УХВАЛА

іменем україни

28 травня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, заінтересовані особи:
товариство з обмеженою
відповідальністю «Техпромелектрик»,
акціонерне товариство «Таскомбанк»,
про розкриття інформації, що містить
банківську таємницю за касаційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 10 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 19 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Державна податкова
інспекція у Ленінському районі
м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі - ДПІ у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області), посилаючись на те, що нею було
отримано інформацію про порушення
товариством з обмеженою
відповідальністю «Техпромелектрик»
(далі - ТОВ «Техпромелектрик») норм
податкового, валютного та іншого
законодавства. З метою всебічного
з'ясування обставин співробітниками
інспекції 27 серпня 2013 року було
складено лист про надання цим
товариством пояснень та їх
документального підтвердження.
Фахівцями підприємства було здійснено
вихід на підприємство за адресою:
м. Дніпропетровськ, пр-т
Петровського, 34, проте вказаний лист
підприємству вручено не було у зв'язку
з його відсутністю за місцем
реєстрації, у зв'язку з чим було
складено акт № 89 про неможливість
вручення листа. Крім того, нею було
направлено до Головного відділу
податкової міліції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська лист від 27 серпня 2013
року на предмет встановлення місця
знаходження підприємства. Заявник
зазначала, що відсутність підприємства
за місцем реєстрації позбавляє
можливості заявника здійснити в сі
передбачені законом заходи щодо
контролю за своєчасністю та повнотою
сплати платником податків та зборів.

Ураховуючи наведене, заявник просив
зобов'язати акціонерне товариство
«Таскомбанк» розкрити інформацію, що
містить банківську таємницю відносно
ТОВ «Техпромелектрик».

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 10 грудня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 19 лютого 2014 року, у
задоволенні заяви ДПІ у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відмовлено.

У касаційній скарзі ДПІ у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким заяву задовольнити.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
заявником не обґрунтовано період, за
який слід розкрити банківську
таємницю. Крім того, заявником не
зазначено, чи було встановлено
місцезнаходження ТОВ
«Техпромелектрик» за запитом заявника
до ГВДПІ у Красногвардійському районі
м. Дніпропетровська.

Проте повністю погодитись із такими
висновками судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судові
рішення не відповідають.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України заява
про розкриття банком інформації, яка
місить банківську таємницю, щодо
юридичної особи у випадках,
встановлених законом, подається до
суду за місцезнаходженням банку, що
обслуговує таку юридичну або фізичну
особу.

Згідно зі ст. 288 ЦПК України у заяві про
розкриття банківської таємниці має
бути зазначено обґрунтування
необхідності та обставин, за яких
вимагається розкриття інформації, що
містить банківську таємницю, щодо
особи, із зазначенням положень законів,
які надають відповідні повноваження,
або прав та інтересів, які порушено,
обсяги інформації, яка місить
банківську таємницю, щодо особи та мету
її використання.

Згідно довідки про взяття на облік
платника податків
ТОВ «Техпромелектрик» узятий на
облік в органах Державної податкової
служби 5 червня 2000 року за № 7211 та
перебуває на обліку по теперішній час.

Зі змісту п/п 19-1.1.35 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК
України вбачається, що крім основних
функцій контролюючих органів щодо
здійснення контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування і
сплати податків (зборів) та контролю за
додержанням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари
(послуги), проведенням розрахункових
операцій, контролюючі органи також
вживають заходів щодо виявлення,
аналізу та перевірки фінансових
операцій, які можуть бути пов'язані з
легалізацією (відмиванням) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансування тероризму.

Відповідно до п/п 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК
України документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та
яка проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Тобто, документальна перевірка може
проводитись лише у разі наявності
документів бухгалтерського та
податкового обліку.

Суди не врахували зазначене, як і те, що
відсутність необхідних документів та
відомостей позбавляє контролюючий
орган можливості здійснити перевірку
платника податків.

З акту ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровської області від 27 серпня
2013 року вбачається, що лист про надання
пояснень та їх документальне
підтвердження від 27 серпня 2013 року
вручити неможливо у зв'язку з
відсутністю ТОВ «Техпромелектрик» за
його місцем реєстрації.

У п/п 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 ПК України
зазначено, що платник податків
зобов'язаний повідомляти контролюючі
органи про зміну місцезнаходження
юридичної особи та зміну місця
проживання фізичної особи - підприємця.

Суди на зазначене положення закону
уваги не звернули, не врахували, що
товариством не повідомлено
контролюючі органи про своє
місцезнаходження , чим порушено
вказані приписи.

Відповідно до пп. 1, 2 ст. 62 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність» інформація щодо юридичних
та фізичних осіб, яка містить
банківську таємницю, розкривається
банками на письмовий запит або з
письмового дозволу відповідної
юридичної чи фізичної особи; за
рішенням суду.

У п. 12 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справі від 30 вересня 2011 року № 10 «Про
судову практику в цивільних справах
про розкриття банками інформації, яка
містить банківську таємницю, щодо
юридичних та фізичних осіб» роз'яснено,
що згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У зв'язку із цим у разі, якщо підставою
звернення до суду, зокрема, органу
державної податкової служби із заявою
про розкриття банківської таємниці, є
дії порушника податкового
законодавства і стосовно таких дій для
цих органів відповідними спеціальними
законами передбачений спосіб
реагування, то суд не має підстав для
задоволення заяви. Винятком є
обґрунтовані посилання заявника на
неможливість вчинення ним дій
відповідно до способів реагування,
передбачених зазначеними законами.
Зокрема, це можуть бути обґрунтовані
посилання з поданням відповідних
доказів про те, що особа, щодо якої
вимагається розкриття банківської
таємниці, не знаходиться за місцем
своєї реєстрації; підтверджена
неможливість вручення повідомлення з
копією наказу про проведення
документальної перевірки тощо.

Проте суди всупереч вимогам ст. ст. 212-214,
287, 315 ЦПК України зазначене не
врахували та прийшли до передчасного
висновку про відмову у задоволенні
заяви.

За таких обставин ухвалені у справі
судові рішення не можуть вважатись
законними й обґрунтованими, тому
відповідно до ст. 338 ЦПК України вони
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Ленінському районі
м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області
задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 10 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 19 лютого
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко