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін, дав належну оцінку
доказам та постановив рішення, яке
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону.

Що стосується порушень, допущених
державним виконавцем при здійсненні
своїх повноважень, передбачених
Законом № 606-XIV від 21 квітня 1999 року, до
призначення прилюдних торгів, у тому
числі щодо відкриття виконавчого
провадження, накладення арешту на
майно, визначення вартості чи оцінки
майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього
Закону), то такі дії (бездіяльність)
державного виконавця підлягають
оскарженню в порядку, передбаченому
цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26,
ч. З ст. 32, ч. З ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85
Закону).

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції прийшов до правильного
переконання, що дії державного
виконавця у виконавчому провадженні,
які не стосуються правил проведення
прилюдних торгів, мають самостійний
спосіб оскарження й не можуть бути
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними.

Аналогічну позицію висловив Верховний
суд України у постановах від 24.10.2012 р. та
13.02.2013 p., а також Вищий спеціалізований
суд України з розгляду цивільних та
кримінальних справ у рішенні від 15.01.2014
р., Ухвалі від 12.02.2014 р. та 22.01.2014 р.

Посилання апелянта про те, що у
відповідачів були відсутні правові
підстави для проведення торгів,
колегія суддів відхиляє. При виконанні
судових рішень про стягнення грошових
коштів державний виконавець на
підставі ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» у першу чергу
звертає стягнення на кошти боржника, а
за відсутності у боржника коштів і
цінностей - на належне йому інше майно,
за винятком майна, на яке згідно з
законом не може бути накладено
стягнення.

Оскільки під час здійснення
виконавчого провадження було
з'ясовано, що у ОСОБА_8 відсутні грошові
кошти, з метою виконання судового
рішення, ВДВС описала та арештувала і
інше майно боржника, в т.ч. і об'єкти
нерухомості, одне з яких (нежитлове
приміщення в с. Олеша Тлумацького
району) в подальшому і було реалізовано
на прилюдних торгах.

Крім того, достовірно знаючи про те, що
ВДВС провело оцінку арештованого майна
з метою передачі матеріалів торгуючій
організації для організації та
проведення прилюдних торгів, позивачем
дії ВДВС не оскаржувались, що додатково
свідчить про його згоду на звернення
стягнення на нерухоме майно боржника.

Відповідно до п. 3.5 Тимчасового
положення спеціалізована організація,
яка проводить публічні торги, не
пізніше як за 15 днів до дня проведення
публічних торгів публікує в порядку,
визначеному положенням про Єдиний
державний реєстр виконавчих
проваджень, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 20
травня 2003 N 43/5, на відповідному
веб-сайті інформацію про нерухоме
майно, що реалізується. Оголошення про
проведення прилюдних торгів має бути
розміщене не пізніше семи днів з
моменту укладення договору про
реалізацію майна, а у випадку
проведення повторних торгів - не
пізніше семи днів з моменту переоцінки
майна.

Згідно з п. 3.11 Тимчасового положення
спеціалізована організація письмово
повідомляє державного виконавця,
стягувача та боржника про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна.

Згідно з пунктом 4.2. Тимчасового
положення лот виставляється на торги
за наявності не менше двох покупців.
Відповідно до пункту 7.1 розділу 7
«Прикінцевих положень» Тимчасового
положення прилюдні торги вважаються
такими, що не відбулися, зокрема, у разі
відсутності покупців або наявності
лише одного покупця.

Відповідачами надано докази належного
та своєчасного повідомлення боржника
про результати оцінки нерухомого
майна, дату, час і місце проведення
прилюдних торгів.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку про відмову в
задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду не
спростовують, а тому підстав для її
задоволення не встановлено.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції досліджені у
встановленому законом порядку, а
апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, що давало б підставу для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового або зміни
рішення.

Розглянувши справу в межах позовної
заяви та доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення судом ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» - Шуліки
Аліни Володимирівни - відхилити.

Рішення Тлумацького районного суду від
17 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання нею законної сили.

Головуючий
Я.Ю. Ковалюк

Судді:
Р.Й. Матківський

А.І. Шишко