Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3715/14
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Каракуші К.В.

Кримської
О.М.

При секретарі: Остащенко
О.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Запорізької
обласної ради на рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 30
грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до Комунальної установи
«Обласний медичний центр
серцево-судинних захворювань»
Запорізької обласної ради та
Запорізького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності про
стягнення коштів у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з зазначеним позовом посилаючись
на те, що з 2005 року вона працювала
головним лікарем Запорізької обласної
установи «Обласний кардіологічний
диспансер». З 26 квітня 2011 року по 13
травня 2011 року вона знаходилась на
стаціонарному лікуванні у державному
закладі - «Відділкова клінічна лікарня
станції Запоріжжя - 2 «Придніпровська
залізниця». Після виходу з лікарняного,
у встановленому порядку, вона передала
відповідачу КУ «Обласний медичний
центр серцево-судинних захворювань»,
спочатку оригінал, а пізніше, у зв'язку
з його втратою дублікат лікарняного.
Однак, грошові кошти за період
тимчасової непрацездатності з за
вказаний вище період не отримала.

Просила суд стягнути з відповідачів у
солідарному порядку 3900 гр. 90 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 30 грудня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі Запорізька
обласна рада зазначає, що рішення суду
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
оскільки хоча і відмовлено у
задоволенні позову, але обставини
встановлені судом не відповідають
дійсності, а тому і відмовлено у позові
не з тих підстав. Просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити за
безпідставністю.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну
скаргу та матеріали справи, колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем на час прийняття рішення не
доведено суду про порушення її прав.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон їх
регулює.

Судом встановлено і підтверджено
матеріалами справи, що з 2005 року вона
працювала головним лікарем
Запорізької обласної установи
«Обласний кардіологічний диспансер». З
26 квітня 2011 року по 13 травня 2011 року
вона знаходилась на стаціонарному
лікуванні у державному закладі -
«Відділкова клінічна лікарня станції
Запоріжжя - 2 «Придніпровська
залізниця».

Судом також встановлено, що на час
прийняття рішення виплати відповідно
до листка тимчасової непрацездатності
проведені у повному обсязі, тому
підстав для примусового стягнення
грошових коштів не вбачає.

Посилання у апеляційній скарзі на
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 13.03.2012 року, яким
встановлено, що ОСОБА_3 звільнена 26.04.2011
року під час знаходження на робочому
місці в робочий час, а лікарняний було
отримано нею через декілька годин
після належного оформлення звільнення
з роботи, не є підставою для скасування
рішення суду, оскільки суд відмовив у
позові лише з тієї обставини, що
підстави для примусового стягнення
грошових коштів відсутні. При цьому,
правильність виплати лікарняних судом
не досліджувалось, та відповідними
органами виплата лікарняних коштів не
оспорена, питання про їх повернення
позивачем не поставлено.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Запорізької
обласної ради відхилити, а рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 30 грудня 2013 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: