Справа № 154/104/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Лященко О.В. Провадження №
22-ц/773/779/14 Категорія: 32 Доповідач:
Лівандовської-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого-судді -
Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів -Веремчук Л.М., Овсієнка А.А.

при секретарі -Кирилюку О.О.

з участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
майнової та моральної шкоди, за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 01 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

01 квітня 2014 року рішенням
Володимир-Волинського міського суду
позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 у відшкодування
майнової шкоди 3920 грн. та 1400 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

В поданій на рішення суду першої
інстанції апеляційній скарзі
відповідач ОСОБА_2 вважає оскаржуване
рішення незаконним із-за неповноти
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, прийнятим із
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в позові відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевірившизаконність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін з наступних мотивів.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення в повній мірі
відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від
її відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Указана стаття унормовує загальні
підстави для відшкодування шкоди в
рамках позадоговірних (деліктних)
зобов'язань.

Юридичною підставою позадоговірної
відповідальності є склад цивільного
правопорушення, елементами якого є
шкода, протиправна поведінка,
причинний зв'язок між шкодою і
протиправною поведінкою, вина.
Відсутність хоча б одного з цих
елементів виключає відповідальність
за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за
загальним правилом настає лише за
наявності вини заподіювача шкоди.

Шкода - це зменшення або знищення
майнових чи немайнових благ, що
охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не
відповідає вимогам закону або
договору, тягне за собою порушення
майнових прав та інтересів іншої особи
і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв'язок як елемент
цивільного правопорушення виражає
зв'язок протиправної поведінки і шкоди,
що настала, при якому протиправність є
причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах
саме на позивача покладається
обов'язок довести наявність шкоди та її
розмір, протиправність поведінки
заподіювача шкоди та причинний зв'язок
такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відповідно до ст. 479 КПК України
відшкодування шкоди потерпілому у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення може
відбуватися на підставі угоди про
примирення або без неї.

За обставинами встановленими в процесі
розслідування кримінального
провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 за
ч. 1 ст. 125 КК України встановлено, що 04
серпня 2013 року відповідач ОСОБА_2,
знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, під час
конфлікту зі своєю колишньою дружиною
ОСОБА_1, що виник на грунті сімейного
скандалу, умисно наніс їй декілька
ударів кулаком руки в обличчя та в
голову, внаслідок чого, спричинив їй
тілесні ушкодження у вигляді забою
м'яких тканин обличчя та голови, які
згідно висновку судово-медичної
експертизи № 190 від 15 серпня 2013 року
відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень. Зокрема, при огляді
виявлено в правій позавушній ділянці -
локальний набряк, болючий на дотик,
щільно еластичний, овальної форми,
шкіра над ним напружена, незначно
синюшна, розміром 3,9 х 2,7 см. Аналогічних
властивостей вогнище ущільнення
видимих тілесних ушкоджень, на
ділянках тіла, представлених для
огляду, виявлено не було. Направлена на
консультацію до лікаря-стоматолога
(а.с. 38 зворот).

06 листопада 2013 року ухвалою
Володимир-Волинського міського суду
клопотання потерпілої ОСОБА_1 про
відмову від обвинувачення задоволено.
Кримінальне провадження у даній справі
закрите за заявою позивача ОСОБА_1 на
підставі ст. 248 КПК України (а.с. 2
зворот).

З наявного в матеріалах справи огляду
стоматолога пацієнтки ОСОБА_1,
проведеного 05 серпня 2013 року
встановлено, що остання скаржилась на
біль, припухлість в ділянці щелепи
справа. Встановлено рухомість 44 зуба
(а.с. 36 зворот).

Згідно виписки з медичної карти
стоматологічного хворого № 670/06 вих. №
23 від 24 лютого 2014 року з Центру
стоматології імплантації та
протезування ТОВ «ММ» пацієнтові
ОСОБА_1 призначено лікування: зрізано
металокерамічну коронку з опорою на
імплантат в ділянці 44 зуба, заміна
гвинта, абатмент докручено зі зусиллям
35,5 А/см2, знято відбиток для
виготовлення нової металокерамічної
коронки (а.с. 33). Окрім того, відповідач
ОСОБА_2 підтвердив ту обставину, що
позивач дійсно робила імплантацію
зубів у цій клініці.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що між неправомірними діями
відповідача ОСОБА_2 по нанесенню
позивачу тілесних ушкоджень та
пошкодженням імплантанта зуба є прямий
причинний зв'язок, а тому понесені та
документально підтверджені позивачем
витрати на лікування імплантату в
ділянці 44 зуба в розмірі 3920 грн.
підлягають стягненню з відповідача у
повному об'ємі (а.с. 34-35).

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Із наявної у матеріалах справи
письмової розписки відповідача ОСОБА_2
від 05 листопада 2013 року встановлено, що
він зобов'язався виплатити позивачу
упродовж 15 днів суму в розмірі 5000 грн.
(а.с. 8).

На погашення взятих на себе
зобов'язань, згідно розписки,
відповідач ОСОБА_2 сплатив позивачу
ОСОБА_1 3600 грн. Зазначена обставина
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями платіжних доручень та
не оспорюється сторонами (а.с. 23-24).

Стягуючи моральну шкоду на користь
позивача в розмірі 1400 грн., суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
ОСОБА_2 не в повному обсязі виконано
взяті на себе зобов'язання по
відшкодуванню позивачу моральної
шкоди, розмір якої сторони визначили в
5000 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст. 309 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишити рішення
суду першої інстанції без змін як таке,
що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 01
квітня 2014 року у даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді