Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-ц/778/1797/14
Головуючий у 1 інстанції: Бондаренко
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційною скаргою ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі представника
ОСОБА_6 на рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 28
лютого 2014 року у справі за позовом ТОВ
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: приватний
нотаріус ОСОБА_7 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року ТОВ «Кредитні
ініціативи» звернулося до суду із
вищевказаним позовом, в якому
зазначало, що відповідно договору
факторингу №15 від 28.11.2012р. між ПАТ
«Сведбанк», який є правонаступником
ВАТ «Сведбанк», та ТОВ «Факторингова
компанія» «Вектор Плюс», банк
відступив право вимоги заборгованості
за вищевказаними договорами відносно
відповідачів, а відповідно договору
факторингу від 28.11.2012р., укладеному між
ТОВ «Факторингова компанія» «Вектор
Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи»,
позивачу передано право грошової
вимоги щодо стягнення заборгованості з
боржника, яка виникла на підставі
кредитного договору, та право вимоги
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за іпотечним договором

Позичальник ОСОБА_3 виконувала умови
кредитного договору не своєчасно та не
в повному обсязі, тому, за нею
утворилася заборгованість, яку
представник позивача уточнив в
судовому засіданні, і станом на 01.03.2013р.
заборгованість складає - 95145,64 гр., а
саме: залишок за кредитом - 49909,75гр.,
нараховані відсотки - 23891,10 грн. та пеня
за несвоєчасну сплату внесків - 21344,79гр.

Посилаючись на зазначені обставини,
просило суд, звернути стягнення на
предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, яка
належить відповідачам та судові
витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 28 лютого 2014 року позов
задоволено.

В рахунок погашення заборгованості
позичальником ОСОБА_3 за кредитним
договором №0703/0408/88-070 від 21.04.2008р.,
укладеним з ВАТ «Сведбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк», заборгованість складає
станом на 01.03.2013р. - 95145,64 гр./, відповідно
до іпотечного договору JV» 0703/0408/88-070-Z-l
від 21.04.2008р., укладеному з
іпотекодавцями ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, оформленого та посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_7 за
реєстровим №2223, звернуто стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею - 39,08кв.м. та житловою
площею - 18,7кв.м. /зазначений в витязі з
реєстру прав власності на нерухоме
майно за №18121679 під реєстраційним
№10618879/, що належить на праві власності
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі
договору купівлі-продажу №Н-016 від
08.02.1996р., посвідченого Товарною біржою
«Правобережна», на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи» /договір
факторингу від 28.11.2012р. / м.Бровари,
Київської області, бул.Незалежності, 14/
шляхом продажу предмету іпотеки на
прилюдних торгах з початковою ціною 53502
долара США, встановленою відповідно п.5
іпотечного договору №0703/0408/88-070-Z-l від
21.04.2008р., або за домовленістю сторін.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
користь ТОВ «Кредитні ініціативи»
судові витрати: суму судового збору -
951,46гр.

Не погоджуючись з рішенням районного
суду ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі
представника ОСОБА_6 подали апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
районного суду скасувати та ухвалити
нове, про відмову у задоволенні позову
у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Вирішуючи питання про звернення
стягнення на предмет іпотеки, суд
першої інстанції виходив з того, що
позичальник ОСОБА_3 неналежним чином
виконувала умови кредитного договору,
утворилася заборгованість, на
погашення якої може бути звернене
стягнення за рахунок іпотечного майна.
При цьому суд врахував, що вимоги щодо
реалізації предмета іпотеки
узгоджуються з положеннями ст. 33, 41
Закону «Про іпотеку».

Натомість судом не були враховані
фактичні обставини справи, зокрема, не
з'ясований розмір заборгованості з
урахуванням пояснень відповідача щодо
погашення частини боргу та вжиття
заходів щодо зменшення розміру
заборгованості, не з'ясовані питання
співмірності вартості іпотечного
майна та його значимості для
відповідачів з розміром
заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
"Про іпотеку" передбачено, що у разі
порушення іпотекодавцем обов'язків,
встановлених іпотечним договором,
іпотекодержатель вправі вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання, а в разі його невиконання
- звернути стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Пунктом 5 іпотечного договору
передбачено, що за домовленістю сторін
вартість предмета іпотеки становить 270
185,10 гр. ( 53502 долара США).

Як роз'яснено в п. 41 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
при вирішенні спору про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
дати оцінку співмірності суми
заборгованості за кредитом та вартості
іпотечного майна, якщо допущене
боржником або іпотекодавцем, якщо він є
відмінним від боржника, порушення
основного зобов'язання чи іпотечного
договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
його прав. Оскільки вказане положення
закону є оціночним, то суд має належним
чином його мотивувати, співставити
обставини зі змістом цього поняття,
визначитись, чи не суперечить його
застосування загальному змісту та
призначенню права, яким урегульовано
конкретні відносини (зокрема про право
на першочергове задоволення вимог за
рахунок предмета застави), та врахувати
загальні засади цивільного
законодавства - справедливість,
добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1
ст. 3 ЦК України).

Судом першої інстанції установлено, що
заборгованість відповідачів за
кредитним договором на час ухвалення
рішення становить 95 145,64 гр. Апелянтом
надані численні квитанції, які
свідчать про часткове погашення боргу,
але позивачем в справі не надано
відомостей про рух коштів за кредитним
договором з зазначенням того, чи
увійшли погашені боржниками грошові
суми у визначення остаточного розміру
заборгованості.

Вирішуючи спір суд першої інстанції на
вказані положення закону уваги не
звернув, належним чином не оцінив
співмірність розміру заборгованості з
вартістю предмета іпотеки, не зазначив,
чому не взяв до уваги умови договору
іпотеки щодо вартості предмета
іпотеки.

З огляду на викладене, враховуючи що
відповідач здійснює часткове
погашення боргу, вартість предмета
іпотеки яка визначена у договорі,
значно перевищує розмір
заборгованості за договором, іпотечним
майном є житло, в якому мешкають
відповідачі, а також враховуючи
відсутність належного розрахунку з
остаточним визначенням розміру
заборгованості на час розгляду справи,
судова колегія вважає, що позивачем не
доведена необхідність звернення
стягнення на іпотечне майно.

Керуючись ст.ст. 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 28 лютого 2014 року в цій
справі скасувати та ухвалити нове
рішення.

В задоволенні позову ТОВ «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про звернення стягнення на предмет
іпотеки - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: