Справа № 0907/2264/2012
Провадження № 22-ц/779/1172/2014
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого:
Матківського Р.Й.

суддів:
Мелінишин Г.П., Шишка А.І.

секретаря
Бойчука Л.М.

з участю апелянта ОСОБА_2 та
представника Банку Бойчука Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення
боргу за договором про надання кредиту,
з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Івано-Франківського міського
суду від 10 жовтня 2012 року,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2012 року представник позивача
звернувся до суду з позовом, щоб
ухвалити рішення про дострокове
повернення частини позики в
солідарному порядку на користь Банку в
сумі 59 153,98 швейцарських франків, що
еквівалентно 519 957,57 гривень
заборгованості за кредитним договором
та договором поруки від 01 жовтня 2007
року, нарахованої на 02 грудня 2011 року.

Заявлені вимоги представник позивача
обґрунтував тим, що позичальник
зобов'язання по кредитному договору
про повернення суми позики та
процентів щомісячно згідно графіка не
виконував. На 02 грудня 2011 року після
письмового попередження позичальника
та поручителя про необхідність
погашення заборгованості по тілу
кредиту у сумі 175,14 швейцарських
франків, що еквівалентно 1539,46 гривень
та 2413,43 швейцарських франків, що
еквівалентно 21213,81 гривень не
повернуто, тому враховуючи 56559,79
гривень заборгованості по тілу кредиту
солідарні боржники достроково повинні
повернути Банку 59153,98 швейцарських
франків.

Заочним рішенням Івано-Франківського
міського суду від 10 жовтня 2012 року
позов задоволено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, просить його
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позову.

Апелянт у скарзі зазначає, що заочне
рішення не відповідає вимогам
матеріального та процесуального права
та матеріалам справи. Не будучи
присутнім в судовому засіданні був
позбавлений можливості реалізувати
свої процесуальні права. Відповідач
перебував на час ухвалення заочного
рішення на лікуванні, про що було
повідомлено позивача та суд, тому суд
першої інстанції порушив порядок
ухвалення заочного рішення.

Відповідно до довідки Банку
заборгованість по кредиту та відсотках
на 10 лютого 2014 року відсутня, а залишок
по кредитному договору становить 36 574,92
швейцарських франків.

Крім того, судом першої інстанції не
дотримано вимог щодо підсудності
справи належному суду.

Суд першої інстанції не дослідив ту
обставину, що по кредитному договору
збільшено відповідальність боржника
без згоди поручителя, що стосується
підвищення відсоткової ставки по
кредиту, зміни порядку погашення
кредиту, тому рішення про стягнення
заборгованості солідарно є незаконним
та необґрунтованим.

Судом не враховано, що на день
укладення кредитного договору курс
валют був іншим, ніж на момент
звернення позивача до суду, отже існує
істотна зміна становища щодо виконання
боргових зобов'язань за кредитним
договором.

Вислухавши доповідача, пояснення
апелянта, який вимоги скарги підтримав,
представника позивача, який вимоги
скарги не визнав, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
відповідачі як позичальник та
поручитель порушили зобов'язання
кредитного договору, не усунули його
після отримання письмового
повідомлення, тому достроково за
умовами договору повинні повернути
суму залишку кредиту.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
законодавства чи звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно ст. 1050, 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з ростроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст.1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2007 року
між ВАТ «Банк Універсальний»
(правонаступник - ПАТ «Універсал Банк»)
та ОСОБА_2 укладено кредитний договір
на придбання майна №001-2914/756-247 на суму
60000 швейцарських франків на строк до 01
жовтня 2037 року.

Цього ж дня з відповідачем ОСОБА_4
укладено договір поруки.

Згідно умовами кредитного договору
позичальник зобов'язався щомісячно в
дату погашення щомісячних платежів,
шляхом зарахування до такої дати
(включно) відповідної суми коштів на
поточний рахунок, відкритий згідно п.
2.1.3. даного Договору, Позичальник
доручив Кредитору самостійно
направляти кошти на погашення
заборгованості Позичальника у порядку
та черговості, визначених п. 2.8. цього
Договору та іншими умовами цього
Договору. У випадку, якщо Позичальник
має заборгованість по сплаті більше,
ніж одного щомісячного платежу,
погашення щомісячних платежів
відбувається згідно строків
виникнення заборгованості
Позичальника починаючи з самого
давнього, дотримуючись черговості
погашення, вказаної в п. 2.8 цього
Договору стосовно кожного окремого
щомісячного платежу. Повернення
кредиту здійснюється у валюті.

Відповідно до ст. 525, 611 ЦК України
сторони погодились, що у випадку
настання будь-якої з обставин, вказаних
нижче та направлення кредитором на
адресу Позичальника повідомлення
(вимоги) про дострокове повернення
кредиту і не усунення Позичальником
порушень умов за цим Договором
протягом 30 календарних днів з дня
відправлення Кредитором вищевказаного
повідомлення (вимоги) Позичальнику,
вважати термін повернення кредиту
таким, що настав на 31 календарний день з
дати відправлення Кредитором
Позичальнику повідомлення (вимоги) про
дострокове повернення кредиту.

Серед обставин для зміни терміну
погашення кредиту, які сторони
домовилися вважати істотним
порушенням умов договору: прострочення
сплати чергового платежу за кредитом
та/або процентів за користування
кредитом понад двох місяців;
використання кредиту не за цільовим
призначенням; неподання Позичальником
на вимогу кредитора даних та
інформації, що стосуються його
фінансового стану та стану предмету
іпотеки.

Відповідач порушив умови укладеного
договору, внаслідок чого виникла
заборгованість станом на 02 грудня 2011
року в розмірі 59153,98 швейцарських
франків, що еквівалентно 519957,57 гривень,
з яких: прострочена заборгованість по
кредиту - 175,14 швейцарських франків, що
еквівалентно 1539,46 гривень; сума
дострокового стягнення кредиту - 56559,79
швейцарських франків, що в
еквівалентно 497154,90 гривень, відсотки - 2
413,43 швейцарських франків, що в
еквівалентно 21213, 81 гривень

У липні 2011 року Банк направляв
позичальнику ОСОБА_2 та поручителю
ОСОБА_4 вимогу сплатити протягом 30 днів
з моменту отримання вимоги прострочену
заборгованість за кредитним договором,
проценти, нараховані за користування
кредитними коштами та штрафні санкції
за порушення виконання зобов'язань.
Відповідачі прострочену
заборгованість за кредитним договором
згідно погодженого графіка не
погасили.

Відповідно до розрахунку
заборгованості, поданої Банком на а.с. 5
за позичальником ОСОБА_2 рахувалась
заборгованість за кредитом та сплатою
процентів. Така заборгованість
рахується за позичальником з січня 2010
року, тому позивач вправі був в лютому
2012 року звернутись до суду з позовом
про дострокове стягнення залишку по
кредитному договору.

Апелянт необґрунтовано вважає, що
порука по кредитному договору
припинена у зв'язку із збільшенням
обсягу відповідальності поручителя.

Та обставина, що позичальник на день
постановлення рішення погасив
прострочену заборгованість та сплачує
кредит згідно графіка не може бути
підставою для відмови у задоволенні
вимог про дострокове повернення всієї
суми кредиту. Позивач під час розгляду
справи апеляційним судом не погодився
на пропозицію відповідача добровільно
вирішити спір про продовження сплати
кредиту згідно встановленого графіка.

Однак, визначаючи суму стягнення
кредиту достроково суд першої
інстанції не з'ясував дійсну
заборгованість по кредиту.

Згідно довідки Банку на а.с. 43 сума
кредиту на день ухвалення рішення
становила не 59153,98 швейцарських
франків, а 56185, 87 швейцарських франків,
на 10 лютого 2014 року 26574,92 швейцарських
франків, а на 22 травня 2014 року 36485, 13
швейцарських франків.

Тому, рішення суду першої інстанції в
частині стягнення заборгованості по
кредиту достроково підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 309, 316 ЦПК України
колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити
частково.

Заочне рішення Івано-Франківського
міського суду від 10 жовтня 2012 року в
частині стягнення заборгованості з
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в солідарному порядку
за кредитним договором від 01 жовтня 2007
року на користь ПАТ «Універсал Банк»
змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в
солідарному порядку на користь ПАТ
«Універсал Банк» 36 485,13 швейцарських
франків, еквівалентних 479 476, 63 гривень,
нарахованих на 22 травня 2014 року на
виконання умов кредитного договору від
01 жовтня 2007 року.

В решті заочне рішення
Івано-Франківського міського суду від
10 жовтня 2012 року залишити без змін.

Рішення набирає законної
сили з моменту проголошення, однак може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Матківський Р.Й

Судді:
Мелінишин Г.П.

Шишко А.І.