Справа № 761/2224/14-ц
Провадження №2/761/2289/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.,

при секретарях
Звонцовій О.І, Іовенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: Відділ
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Шевченківського
районного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві,
ОСОБА_4 про стягнення збитків та
моральної шкоди та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа:
Відділ громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб
Шевченківського районного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві про визнання права на житло
та вселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що він є
власником квартири АДРЕСА_1 на підставі
договору від 03.11.2010 р. про заміну
набувача за договором довічного
утримання, укладеного 10.09.2010 р. Після
смерті відчужувача ОСОБА_5 державним
нотаріусом снято заборону відчуження
квартири. На момент укладання договору
довічного утримання в квартирі було
зареєстровано лише власника - ОСОБА_5
Відповідача було зареєстровано в
помешканні під час дії договору
довічно утримання, що не відповідає
вимогам чинного законодавства і
створює перешкоди для користування
позивачку даною квартирою. Після
смерті ОСОБА_5 позивач міг би здавати
квартиру в оренду і отримувати платню
щонайменше у розмірі 2 500.00 грн. Позивач
також сплачував і комунальні послуги ,
якими не користувався із за мешкання в
квартирі сторонньої особи. Загальна
сума сплачених комунальних послуг
становить - 2 173,16 грн. Позивач не може
користуватися квартирою і
розпоряджатися нею у зв'язку із
проживанням там сторонньої людини. За
таких обставин ОСОБА_2 просить суд
стягнути з ОСОБА_3 збитки у розмірі 43673,16
грн.

В подальшому ОСОБА_2 змінив предмет
позову та збільшив вимоги. Просив
стягнути з ОСОБА_3 на його користь
збитки у розмірі 94 026,84 грн., а саме 5 276,84
грн. за комунальні послуги за період
проживання відповідача в квартирі
АДРЕСА_1, 85050,00 грн. упущеної вигоди, суми
яку позивач міг отримати при здачі
квартири в оренду; 1050,00 грн. за роботу
майстра по відкриванню і заміні замків
12.03.2014 р.; 300,00 грн. за роботу майстра по
відкриванню і заміні замків 14.03.2014 р.;
1000,00 за роботу майстра 20.03.2014 р.; 1350,00
грн. за роботу майстра по ремонту
вхідних дверей і встановлення замка
25.03.2014 р.; моральну шкоду у розмірі 4 872,00
грн. Зазначає, що при подачі позову не
правильно визначив упущену вигоду.
Оренда квартири у м. Києві коштує понад
2 500,00 грн. на місяць Враховуючи звіт про
ретроспективну оцінку майна, що її
зробив ПП «СВ Девелопмент» в період з
липня 2012 р. по березень 2014 р. надаючи в
оренду квартиру позивач міг отримати 85
050,00 грн. Також за період подачі позову
до 20.03.2014 р., період коли відповідач
проживав в належній позивачу квартирі
останній змушений був зробити витрати
по аварійному відкриттю замків та їх
зміни так як не міг потрапити у
квартиру. За таких обставин позивач
звернувся до відповідного органу з
заявою про зняття ОСОБА_3 з реєстрації
за адресою: АДРЕСА_1. Відповідача було
знято з реєстрації про що свідчить
довідка КП ЖЕК «Золотостівська». В
результаті всіх подій, що відбувалися у
позивача різко погіршилось
самопочуття, знизилась працездатність.
Від постійних переживань підвищувався
тиск в результаті чого позивач
змушений був звільнитися з роботи, а
тому позивач вважає, що йому було
спричинено і моральну шкоду оцінену у 4
872,00 грн.

Не погоджуючись з заявленими вимогами
ОСОБА_3 подав зустрічний позов про
визнання права на житло. Зазначив, що в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований та
постійно проживає з 2007 року. З 20.04.2010 р.
по 19.04.2011 р. ОСОБА_3 проходив строкову
військову службу, після закінчення
якої також отримав реєстрацію у
зазначеній квартирі. Власницею
помешкання була бабуся позивача -
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. За
життя бабуся уклала договір довічного
утримання і договір про зміну набувача
у даному договорі. Набувачем за
договором є ОСОБА_2 Ще за життя
звернулась до суду з позовом про
визнання договору довічного утримання
недійсним. На день розгляду справи
ОСОБА_2 вигнав позивача з квартири,
зламав двері і заселився в помешкання
особисто. Дії ОСОБА_2 є протиправними,
оскільки підстави вважати його
власником квартири за умови оскарження
договору довічного утримання і
відсутності остаточного судового
рішення з цього приводу. ОСОБА_3
змушений проживати не за місцем
реєстрації, але має право на проживання
в квартирі бабусі. За таких обставин
просить суд визнати його таким, що має
прав на проживання в квартирі за
адресою: АДРЕСА_1; вселити до квартири;
визнати його таким, чиє право власності
на квартиру на момент розгляду позову
не визнано і спір перебуває на судовому
розгляді по іншій справі; виселити
ОСОБА_2 з квартири за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому позивач за зустріч ним
позов зменшили розмір позовних вимог в
частині вимог щодо визнання його таким,
чиє право власності на квартиру на
момент розгляду позову не визнано і
спір перебуває на судовому розгляді по
іншій справі та виселення ОСОБА_2 з
квартири у зв'язку із наявним рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12.02.2014 р. яке набрало законної
сили.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав
заявлений ним позов, просив
задовольнити в повному обсязі з
підстав в ньому зазначених. В
задоволенні зустрічного просив
відмовити у зв'язку з його
безпідставністю.

ОСОБА_3, його представник підтримали
заявлені зустрічні вимоги та просили
відмовити у задоволенні первісного
позову.

Третя особа ОСОБА_4 підтримав вимоги
заявлені ОСОБА_3, який має право на
проживання в квартирі, яка належала
ОСОБА_5 і де він був зареєстрований та
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2

Представник Відділу громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Шевченківського районного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві просив розглядати справу за
його відсутності.

Вислухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
справи суд вважає, що як первісний так і
зустрічний позов задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що 10 вересня 2010 року між
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було укладено договір
довічного утримання (догляду),
посвідчений державним нотаріусом
П'ятої Київської державної
нотаріальної контори Войстрик О.В. за
умовами якого ОСОБА_5 передала у
власність ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1.

03 листопада 2010 р. між ОСОБА_5, ОСОБА_7 та
ОСОБА_2 було укладено договір про
заміну набувача в договорі довічного
утримання (догляду), що його посвідчив
державний нотаріус П'ятої Київської
державної нотаріальної контори
Войстрик О.В. за умовами якого
набувачем за договором став ОСОБА_2 та
тримав у власність квартиру АДРЕСА_1,
взявши на себе зобов'язання довічно
утримувати відчужувача ОСОБА_5

Як свідчать матеріали справи, і не
заперечується учасниками процесу, на
день укладання вищезазначених
договорів в квартирі був
зареєстрованим лише власник квартири
ОСОБА_5

ОСОБА_3, онук відчужувача за договором
довічного утримання (догляду), був
зареєстрований в спірній квартирі з 2007
р., що підтверджується довідкою КП ЖЕК
«Золотоустівська».

Також встановлено, і не оспорюється
сторонами що ОСОБА_3 20.04.2010 року був
призваний на строкову військову
службу, знятий з реєстрації та після
звільнення в запас 19.04.2011 року знов
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1., що
підтверджується свідоцтвом про смерть
виданим відділом реєстрації смерті у м.
Києві, актовий запис № 10745.

Ще за своє життя ОСОБА_5 звернулась до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору довічного
утримання (догляду) та договору про
заміну набувача.

Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_3 підтримав
позовні вимоги померлої, як її
правонаступник.

В свою чергу ОСОБА_2 подав зустрічний
позов до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про усунення
перешкод у здійсненні права власності
шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Також до суду звернувся з позовом і
ОСОБА_4 про розірвання договору,
відмову у визнанні права власності,
визнання права власності, зобов'язання
вчинити дії. Відповідачами у справі
були ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_2

12.02.2014 року Шевченківським районним
судом м. Києва ухвалено рішення про
відмову у задоволенні як первісного
так і зустрічних позовів.

25 червня 2014 р. колегією суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва залишено без змін.

ОСОБА_2 просив суд усунути перешкоди у
користуванні власністю, визнання
ОСОБА_3 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1 та зняття його з
реєстрації.

Підставами для заявлення таких вимог
стало була та обставинаОСОБА_5 всупереч
умов договору довічного утримання
(догляду) зареєструвала ОСОБА_3 в
квартирі, що створює перешкоди у
користуванні власним майном і він
зсушений сплачувати за ОСОБА_3
комунальні платежі.

За приписами ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Ухвалюючи рішення 12.02.2014 р. щодо відмови
ОСОБА_2 у задоволенні позову суд
встановив, що позивачем не надано
підтвердження звернення до ОСОБА_3 щодо
звільнення спірної квартири та не
надано належного обґрунтування
позовних вимог в частині визнання
ОСОБА_3 таким, що втратив право
користування спірною квартирою та
зняття його з реєстрації, оскільки
реєстрація ОСОБА_3 у відповідності до
вимог законодавства України.

Як свідчать матеріали справи після
ухвалення Шевченківським районним
судом м. Києва рішення, ОСОБА_2, як новий
власник спірної квартири, звернувся до
Шевченківського РВ ГУ ДМС України в м.
Києві з заявою та ОСОБА_3 15.02.2014 р. було
знято з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1.
Дане рішення відповідачем не
оскаржувалось.

На даний час вимоги ОСОБА_2 містять у
собі прохання стягнути на його користь
збитки - витрати за комунальні послуги
та витрати майстрів по відкриванню та
заміні замків, упущену вигоду, яка
полягає у можливості отримання
орендної плати за квартиру.

Як посянили в судовому засіданні
свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 в березні 2014 р.
ОСОБА_2 просив їх допомогти з квартирою,
яку отримав у власність, пояснював, що
ОСОБА_3 чинить перешкоди у користуванні
нею. У зв'язку із такими обставинами
ОСОБА_2 у якого не було ключів від
помешкання змушений був декілька разів
змінювати замки та лагодити вхідні
двері.

За приписами ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

При цьому збитками є витрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки) та доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

В розумінні положень вищенаведеної
статті стягнення збитків можливо
виключно за умови порушення цивільного
права. Зважаючи на встановлені судовим
рішенням обставини, за відсутності
підстав для визнання ОСОБА_3 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, усунення перешкод у
користуванні квартирою та зняття з
реєстрації, зважаючи на те, що ОСОБА_2 в
установленому законом порядку
звернувся з заявою про зняття
відповідача з реєстрації у спірній
квартирі лише 15.02.2014 р., суд вважає, що
порушення ОСОБА_3 цивільного права
ОСОБА_2 відсутній.

За таких обставин, суд приходить до
висновку щодо відсутності підстав для
задоволення позову ОСОБА_2 в частині
стягнення збитків.

За приписами ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у. зокрема,
у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Зважаючи на те, що судом не встановлено
обставин, які б свідчили про
неправомірність дій ОСОБА_3 не підлягає
задоволенню позов ОСОБА_2 і в частині
відшкодування моральної шкоди.

В свою чергу не підлягають задоволенню
і вимоги зустрічного позову ОСОБА_3
щодо визнання його таким, що має право
на проживання в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1 та вселення.

Як встановлено в судовому засіданні
позивача за зустрічним позовом 15.02.2014 р.
знято з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1
за заявою нового власника. Дане рішення
компетентного органу не оскаржувалось
ОСОБА_3 у встановленому законом
порядку.

З березня 2014 р. ОСОБА_3 не проживає у
спірній квартирі, що останнім визнано в
судовому засіданні.

За положеннями ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

З іншого боку приписами ст. 150 ЖК
України встановлено, що громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші
не заборонені законом угоди.

Члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним
у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням, згідно
до положень ст. 156 ЖК України.

Приписами ст.60 ЦПК України встановлено
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 під час
розгляду справи не доведено наявність
обставин, які надають можливість
визнати за позивачем право на
проживання в квартирі АДРЕСА_1 підстави
для задоволення такої вимоги позивача,
як і вимога щодо вселення в помешкання
належне ОСОБА_2 відсутні.

Розподіляючи судові витрати, суд
керується положеннями ст. 88 ЦПК
України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
3,11,57,60,61,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 22,23 ЦК
України, 71,150,156 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили в разі
закінчення вищезазначених строків або
якщо його не скасовано після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Суддя