АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/1022/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014
року

м.Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі:
головуючого – судді Костенка А.М.,

суддів:
Гринчука Р.С., Матковської Л.О.,

при
секретарі : Гриньовій А.М.

з участю : представника
заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 2218/15829/12 за
апеляційною скаргою ОСОБА_4, її
представника ОСОБА_5 на ухвалу
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 27 березня 2014
року про залишення заяви про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами без задоволення у справі
за заявою ОСОБА_4 про перегляд судового
рішення у зв’язку з нововиявленими
обставинами.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з апеляційною скаргою,
колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 3 червня 2013
року в задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, служба у
справах дітей виконавчого комітету
Хмельницької міської ради, державне
підприємство Б/У-2 КЕВ м.
Хмельницького про визначення порядку
користування житловим приміщенням
відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_6,
ОСОБА_7, треті особи - ОСОБА_3, орган
опіки та піклування Хмельницької
міської ради, про визнання осіб такими,
що втратили право користування жилим
приміщенням про визначення порядку
користування житловим приміщенням
задоволено. Визнано ОСОБА_4 та її
неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7
такими, що втратили право користування
квартирою № 30 по вул. Горбанчука, 6 в
м.Хмельницький в зв'язку з їх вибуттям
на інше постійне місце проживання.

Додатковим рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 24 липня 2013 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про вселення її та
неповнолітніх дітей в квартиру АДРЕСА_1
відмовлено.

Не погоджуючись з такими рішеннями
суду ОСОБА_4 оскаржила їх в
апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду від 2 жовтня
2013 року апеляційну скаргу

________________________________________________________________________
_________

Головуючий у першій інстанції –
ОСОБА_8 провадження №
22-ц/792/1247/14

Доповідач – Костенко
А.М.
Категорія №
ухвала суду ОСОБА_4 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
3 червня 2013 року та апеляційну
скаргу на додаткове рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
24 липня 2013 року відхилено. Рішення
залишені без змін.

ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою
про перегляд рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 3 червня 2013
року у зв'язку з нововиявленими
обставинами. При цьому вказувала, що
рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 4 грудня 2013
року рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 18 грудня 2012
року змінено. Виключено з
мотивувальної частини рішення ту
обставину, що з 2007 року
ОСОБА_4 разом з дітьми не проживає у
ІНФОРМАЦІЯ_1, та не користується нею.
Оскільки вказана обставина була
врахована судом при ухваленні рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
3 червня 2013 року, тому рішення повинно
бути переглянуто у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 27
березня 2014 року в задоволенні заяви
ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, не
погоджуючись з ухвалою суду, просить її
скасувати, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи. Вказує, що
відмовляючи в задоволенні заяви суд не
врахував, що обставина, що з 2007 року
ОСОБА_4 разом з дітьми не проживає у
ІНФОРМАЦІЯ_1, та не користується нею,
яка рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 4 грудня 2013
року виключена, з мотивувальної
частини, була єдиною підставою при
задоволенні позову та ухваленні
рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 3 червня 2013 року.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, а
ухвала скасуванню з направленням
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є: невідповідність висновків
суду обставинам справи; порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Відмовляючи в задоволенні заяви
заявника про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
3 червня 2013 року суд послався на те, що
вказана заявником обставина не була
єдиною обставиною, яка покладена в
обгрунтування рішення, однак з таким
висновком суду погодись не можна.

Так з матеріалів справи вбачається, що
рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 3 червня 2013 року задоволено
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням у вигляді квартири
АДРЕСА_2 в зв’язку з їх вибуттям на інше
постійне місце проживання.

При цьому в обґрунтування рішення суд
в мотивувальній частині послався на ту
обставину, що ОСОБА_4 та її неповнолітні
діти ОСОБА_6, ОСОБА_7 з 2007 року постійно
мешкають в трикімнатній квартирі
АДРЕСА_3, а у квартирі АДРЕСА_2 не
проживають. Вказані обставини на думку
суду встановлені рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від
18 грудня 2012 року і в силу ст. 61 ЦПК
України не підлягають доказуванню в
даній цивільній справі.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 4 грудня 2013
року рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 18 грудня 2012
року змінено та виключено з
мотивувальної частини ту обставину, що
з 2007 року ОСОБА_4 разом з дітьми не
проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 та не
користується нею.

В мотивувальній частині рішення
апеляційного суду Хмельницької
області від 4 грудня 2013 року
зазначено, що ОСОБА_4 в судовому
засіданні не визнала ту обставину, що
вона з сім’єю не проживає у спірній
квартирі та не користується нею.
Достатніх доказів вищевказаного факту
апеляційним судом здобуто не було, а
письмові пояснення інших громадян з
цього приводу на думку апеляційного
суду не є допустимими доказами і не
могли бути використані судом як засіб
доказування.

У відповідності до ст. 361 ЦПК України
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами
поряд з іншими є: скасування судового
рішення, яке стало підставою для
ухвалення рішення чи постановлення
ухвали, що підлягають перегляду.

Відповідно роз’яснень п.п. 9, 20
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
скасування судового рішення (пункт 3
частини другої статті 361 ЦПК) може бути
визнано нововиявленою обставиною лише
в тому випадку, коли суд обґрунтував
ухвалене судове рішення скасованим
(воно було підставою для ухвалення
такого судового рішення) або виходив із
нього, хоча прямо й не посилався на
нього на підтвердження наявності
вказаних обставин, а також якщо
наслідком скасування судового рішення
є інше за змістом вирішення спору.
Вирішуючи питання про скасування
судового рішення із зазначених
підстав, суди мають виходити з
преюдиційного зв'язку судових рішень,
зокрема, із того, що між рішеннями має
існувати матеріально-правовий зв'язок,
факти, встановлені в одній із справ,
мають значення для іншої справи.

За змістом частини другої статті 307 ЦПК
апеляційний суд відповідно до наданих
йому повноважень має право постановити
ухвалу про скасування ухвали суду
першої інстанції про залишення заяви
про перегляд судового рішення у зв'язку
з нововиявленими обставинами без
задоволення, постановленої з
порушенням норм процесуального права,
і направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції, до
повноважень якого законом віднесено
вирішення цього питання. Нормами ЦПК не
передбачено права апеляційного суду
постановляти ухвалу про задоволення
такої заяви і скасування ухваленого
судом першої інстанції судового
рішення.

Як видно з матеріалів
справи, рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 3
червня 2013 року обґрунтоване
обставинами і фактами, встановленими
рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 18 грудня 2012 року, які мали
преюдиційне значення для вирішення
даної цивільної справи. Однак рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
18 грудня 2012 року саме в частині
встановлення цих фактів було змінено
рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 4 грудня 2013
року шляхом їх виключення з рішення з
відповідною мотивацією, наведеною
вище.

Однак суд першої інстанції
вказані обставини до уваги не взяв,
послався на наявність інших обставин,
покладених в основу рішення суду від 3
червня 2013 року фактично не дав оцінку
вказаним в заяві нововиявленим
обставинам, в той же час давши оцінку
достатності інших доказів та обставин
по даній цивільній справі на стадії
перегляду рішення за нововвиявленими
обставинами, а не на стадії розгляду
справи по суті.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції порушив норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання, а
тому оскаржувана ухвала суду підлягає
скасуванню з направленням заяви
ОСОБА_4 про перегляд рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
3 червня 2013 року разом з цивільною
справою для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів вважає, що
вимоги апеляційної скарги про
скасування апеляційним судом рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
3 червня 2013 року задоволенню не
підлягають, оскільки нормами ЦПК не
передбачено право апеляційного суду на
скасування за нововиявленими
обставинами ухваленого судового
рішення судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, її
представника ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного
суду від 27 березня 2014 року скасувати і
направити цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи :
ОСОБА_3, служба у справах дітей
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради, державне підприємство
Б/У-2 КЕВ м. Хмельницького про
визначення порядку користування
житловим приміщенням та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7,
треті особи - ОСОБА_3, орган опіки та
піклування Хмельницької міської ради,
про визнання осіб такими, що втратили
право користування жилим приміщенням,
заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
3 червня 2013 року за нововиявленими
обставинами для продовження розгляду
до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий : (підпис)
Судді: (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя
А.М. Костенко