РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 вересня 2014 року Личаківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді:
Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань:
Коник О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом,
про стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором
№ 004-13026-220712 від 22 липня 2012 року в
розмірі 2 030,23 гривень, з яких 473,31
гривень - тіло кредиту, 780,68 гривень -
прострочене тіло кредиту, 776,24 гривень -
заборгованість за відсотками.

Позов мотивує тим, що 22 липня 2012 року
між сторонами було укладено кредитний
договір № 004-13026-220712, згідно з умовами
якого позивач відкрив відповідачу
картковий рахунок № НОМЕР_2, надав
платіжну картку, здійснював
обслуговування на умовах викладених в
тарифному пакеті Visa класичний та
умовах викладених в правилах
здійснення операцій за картковими
рахунками. Позивач надав держателю
кредит, шляхом відкриття
відновлювальної відкличної кредитної
лінії. Моментом надання кредиту є день
здійснення операції за допомогою
картки або день утримання платежів за
умови відсутності на рахунку власних
коштів держателя. Відповідач
зобов'язався щомісяця в строки
здійснювати погашення частини суми
заборгованості за кредитною лінією,
яка виникла за попередній звітній
місяць, а також здійснювати погашення в
повному обсязі заборгованості за
овердрафтом, яка виникла за попередній
звітній місяць, сплачувати всю суму
процентів, пені. Станом на 14 травня 2014
року відповідач не виконав належним
чином взятих на себе зобов'язань згідно
з кредитним договором. В обґрунтування
позовних вимог посилається на додані
до позовної заяви письмові докази, які
підтверджують право вимоги до
відповідача та розмір заборгованості
останнього. Як на підставу задоволення
вимог вказує на положення ст.ст. 3, 11, 15,
16, 526, 530, 1046-1056 ЦК України.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав заяву,
згідно якої позовні вимог підтримує в
повному обсязі, розгляд справи просить
проводити без його участі, у випадку
неявки відповідача відносно винесення
заочного рішення не заперечує (а.с. 2).

Відповідач в судові засідання 8 та 24
вересня 2014 року не з'явилася, хоча
належним чином повідомлялася про час
та місце їх проведення, про причини
неявки суду не повідомила.

З врахуванням наведеного, відповідно
до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд
вважає за можливе провести судове
засідання у відсутності сторін у
справі та постановити заочне рішення
на підставі доказів, які знаходяться в
матеріалах справи.

Дослідивши та перевіривши матеріали
справи, оцінивши в сукупності зібрані у
справі докази, вирішуючи спір в межах
заявлених позовних вимог, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення,
виходячи з таких мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що 22
липня 2012 року між позивачем і
відповідачем було укладено кредитний
договір № 004-13026-220712, згідно з умовами п.
1.2 якого банк відкриває держателю
картковий рахунок № НОМЕР_2 в
національній валюті гривні та надає
держателю платіжну картку (а.с. 4-8).

Відповідно до п. 1.3 договору банк
відкриває держателю кредитну лінію на
загальну суму 50 000 гривень та на день
укладення договору , встановлює ліміт
кредитної лінії в сумі 1 300 гривень.
Ліміт кредитної лінії на рахунку
розраховується банком самостійно та не
може перевищувати загальної суми
кредитної лінії.

Згідно з п. 2.3 договору держатель
сплачує банку проценти за користування
кредитною лінією та/або овердрафтом за
ставками, які зазначені в тарифному
пакеті Visa класичний.

У відповідності до п. 3.6 клієнт картки
зобов'язаний щомісяця в строки
визначені правилами, здійснювати
погашення заборгованості у вигляді
обов'язкового мінімального платежу,
складові якого зазначаються у тарифах.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав і
обов'язків є у тому числі договори та
інші правочини. Отже, вказаний вище
договір породив певні права та
зобов'язання сторін.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

У відповідності з ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
чинного законодавства. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Взятих на себе зобов'язань відповідач
не виконує, у зв'язку з чим виникла
заборгованість станом на 7 квітня 2014
року в розмірі 2 030,23 гривень, з яких 473,31
гривень - тіло кредиту, 780,68 гривень -
прострочене тіло кредиту, 776,24 гривень -
заборгованість за відсотками, що
стверджується розрахунком
заборгованості (а.с. 3). Вказаний
розрахунок складений у відповідності
до умов кредитного договору та вимог ЦК
України.

Таким чином, суд приходить до висновку
про порушення відповідачем умов
кредитного договору № 004-13026-220712 від 22
липня 2012 року, що призвело до
неналежного виконання взятих на себе
зобов'язань.

У зв'язку з наведеним з відповідача на
користь позивача слід стягнути 2 030,23
гривень.

При цьому у відповідності до вимог ст. 88
ЦПК України з відповідача на користь
позивача слід стягнути судові витрати
у справі, що складаються з 243,6 гривень -
судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 86, 88, 169, 208, 209,
212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в користь публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
() 2 030 (дві тисячі тридцять)
гривень 23 копійки, а також судові
витрати в розмірі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок.

Рішення може бути переглянуте за
заявою відповідача, яка подається до
суду протягом десяти днів після
отримання копії рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня його проголошення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: