УХВАЛА

іменем України

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової
Є.П., Євтушенко О.І.,

Завгородньої
І.М., Іваненко
Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Пектораль-Агро» до Фермерського
господарства «Скорук М.А.», ОСОБА_4,
треті особи: реєстраційна служба
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції, Приватне
підприємство «Пектораль», про визнання
недійсним договору оренди землі,
скасування державної реєстрації,
зобов'язання вчинити дії, за касаційною
скаргою Фермерського господарства
«Скорук М.А.» на рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 12 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а:

ТОВ «Пектораль-Агро» звернулося до
суду з позовом до ФГ «Скорук М.А.»,
ОСОБА_4, треті особи: реєстраційна
служба Нікопольського міськрайонного
управління юстиції, приватне
підприємство «Пектораль», про визнання
недійсним договору оренди землі,
скасування державної реєстрації,
зобов'язання вчинити дії, посилаючись
на те, що реєстраційною службою
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції 04 червня 2013 року
проведено державну реєстрацію
договору оренди земельної ділянки від
03 жовтня 2012 року, кадастровий номер
:01:003:0242, загальною площею 3,04 га,
розташованої на території Менжинської
сільської ради Нікопольського району
Дніпропетровської області, укладеного
між ФГ «Скорук М.А.» та ОСОБА_4

Позивач вважав, що укладений між ФГ
«Скорук М.А.» та ОСОБА_4 договір оренди
земельної ділянки є недійсним, а
державна реєстрація цього договору
підлягає скасуванню з наступних
підстав.

За договором оренди земельної ділянки
від 05 липня 2007 року земельну ділянку,
кадастровий номер :01:003:0242,
загальною площею 3,04 га без виділення її
в натурі, розташовану на території
Менжинської сільської ради
Нікопольського району
Дніпропетровської області, ОСОБА_4
передала в строкове платне володіння
та користування ПП «Пектораль» строком
до 30 жовтня 2012 року для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що підтверджується
реєстрацією договору Нікопольським ДП
«ДРЦ ДЗК» від 26 березня 2008 року за
номером 09.

ПП «Пектораль» належним чином
виконувало умови договору та
використовувало земельну ділянку
згідно з її цільовим призначенням у
складі інших земельних ділянок,
отриманих ПП «Пектораль» у оренду від
інших співвласників земельних паїв,
після реорганізації КСП «ім. К. Маркса»
відповідно до розміру на конфігурації,
закріпленими межовими знаками
встановленого зразка по окружній межі
єдиним масивом.

ТОВ «Пектораль-Агро» відповідно до п. 1.8
свого статуту є правонаступником ПП
«Пектораль» в частині земельних прав
та обов'язків, а саме: оренди земельних
ділянок, користування земельними
ділянками, власності на земельні
ділянки.

Оскільки умови передачі в оренду
земельної ділянки між ОСОБА_4 та ТОВ
«Пектораль-Агро» з урахуванням чинного
договору з ПП «Пектораль» були
повністю узгоджені, земельна ділянка
знаходилась у фактичному користуванні
ТОВ «Пектораль-Агро», 15 серпня 2012 року
був підписаний договір оренди
земельної ділянки, кадастровий номер
:01:003:0242, загальною площею 3,04 га,
розташованої на території Менжинської
сільської ради Нікопольського району
Дніпропетровської області, між ТОВ
«Пектораль-Агро» та ОСОБА_4

Проте, як зазначав позивач, поки ТОВ
«Пектораль-Агро» готувало документи
для державної реєстрації договору
оренди, 03 жовтня 2012 року ОСОБА_4
підписала договір оренди цієї ж
земельної ділянки з ФГ «Скорук М.А.»,
тобто під час дії договору оренди,
укладеного ОСОБА_4 з ПП «Пектораль», та
після узгодження умов та підписання
договору оренди з ТОВ «Пектораль-Агро».

З огляду на наведене позивач просив
визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки, укладений 03 жовтня
2012 року між ФГ «Скорук М.А.» та ОСОБА_4,
зареєстрований реєстраційною службою
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції 04 червня 2013 року на
підставі рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень,
індексний номер 4375243 від 04 червня 2013
року, номер запису про інше речове
право 1173850; скасувати рішення про
державну реєстрацію вказаного
договору; зобов'язати реєстраційну
службу Нікопольського міськрайонного
управління юстиції зареєструвати
договір оренди земельної ділянки,
кадастровий № :01:003:0242, площею 3,04
га, розташованої на території
Менжинської сільської ради
Нікопольського району
Дніпропетровської області, укладений
між ТОВ «Пектораль-Агро» та ОСОБА_4 15
серпня 2012 року.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 12 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 04 лютого 2014 року, позов
задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки, кадастровий №
:01:003:0242, площею 3,04 га, розташованої
на території Менжинської сільської
ради Нікопольського району
Дніпропетровської області, укладений 03
жовтня 2012 року між ФГ «Скорук М.А.» та
ОСОБА_4, зареєстрований реєстраційною
службою Нікопольського міськрайонного
управління юстиції 04 червня 2013 року на
підставі рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень,
індексний номер 4375243 від 04 червня 2013
року, номер запису про інше речове
право 1173850.

Скасовано рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень,
індексний номер 4375243 від 04 червня 2013
року шляхом внесення до державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію іншого речового права
запису про скасування державної
реєстрації договору оренди земельної
ділянки, кадастровий № :01:003:0242,
площею 3,04 га, розташованої на території
Менжинської сільської ради
Нікопольського району
Дніпропетровської області, укладений 03
жовтня 2012 року між ФГ «Скорук М.А.» та
ОСОБА_4, дата державної реєстрації 04
червня 2013 року, номер запису про інше
речове право 1173850.

У решті позову відмовлено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ФГ «Скорук
М.А.» просить зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову в позові.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Судами встановлено, що згідно з
державним актом на право приватної
власності на землю ОСОБА_4 на підставі
рішення Нікопольської районної
державної адміністрації від 29 липня 2002
року на праві приватної власності
належить земельна ділянка площею 3,04 га
на території Менжинської сільської
ради (а.с. 15).

05 липня 2007 року між ОСОБА_4 та ПП
«Пектораль» укладено договір, за
умовами якого останнє прийняло в
оренду до 30 жовтня 2012 року належну
ОСОБА_4 земельну ділянку площею 3,04 га.

01 листопада 2007 року до вказаного
договору між сторонами укладено
додаткову угоду відносно розміру
орендної плати (а.с. 11-13).

26 березня 2008 року здійснено державну
реєстрацію зазначеного договору
оренди землі.

01 березня 2008 року ОСОБА_4 фактично
передала в натурі свою земельну
ділянку в оренду ПП «Пектораль» (а.с. 14).

Згідно з п. 3.2 договору оренди орендар
має право на поновлення договору на
новий термін з повідомленням другої
сторони договору про наміри
продовження дії договору не пізніше,
ніж за два місяці до його закінчення.

10 липня 2012 року ПП «Пектораль»
направило ОСОБА_4 лист, у якому
повідомило про намір продовжити дію
договору оренди, та у зв'язку з
передачею своїх прав та обов'язків у
земельних правовідносинах
правонаступнику ТОВ «Пектораль-Агро»
пропонувало укласти договір оренди з
останнім (а.с. 54).

Згідно з п. 1.8 статуту ТОВ
«Пектораль-Агро» останнє є
правонаступником ПП «Пектораль» в
частині земельних прав та обов'язків, а
саме: оренди земельних ділянок,
користування земельними ділянками,
власності на земельні ділянки (а.с. 7-9,
73).

За договором купівлі-продажу від 01
березня 2013 року ПП «Пектораль» продало
ТОВ «Пектораль-Агро» посіви культур, а
за договором купівлі-продажу від 04
березня 2013 року - зрошувальні системи
та дощувальні машини (а.с. 40-51).

За договором оренди землі від 15 серпня
2012 року ОСОБА_4 передала ТОВ
«Пектораль-Агро» в оренду на 10 років
належну їй земельну ділянку площею 3,04
га (а.с. 20-24). Договір надісланий ТОВ
«Пектораль-Агро» на державну
реєстрацію 30 жовтня 2012 року.

03 жовтня 2012 року між ОСОБА_4 та ФГ
«Скорук М.А.» укладено договір оренди
тієї ж земельної ділянки строком на 10
років.

04 червня 2013 року здійснено державну
реєстрацію договору оренди в
державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно (а.с. 31-36).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, враховуючи наведене
та встановлені обставини щодо
фактичного продовження використання
ПП «Пектораль» та ТОВ «Пектораль-Агро»
орендованої у ОСОБА_4 земельної
ділянки, а також наявність
волевиявлення ОСОБА_4 на продовження
дії договору оренди із
правонаступником попереднього
орендаря - ТОВ «Пектраль-Агро» шляхом
укладення з останньою 15 серпня 2012 року
договору оренди, дійшов висновку про
наявність підстав для визнання
недійсним укладеного ОСОБА_4 03 жовтня
2012 року із ФГ «Скорук М.А.» договору
оренди з огляду на положення ст. ст. 203,
215, 764 ЦК України, ст. 33 Закону України
«Про оренду землі» .

Проте з такими висновками погодитися
не можна з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

На наведені положення закону суд
належної уваги не звернув, не врахував,
що позов заявлено щодо дійсності
договору, укладеного між ОСОБА_4 та ФГ
«Скорук М.А.», стороною якого ТОВ
«Пектораль-Агро» не є.

Доказів набуття ТОВ «Пектораль-Агро»
прав орендаря за договором від 05 липня
2007 року між ПП «Пектораль» та ОСОБА_4
відповідно до умов договору та
закінчення терміну його дії (30 жовтня
2012 року) матеріали справи не містять.

Договір між ТОВ «Пектораль-Агро» та
ОСОБА_4 від 15 серпня 2012 року державної
реєстрації не пройшов, а отже, не є
вчиненим у розумінні ст. 210 ЦК України.
Доказів передачі земельної ділянки від
ОСОБА_4 до ТОВ «Пектораль-Агро» на
виконання досягнутих домовленостей
останнім не подано.

За положенням ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів передбачений ст. 16 ЦПК
України.

Разом із тим особа, право якої порушено,
може скористатися не будь-яким, а
конкретним способом захисту свого
права. Спосіб захисту порушеного права
частіше за все визначається
спеціальним законом, який регламентує
конкретні цивільні правовідносини.

На наведене суд уваги не звернув, не
врахував, що якщо наймодавець не
передає наймачеві майно, наймач має
право за своїм вибором:

1) вимагати від наймодавця передання
майна і відшкодування збитків,
завданих затримкою;

2) відмовитися від договору найму і
вимагати відшкодування завданих йому
збитків.

Зазначені способи захисту прав
наймодавця визначені ст. 766 ЦК України
та можливості оспорення договору
найму, укладеного з іншим наймачем, не
передбачають.

На порушення вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК
України суд апеляційної інстанції,
перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, помилок останнього у
застосуванні норм матеріального права
не виправив, усіх доводів апеляційної
скарги не перевірив, не навів мотивів
ухваленого ним судового рішення й
обставин, які б спростовували доводи
скарги, та рішення суду першої
інстанції залишив без змін помилково.

З огляду на наведені порушення
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права ухвала суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню з передачею справи на новий
апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фермерського
господарства «Скорук М.А.»
задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04 лютого
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до апеляційного суду
Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
Є.П. Євграфова

О.І.
Євтушенко

І.М.
Завгородня

Ю.Г.
Іваненко