Справа № 309/3737/13-ц
Провадження № 2/309/564/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської
області

в складі: головуючого-судді
Орос Я. В.

при секретарі
Форкош Д. З.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя
особа служба у справах дітей Хустської
міської ради про визначення місця
проживання дитини та режиму
спілкування з дітьми та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 третя особа
служба у справах дітей Хустської
міської ради про визначення місця
проживання дитини , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_3, третя особа служба у справах
дітей Хустської міської ради про
визначення місця проживання дитини та
режиму спілкування з дітьми.

Ухвалою Хустського районного суду від
26 листопада 2013 року прийнято до
розгляду зустрічний позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 третя особа служба у справах
дітей Хустської міської ради про
визначення місця проживання дитини.

Позовні вимоги ОСОБА_1, вмотивовані тим,
що 07.06.2003 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3.
відповідно до рішення суду від 06.02.2013
року шлюб між ними було розірвано..

За час перебування у шлюбі з ОСОБА_3, у
них народилося двоє дітей: донька
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розлучення
залишилися проживати разом з нею.

Відповідач приходив до неї додому коли
йому заманеться і забирав дітей з
собою. Його неодноразово бачили з
дітьми вночі в різних кафе і барах.
Відвідування таких закладів на її
думку негативно впливає на психічний
розвиток дітей. Після зустрічей з
батьком вона помічає зміни у поведінці
дітей , особливо доньки, яку батько
наговорює проти неї.

Неодноразово відповідач приїжджав до
школи , де навчається донька, на
декілька хвилин раніше , і забирав
доньку , після чого подавав заяву до
служби у справах дітей , що нібито вона
не забирає дитину з школи та неналежно
виховує дитину. Декілька разів
відповідач перекривав дорогу своєю
машиною та силоміць забирав доньку з
собою. Після цього діти ходять морально
пригнічені. Вона неодноразово просила
відповідача змінити свою поведінку по
відношенню до неї та дітей , однак
відповідач при цьому починає сварку, та
погрожує їй, що взагалі забере дітей до
себе і не буде дозволяти їх бачити.

На даний час вона має роботу, власний
автомобіль, стабільний самостійний
дохід, проживає з батьками у їх
власному будинку, де створені всі умови
для проживання , утримання, виховання,
гармонійного розвитку дитячих
особистостей в атмосфері любові
моральної та матеріальної
забезпеченості. Проживання дітей разом
з нею відповідає їх інтересам.

Разом з цим , вона не має наміру та не
чинитиме перешкод для спілкування
відповідача з дітьми , однак для
уникнення між нею та відповідачем
непорозумінь та конфліктних ситуацій ,
які негативно можуть вплинути на дітей,
вона просить встановити режим
відвідування та спілкування з дітьми.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3,
вмотивовані тим, що за час його
перебування у шлюбі з ОСОБА_1 їх спільне
життя складалось з постійних принижень
та образ в його адресу, сварок та бійок
свідками яких були діти. Певний період
часу він намагався налагодити їх
стосунки , однак ОСОБА_1 продовжувала
руйнувати їх шлюб і після чергової
сварки покинула будинок , де вони
проживали з батьками, та переїхала
проживати до своїх батьків. Після цього
він звернувся в суд з позовом про
розірвання шлюбу . Після розірвання
шлюбу діти проживали з ОСОБА_1, а він
брав участь у вихованні та утриманні
дітей , по декілька днів на тиждень діти
перебували з ним за місцем його
проживання. Однак через деякий час ,
його колишня дружина почала створювати
йому перешкоди у спілкуванні з дітьми
та можливості брати участь у їх
вихованні, займатися їх навчанням
оздоровленням та розвитком. ОСОБА_1
свідомо використовує і експлуатує
почуття дітей , як особистий важіль
впливу та маніпулювання над ним , що
негативно впливає на стан
психоемоційного здоров'я дітей. ОСОБА_1
налаштовує дітей проти нього ,
розказуючи дітям про нього гидкості ,
називає його принизливими лайливими
словами, докоряє дітей прихильністю до
нього.

Влітку 2013 року він просив надати йому
згоду на поїздку з донькою за кордон
для літнього відпочинку , однак вона не
дозволила , чим попсувала нерви і йому і
дитині . Коли він хоче забрати дітей до
себе додому або поїхати на відпочинок
за межі міста , ОСОБА_1 знаходить будь -
які причини щоб цьому завадити . 17
листопада 2013 року за підтримкою своїх
родичів у присутності дітей ОСОБА_1
намагалась застосувати до нього
фізичну силу, щоб спровокувати його на
неадекватну відповідь.

Діти раді бачитись з ним, однак бояться
, що цю радість побачить мама і буде їх
сварити. ОСОБА_1 є неврівноваженою
людиною, вона не розуміє процесу
виховання, навчання та дитячу
психологію, з вчителями практично не
спілкується , щодо доньки висловлює
образливі вислови. Від цього дитина
стає розгубленою, плаче, втрачає
впевненість у своїх силах.

Таке виховання матері призвело до того,
що донька потребує допомоги психолога ,
і він звертався за консультаціями до
спеціаліста з дитячої психології .
Вважає , що перебування дітей з ОСОБА_1
негативно впливає не тільки на їх
виховання, а також й на фізичне та
психічне здоров'я.

Подальше проживання малолітніх дітей з
ним найбільш повно буде відповідати їх
інтересам, оскільки він може надати
дітям належні умови для виховання та
розвитку . Він має постійне місце
роботи та більші статки, має житло,
облаштоване для потреб дітей , хоче і
має можливість дати дітям належну
освіту і добробут. У будинку , де він
проживає з батьками, для дітей є окрема
кімната, у його родині діти отримують
спокій і затишок , тут створена для них
доброзичлива і спокійна обстановка .
він присвячує дітям весь свій вільний
від роботи час , постійно спілкується з
вчителями, відвідує школу, організовує
дітям дозвілля. За таких умов дітям
краще жити з ним , а також цього бажають
діти .

В судовому засіданні ОСОБА_1 її
представник ОСОБА_2 свої позовні вимоги
підтримали в повному обсязі ,
посилаючись на наведені в заяві
обставини, просять їх задоволити. В
задоволенні зустрічного позову
просять відмовити. Крім того, в
судовому засіданні ОСОБА_1 суду
пояснила, що за усною домовленістю з
відповідачем , під час розгляду справи
в суді, вони вирішили , що 5 днів діти
проживають разом з нею, а

інші 5 днів разом з ОСОБА_3 Однак ОСОБА_3
забравши доньку категорично
відмовляється її відпускати, а 2
вересня 2014 року з будинку її батьків
силою забрав сина, та відмовляє їй у
спілкуванні з дітьми .

В судовому засіданні ОСОБА_3 його
представник ОСОБА_4 первісно позовні
вимоги не визнали , в їх задоволенні
просять відмовити. Зустрічний позов
підтримали в повному обсязі
посилаючись на наведені в ньому
обставини просять його задоволити.

В судове засіданні представник органу
опіки і піклування Хустської міської
ради не з'явився, надіславши до суду
заяву про розгляд справи у її
відсутності, підтримує висновок органу
опіки і піклування від 15.11.2013 року.

В судовому засіданні допитана в якості
свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є
класним керівником ОСОБА_6 Дитина
сторін розвинута, комунікабельна.
Батьки приймають активну участь у її
вихованні. Дитина радується як татові
так і мамі. На її погляд більший
авторитет у дитини має батько .

В судовому засіданні допитана в якості
свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є
вчителем групи продовженого дня класу
в якому навчається ОСОБА_6 Вона
помітила, що ОСОБА_6 більше задоволена
коли її приходить забирати з школи
батько ніж мати . Були випадки, коли
дитина казала , що не хоче йти з мамою.

В судовому засіданні допитана в якості
свідка ОСОБА_10 суду пояснила, що одного
дня вона була свідком того, як ОСОБА_3
силою витягнув дітей з автомобіля
ОСОБА_1, після чого посадив їх у свій
автомобіль. В цей час ОСОБА_3 був
агресивний, робив спроби нанести удари
ОСОБА_1. Коли ОСОБА_3 витягував хлопчика
з машини він плакав та не хотів
виходити з машини.

В судовому засіданні допитана в якості
свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є
мамою ОСОБА_3 Після погіршення відносин
з її сином позивачка залишила хату, і
переїхала проживати до своїх батьків.
ОСОБА_1 здійснює психологічний тиск на
дітей проти батька, шантажує їх. В свою
чергу батько забезпечує дітей всім
необхідним. Ставлення ОСОБА_1 до дітей
нормальне, однак ліпше до них ставиться
батько.

В судовому засіданні допитана в якості
свідка ОСОБА_11 суду пояснила, що вона є
рідною сестрою позивачки ОСОБА_1 Її
сестра має роботу, проживає з батьками
у будинку і ніколи не робила і не
робить перешкод у спілкуванні батька з
дітьми . Діти люблять обох батьків.

В судовому засіданні допитаний в
якості свідка ОСОБА_12 суду пояснив, що
він є батьком ОСОБА_1 Після одруження
донька з ОСОБА_3 жили в злагоді. З його
ініціативи почали будівництво будинку.
Однак згодом відносини його доньки з
ОСОБА_3 різко погіршились. Після
розірвання шлюбу донька з дітьми
переїхали проживати до його будинку. В
будинку він для дітей та доньки виділив
окремі 4 житлові кімнати. За усною
домовленістю між його донькою та
відповідачем його онуки 5 днів
проживали разом з мамою, а 5 днів з
батьком. Після того як ОСОБА_3 в
черговий раз забрав ОСОБА_6 назад не
повернув та повідомив його доньку, що
більше вона дитину не побачить. 2
вересня 2014 року, коли його та доньки не
було вдома, ОСОБА_3 силою від його
дружини відібрав ОСОБА_5.

В судовому засіданні допитана в якості
свідка ОСОБА_13 суду пояснила, що ОСОБА_1
належним чином не слідкує за
гігієнічним станом вікторії. Коли
ОСОБА_6 приходить до будинку батька, де
вона також проживає, жаліється , що у
мами їй скучно, від неї забирають
телефон, кричать. Також ОСОБА_6 їй
розповідає , що на неї мама давить та
залякує проти батька. Дитина не хоче
жити з мамою , оскільки вона її боїться
, а хоче жити з батьком, цього також хоче
і ОСОБА_5.

В судовому засіданні допитаний в
якості свідка ОСОБА_14 суду пояснив, що
після перебування у матері діти
приходять в емоційному стресі,
жаліються що їм несмачно готують.
Вважає, що дітям краще буде проживати
разом з батьком та ОСОБА_13 , з якою у
дітей склалися хороші відносини, та яка
приділяє їм належну увагу.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд приходить до висновку, що
первісний позов підлягає до
задоволення, а зустрічний позов не
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 07.06.2003 року. За час перебування у
шлюбі у сторін народилося двоє дітей :
донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до рішення Хустського
районного суду від 6 лютого 2013 року шлюб
між сторонами розірвано. Після
розірвання шлюбу, діти залишилися
проживати разом з позивачкою ОСОБА_1

Предметом даного спору є визначення
місця проживання малолітніх дітей.

Відповідно до роз'яснень , які
містяться в п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 1998
року № 16 «Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю
України» - Вирішуючи спори між
батьками, які проживають окремо (в тому
числі в одній квартирі), про те, з ким із
них і хто саме з дітей залишається, суд,
виходячи із рівності прав та обов'язків
батька й матері щодо своїх дітей,
повинен постановити рішення, яке
відповідало б інтересам неповнолітніх.
При цьому суд враховує, хто з батьків
виявляє більшу увагу до дітей і турботу
про них, їхній вік і прихильність до
кожного з батьків, особисті якості
батьків, можливість створення належних
умов для виховання, маючи на увазі, що
перевага в матеріально-побутовому
стані одного з батьків сама по собі не є
вирішальною умовою для передачі йому
дітей. Суд може взяти до уваги й бажання
дитини, яка досягла 10 років, хоча воно
не є обов'язковим для нього.

Слід констатувати, що в судовому
засіданні встановлено, що на даний час
сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають в
особистих неприязних відносинах, які
між ними виникли внаслідок спору щодо
визначення місця проживання їх дітей.

Також в судовому засіданні
встановлено, що обидві сторони
виявляють увагу до дітей і турбуються
про них. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 офіційно
працюють , виключно позитивно
характеризуються за місцем проживання
та за місцем роботи, обоє проживають з
своїми батьками у власних будинках , у
яких створені всі необхідні умови для
проживання і розвитку дітей.

Відповідно до положень статті 141
Сімейного кодексу України, мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.. 19 СК України при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, обов'язковою є
участь органу опіки та піклування.
Орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи.

Орган опіки і піклування Хустської
міської ради у своєму висновку від
15.11.2013 року, з врахуванням рішення
комісії з питань захисту прав дитини
від 07.11.2013 року вважає за доцільне
визначити місце проживання малолітніх
дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з матір'ю ОСОБА_1
Суд погоджується з даним висновком .

Урахування думки дитини щодо її життя
передбачає й ст. 12 Конвенції з прав
дитини, в якій записано, що Конвенція
зобов'язує держави-учасниці
забезпечити дитині,

здатній формулювати власні погляди,
право вільно висловлювати ці погляди з
усіх питань, що стосуються її, і цим
поглядам має приділятись належна
увага, згідно з віком дитини та
зрілістю.

У відповідності до ч.2 ст. 12 Конвенції
про права дитини та ч. 2 ст. 171 Сімейного
кодексу України думка дитина може бути
заслухана судом безпосередньо чи через
відповідний орган.

29.09.2014 року практичним психологом
Хустської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 6
Мельник Н.В, заступником директора по
виховній роботі Дуда Т.В. та
представником органі опіки і
піклування Хустської міської ради
Дубчак Н.В. було проведено бесіду з
ОСОБА_6 з метою з'ясування думки дитини
щодо визначення місця її проживання.
Проведеною бесідою встановлено, що
ОСОБА_6 бажає проживати разом з мамою та
татом.

Згідно Міжнародної конвенції ООН «Про
права дитини» (20 листопада 1989 року),
предметом основної турботи та основним
обов'язком батьків є забезпечення
інтересів дитини, а в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до Принципу № 6 Декларації
прав дитини прийнятої Генеральною
Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, дитина
для повного та гармонічного розвитку
її особистості потребує любові та
розуміння. Вона повинна, коли це
можливо, зростати у піклуванні та під
відповідальністю своїх батьків, у
всякому разі у атмосфері любові та
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли
маються виключні обставини бути
розлученою зі своєю матір'ю.

Судом не було встановлено тих
виключних обставин, за яких малолітні
ОСОБА_6., та ОСОБА_5 мають бути розлучені
з матір'ю ОСОБА_1 Судом не встановлено,
що мати створює загрозу для
нормального психічного розвитку
дитини, або неналежним чином
виконувала батьківські обов'язки.

Крім того, судом встановлено, що
відносини між батьками з приводу
невизначеності з ким із них повинна
проживати донька ОСОБА_6 негативно
відображається на її стані. Дитина на
прагнення до спілкування із матір'ю,
вказує, що боїться матір. Основною
причиною такого відношення дитини до
батьків є вплив звичного оточення
дитини, із якого мати фактично
виключена та емоційна реакція на
конфліктні ситуації за участі батьків,
свідком яких була дитина.

Доводи ОСОБА_3 що передача дітей за
місцем проживання матері ОСОБА_1
створюватиме реальну небезпеку для
психічного здоров'я дитини не
обґрунтовані, належні докази не подано.

Суд критично ставиться до пояснень
ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_21, ОСОБА_3,
ОСОБА_14, які вони надали в судовому
засіданні, про те, що ОСОБА_6 бажає
проживати з батьком , так як повністю
спростовуються довідкою , яка складена
практичним психологом Хустської ЗОШ
І-ІІІ ступенів № 6 Мельник Н.В,
заступником директора по виховній
роботі Дуда Т.В. та представником
органу опіки і піклування Хустської
міської ради Дубчак Н.В. з якої
вбачається що ОСОБА_6 бажає проживати
разом з батьком та матір'ю.

З урахуванням того, що малолітні діти
насамперед потребують материнської
турботи та піклування, які мати ОСОБА_1
може дітям забезпечити, з урахуванням
умов проживання обох з батьків та їхніх
характеристик, з урахуванням висновку
органу опіки та піклування, та що між
батьком та матір'ю існує спір щодо
визначення місця проживання дітей, суд
приходить до висновку про те, що саме в
інтересах малолітніх дітей визначити
їх місце проживання з матір'ю, та
враховуючи обставини, що склалися між
сторонами , визначити час спілкування
ОСОБА_3 з дітьми, який визначений у
висновку органу опіки і піклування
Хустської міської ради.

Враховуючи наведене та керуючись
вимогами ст. ст. 10, 60, 158, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, , суд -

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визначити місце проживання дітей
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з їх матір'ю ОСОБА_1.

Визначити час спілкування ОСОБА_3 з
дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_5 для можливості
спільного відпочинку та розвитку дітей
у будь який день два рази на тиждень з 17
год. до 19 год. завчасно повідомивши
ОСОБА_1; перший та третій тиждень місяця
з п'ятниці після 17 год. по неділю 19 год.
за місцем проживання батька; а також у
дні народження батька, бабусі, дідуся,
завчасно повідомивши ОСОБА_1.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 третя особа служба у
справах дітей Хустської міської ради
про визначення місця проживання дитини
- відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Закарпатської
області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис
Орос Я.В.

з оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду
Орос Я.В.