АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/4490/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції: Майбоженко
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

08 травня 2014 року колегія
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Оболонського районного суду м. Києва
від 06 лютого 2014 року в справі за скаргою
ОСОБА_1 на дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м.Києві Мархаюк М.С.

в с т
а н о в и л а:

В жовтні 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду зі скаргою на дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м.Києві Мархаюк М.С..
Зазначала,що 16 жовтня 2013 року за
адресою: АДРЕСА_1 вона отримала поштою
лист-вимогу державного виконавця ВДВС
Оболонського управління юстиції у м.
Києві Марханюк М.С., з якого їй стало
відомо про знаходження на виконанні у
вказаному відділі виконавчого
провадження про стягнення з неї боргу у
розмірі на користь ТОВ «Віджіл»
,стягнутого за рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 04.12.2012 року
набувшого законної сили 11 січня 2013
року.

Посилаючись на те, що в порушення
вимог ЗУ «Про виконавче провадження їй
не було направлено копію постанови про
відкриття виконавчого провадження, з
якого вона могла дізнатися про дату
відкриття виконавчого провадження та
про строк наданий їй для самостійного
виконання, ОСОБА_1 просила визнати такі
дії державного виконавця
неправомірними, а також послідуючі дії
державного виконавця стосовно
накладення арешту на її майно,
оголошення відчуження , направлення до
державної прикордонної служби України
вимог встановлення тимчасового
обмеження їй у праві виїзду за
кордон,скасувати постанову № 1390/3 від
06.02.2013 року ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києві про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
,зобов»язати ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києві направити їй копію постанови
31390/3 від 06.02.2013 року про відкриття
виконавчого провадження в
установленому законом порядку та
зобов»язати державного виконавця ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві Мархаюк М.С.
внести відомості до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно та
державного реєстру речових прав на
рухоме майно про зняття заборони на
відчуження на все належне її майно.

Ухвалою Оболонського районного
суду м. Києва від 06 лютого в задоволенні
скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалу та
постановити нову про задоволення її
скарги, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права при її
постановленні.

Вислухавши доповідь судді, ,
обговоривши доводи апеляційної скарги
, обставини справи , колегія суддів
приходить до наступного.

Встановлено, що рішенням
Оболонського районного суду м. Києва
від 04.12.2012 року, яке набрало законної
сили 11 січня 2013 року з ОСОБА_1 на
користь ТОВ «Юридична фірма «Віджіл»
стягнуто заборгованість за договором
про надання юридичних послуг у сумі 8 407
грн. 60 коп., 3 % річних у розмірі 265 грн. 35
коп. та 214 грн., 60 коп. судового збору .

06.02.2013 року на підставі виконавчого
листа № 2/2605/4126/12, виданого Оболонським
районним судом м. Києва 06.02.2013 року та за
заявою стягувача ТОВ «Юридична фірма
«Віджил» про примусове виконання,
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві МарахюкМ.С. відкрито
виконавче провадження .

06.02.2013 року постанова про відкриття
виконавчого провадження направлена
сторонам вказаного провадження,
зокрема ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 (
а.с. 213).

06.02.2013 року Відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та Управлінню державної
автомобільної інспекції ГУ МВС в м.
Києві направлено постанову державного
виконавця про арешт майна боржника від
06.02.2013 для виконання та для відома.

Державним виконавцем винесено вимогу
боржнику про явку до державного
виконавця, Державній прикордонній
службі для здійснення заходів в межах
компетенції, УДАІ ГУ МВС України в м.
Києві про надання відомостей про
реєстрацію за боржником транспортних
засобів, накладення на них арешту та
оголошення заборони його відчуження,
Реєстраційній службі ГУ юстиції в
м.Києві щодо внесення відповідних
записів до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та Державного
реєстру обтяжень рухомого майна

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відмовляючи в задоволенні скарги
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що несвоєчасне направлення
боржнику або неотримання ним в строк,
наданий для добровільного виконання
постанови про відкриття виконавчого
провадження, не впливає на
обґрунтованість прийнятого державним
виконавцем рішення щодо прийняття до
виконання виконавчого документу та
відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду є законним та
обґрунтованим , відповідним нормам
процесуального права та вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження» .

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України
«Про виконавче провадження», за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів .

Тобто, у разі неотримання
постанови про виконавчого провадження,
ОСОБА_1 не позбавлена права
скористатися вищезгаданою нормою
закону та звернутись до державного
виконавця з заявою про відкладення
виконавчих дій та добровільно його
виконати.

Крім того, частиною 1 ст. 6,
частиною 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зазначаючи про те, що дії
державного виконавця стосовно
накладення арешту на її майно,
направлення до державної прикордонної
служби України вимог встановлення
тимчасового обмеження їй у праві
виїзду за кордон є незаконними, ОСОБА_1
не вказала, які саме її права були
порушені, враховуючи ту обставину, що
питання щодо обмеження боржника у
виїзді за кордон вирішується у
відповідності до ст. 377-1 ЦПК України, а
накладення арешту на майно боржника
відбулось відповідно до вимог Закону
України «Про виконавче провадження» та
в межах повноважень державного
виконавця.

На підставі викладеного ухвала
суду є законною та обґрунтованою,
підстави до скасування якої відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312-315,319, 383,387
ЦПК України,колегія суддів,-

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Оболонського районного
суду м. Києва від 06 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Судді: