У х в а л а

іменем україни

24 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Касьяна
О.П.,

Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, товариства з обмеженою
відповідальністю «Приватліспром» про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, за касаційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Приватліспром» на
рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 16 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 12 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що у червні 2011 року
він надав ОСОБА_3 у позику грошові кошти
в розмірі 1 млн 500 тис. грн на строк до 16
червня 2014 року, а останній зобов'язався
повернути кошти та сплатити винагороду
за користування ними в строки та в
порядку, встановленому договором
позики. На забезпечення виконання
ОСОБА_3 своїх зобов'язань за договором
позики між ним та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Приватліспром» (далі - ТОВ
«Приватліспром») було укладено договір
іпотеки нерухомого майна, згідно з яким
товариство надало в іпотеку нерухоме
майно - будівлю головного корпусу
гаражного господарства, що
розташований за адресою: АДРЕСА_2. Він
як позикодавець свої зобов'язання за
договором позики виконав, однак ОСОБА_3
своїх зобов'язань не виконав,
щомісячної винагороди за користування
коштами не сплачував, тому він був
змушений звернутися до суду за
захистом своїх прав.

Ураховуючи викладене, позивач просив
суд звернути стягнення на предмет
іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за договором позики від
16 червня 2011 року, укладеного з
ОСОБА_3

Рішенням Яворівського районного суду
Львівської області від 21 грудня
2012 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 16 квітня 2013 року, позов
ОСОБА_2 задоволено. Звернуто стягнення
на предмет іпотеки - будівлю головного
корпусу гаражного господарства, що
розташована за адресою: АДРЕСА_2, що
належить ТОВ «Приватліспром» у рахунок
погашення заборгованості в розмірі
2 194 481 грн 85 коп. за договором
позики, укладеним між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, шляхом продажу зазначеного
об'єкту ОСОБА_2 з укладенням від імені
ТОВ «Приватліспром» договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою - покупцем з початковою
ціною предмета іпотеки в розмірі 13 023 122
грн, а також наданням ОСОБА_2 всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 липня 2013 року касаційну
скаргу ТОВ «Приватліспром» задоволено
частково, рішення Яворівського
районного суду Львівської області
від 21 грудня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 16 квітня 2013 року скасовано, справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Рішенням Яворівського районного суду
Львівської області від 16
грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 12 травня 2014 року, позов
ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2 536
490 грн заборгованість по договору
позики від 16 червня 2011 року станом
на 01 жовтня 2013 року.

В рахунок погашення заборгованості за
договором позики від 16
червня 2011 року у розмірі 2 536 490 грн
звернуто стягнення на предмет іпотеки
у вигляді будівлі «Головного корпус
гаражного господарства», інвентарний
№ 100106, за адресою: АДРЕСА_2, що належить
товариству з обмеженою
відповідальністю «Приватліспром»,
шляхом надання права ОСОБА_2 на продаж
вищевказаного нежитлового приміщення
(предмета іпотеки), з укладенням від
його імені договору купівлі-продажу на
підставі іпотечного договору будь-яким
способом з іншою особою покупцем за
ціною предмета іпотеки, яка буде
визначена на момент укладення договору
купівлі-продажу, без необхідності
отримання для цього будь-якого
окремого уповноваження іпотекодавця, а
також надання ОСОБА_2 всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 792
грн 75 коп. судового збору.

Стягнуто з ТОВ «Приватлісиром» на
користь ОСОБА_2 1 792 грн 75 коп.
судового збору.

У касаційній скарзі ТОВ
«Приватліспром» просить скасувати
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права й неправильним застосуванням
норм матеріального права, та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд касаційної інстанції скасовуючи
судові рішення та направляючи справу
на новий розгляд указував на те, що суди
у порушення вимог ст. ст.
212-214, 315 ЦПК України не з'ясували
належним чином фактичних обставин
справи щодо заявлених вимог, чи є дані
про смерть позичальника, чи давав
іпотекодавець згоду відповідати за
виконання зобов'язання новим боржником
у разі наявності спадкодавців у
позичальника, які правовідносини
сторін випливають з установлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

При новому розгляді справи судами
встановлено, що ОСОБА_3 у встановленому
законом порядку зареєстрований по
АДРЕСА_1, дані та докази, які б
підтверджували його смерть відсутні.

Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України.

За таких обставин суд першої інстанції,
з висновками якого погодився
апеляційний суд, дійшов до
обґрунтованого висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому
задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій
досліджено обставини справи повно,
зібраним доказам дана оцінка.

Рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 16 грудня 2013 року
та ухвала апеляційного суду Львівської
області від 12 травня 2014 року
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для їх зміни або скасування не
встановлено.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права при його
ухваленні та в основному зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Приватліспром» відхилити, рішення
Яворівського районного суду
Львівської області від 16 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 12 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
М.В.
Дем'яносов

Судді:
О.П.
Касьян

В.М. Коротун