АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1032/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу
Мельничук Ю. В. Доповідач в
апеляційній інстанції Єльцов В. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючогоЄльцов В. О.
суддівПальонний В. С. , Нерушак Л. В. при
секретаріБражнюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6, ОСОБА_7 -
ОСОБА_8 на ухвалу Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 17 лютого 2014 року по справі
за заявою представника ОСОБА_8, яка діє
в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
скасування заходів забезпечення
позову по цивільній справі за позовом
ОСОБА_9 до ОСОБА_10, третя особа без
самостійних вимог: ТОВ «777» про
стягнення боргу.

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

В провадженні Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 17 лютого 2014 року
знаходиться цивільна справа за позовом
ОСОБА_9 до ОСОБА_11, ОСОБА_12, третя особа
без самостійних вимог: ТОВ «777» про
стягнення боргу.

13 лютого 2014 року представник ОСОБА_8,
яка діє в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
скасування заходів забезпечення
позову.

В обгрунтування своєї заяви,
представник заявників ОСОБА_8
зазначила, що ухвалою Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 31 січня 2014 року було
задоволено заяву ОСОБА_9 про заміну
заходів забезпечення позову та
замінено заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 05 грудня 2013 року та вжито
наступні заходи забезпечення позову:
накладено заборону ОСОБА_12 здійснювати
будь-які дії, спрямовані на відчуження
(передачу в інший спосіб третім особам)
належних йому кооперативних прав у ТОВ
«777»; накладено заборону ОСОБА_12
здійснювати дії, спрямовані на
відчуження належного ТОВ «777» майна, в
тому числі автозаправної станції за
адресою вул. Дніпропетровська, 2-В в м.
Дніпродзержинську Баглійського р-ну,
Дніпропетровської обл. в цілому та дії
по передачі належних ТОВ «777» прав на це
майно; накладено заборону ОСОБА_12
здійснювати будь-які дії, спрямовані на
відчуження квартири АДРЕСА_1 та дій
щодо передачі квартири у користування
третім особам, у тому числі дії щодо
реєстрації будь-яких осіб у квартирі за
адресою АДРЕСА_1 до вирішення справи по
суті.

Таким чином зачіпаються інтереси ТОВ
«777», яке не є відповідачем по справі.

До недавніх пір учасниками ТОВ «777»
були відповідачі по справі - ОСОБА_11 та
ОСОБА_12, але 26 грудня 2013 року ОСОБА_11 був
виключений зі складу учасників ТОВ
«777», а статутний капітал товариства
було зменшено на розмір внеску ОСОБА_11.

22 січня 2014 року між ОСОБА_12, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 було укладено договір дарування
(відступлення) частки у статутному
капіталі ТОВ «777», за яким ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 стали новими власниками
товариства. Таким чином, ОСОБА_11 і
ОСОБА_12 відповідно з 26 грудня 2013 року та
із 22 січня 2014 року не мають прав на
частки у статутному капіталі ТОВ «777» і
майно товариства не може бути об'єктом
забезпечення позову до них. Заявники
вважають, що необхідність у
застосуванні заходу забезпечення
позову у вигляді заборони проведення
реєстраційних дій відносно ТОВ «777»
відпала і продовження такої заборони
порушує конституційне право власності
і законні інтереси як самого ТОВ «777»
так і його учасників ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а
тому просили суд постановити ухвалу
про скасування заборони відповідачу
ОСОБА_12 здійснювати будь-які дії,
спрямовані на відчуження (передачу в
інший спосіб третім особам) належних
йому корпоративних прав у ТОВ «777», про
скасування заборони ОСОБА_12
здійснювати дії, спрямовані на
відчуження належного ТОВ «777» майна, в
тому числі автозаправної станції за
адресою вул. Дніпропетровська, 2-В в м.
Дніпродзержинську Баглійського р-ну,
Дніпропетровської обл. в цілому та дії
по передачі належних ТОВ «777» прав на це
майно, накладеної ухвалою Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 31 січня 2014 року.

Ухвалою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 17 лютого 2014
року в задоволенні заяви ОСОБА_8, яка
діє в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
скасування заходів забезпечення
позову по цивільній справі за позовом
ОСОБА_9 до ОСОБА_11, ОСОБА_12, третя особа
без самостійних вимог: ТОВ «777» про
стягнення боргу відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6, ОСОБА_7- ОСОБА_8 просить
скасувати ухвалу Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 17 лютого 2014 року про
відмову в задоволенні заяви про
скасування заходів забезпечення
позову як незаконну та постановити
нову, якою вищевказану заяву
задоволити.

Заслухавши суддю доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
слідуючих підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_9 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_11, ОСОБА_12 про стягнення боргу.
Спір носить майновий характер з ціною
позову 2 217 600 грн., тому передбачає
можливість застосування судом заходів
забезпечення позову, якщо стороною
буде заявлено таке клопотання. Таку
заяву ОСОБА_9 суду надав.

Судом встановлено, що ухвалою
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 05 грудня 2013 року
(а.с. 8-9) було задоволено заяву позивача
ОСОБА_9 про забезпечення позову та
накладено заборону ОСОБА_11, ОСОБА_12 та
іншим особам здійснювати будь-які дії,
спрямовані на відчуження (передачу в
інший спосіб третім особам) належних їм
корпоративних прав у ТОВ «777»,
накладено заборону ОСОБА_11, ОСОБА_12 та
іншим особам здійснювати будь-які дії,
спрямовані на відчуження належного ТОВ
« 777» будь-якого майна, в тому числі
автозаправної станції в цілому та дій
по передачі належних ТОВ «777»
будь-якого майна у користування третім
особам, накладено заборону ОСОБА_12 та
іншим особам здійснювати будь-які дії,
спрямовані на відчуження квартири
АДРЕСА_1 та дій щодо передачі квартири у
користування третім особам, у тому
числі дій щодо реєстрації будь-яких
осіб у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 до
моменту вирішення справи по суті.

Зазначена ухвала суду була направлена
до відому на адресу відповідачів за
місцем їх реєстрації.

Ухвалою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 31 січня 2014
року було задоволено заяву позивача
ОСОБА_9 про заміну заходів забезпечення
позову та замінено заходи забезпечення
позову, вжиті ухвалою Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 05 грудня 2013 року, та вжито
наступні заходи забезпечення позову:
накладено заборону ОСОБА_12 здійснювати
будь-які дії, спрямовані на відчуження
(передачу в інший спосіб третім особам)
належних йому корпоративних прав у ТОВ
«777»; накладено заборону ОСОБА_12
здійснювати дії, спрямовані на
відчуження належного ТОВ «777» майна, в
тому числі автозаправної станції за
адресою вул. Дніпропетровська, 2-В в
місті Дніпродзержинську Баглійського
району Дніпропетровської області, в
цілому, та дії по передачі належних ТОВ
«777» прав на це майно; накладено
заборону ОСОБА_12 здійснювати будь-які
дії, спрямовані на відчуження квартири
АДРЕСА_1 та дій щодо передачі квартири у
користування третім особам, у тому
числі дії щодо реєстрації будь-яких
осіб у квартирі за адресою АДРЕСА_1, до
моменту вирішення справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом заходи забезпечення позову.

Ст. 152 ЦПК України визначає види
забезпечення позову.

Згідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується: накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб; забороною
вчиняти певні дії.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України ухвала
суду про забезпечення позову вступає в
силу і виконується негайно.

Наявність такої ухвали суду означає, що
з моменту накладення арешту або
заборони вчиняти дії, відповідач або
інші особи не мають права
розпоряджатись майном, щодо якого
судом накладена заборона.

В апеляційній скарзі представник
апелянтів вказує, що 22 січня 2014 року між
ОСОБА_12, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено
договір дарування (відступлення)
частки у статутному капіталі ТОВ «777»,
за яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стали новими
власниками товариства. Таким чином,
ОСОБА_11 і ОСОБА_12 відповідно з 26 грудня
2013 року та із 22 січня 2014 року не мають
прав на частки у статутному капіталі
ТОВ «777» і майно товариства не може бути
об'єктом забезпечення позову до них,
тому ухвала суду є незаконною і
підлягає скасуванню.

Однак, колегія суддів не може
погодитися з такими доводами
апеляційної скарги виходячи з
наступного.

Так, судом було встановлено, що договір
дарування (відступлення) частки у
статутному капіталі ТОВ «777» було
укладено 22 січня 2014 року, тоді як ухвала
суду про заборону ОСОБА_12 вчиняти
будь-які дії, спрямовані на відчуження
(передачу в інший спосіб третім особам)
належних йому корпоративних прав у ТОВ
«777» була постановлена 05 грудня 2013 року.
Також, з наявного в матеріалах справи
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних осіб-підприємців
ОСОБА_12 залишається єдиним учасником і
директором ТОВ «777», а застосовані
судом заходи забезпечення позову
забороняють відчужувати належні
ОСОБА_12 корпоративні права, які
поширюються на все майно товариства.

Інших належних та допустимих доказів,
які б підтверджували, що підстави або
умови, за якими позов було забезпечено,
змінилися сторони ні в суді першої ні в
суді апеляційної інстанції не надали.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК
України, заходи забезпечення позову
можуть бути скасовані судом, який
розглядає справу. При цьому,
ініціаторами скасування забезпечення
можуть бути особи, що беруть участь у
справі, чи сам суд (суддя). Особи, що не
беруть участі у справі не мають
процесуального права звернення до суду
із заявою про скасування вжитих судом
заходів забезпечення позову. Тому, з
огляду на те, що заявники, які являються
також апелянтами по справі не є
сторонами спору між ОСОБА_9 та ОСОБА_11,
ОСОБА_12, тому вони процесуально не
наділені правом звернення до суду із
вказаною заявою.

З урахуванням вищевикладеного,
враховуючи наявні матеріали справи та
вивчивши надані сторонами докази та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що ухвала суду є
законною та обгрунтовано, а
обгрунтування вимог апеляційної
скарги безпідставними, тому апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, а
ухвалу суду першої інстанції необхідно
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_8 відхилити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 17 лютого 2014 року
по справі за заявою представника
ОСОБА_8, яка діє в інтересах ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про скасування заходів
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10,
третя особа без самостійних вимог: ТОВ
«777» про стягнення боргу залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :