АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/5345/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції:Ластовка Н.Д.
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

08 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського
районного суду м.Києва від 19 лютого 2014
року в справі за заявою ОСОБА_1 про
скасування рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 01 листопада 2013
року в справі за позовом ПАТ
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
,-

в с т а
н о в и л а:

В січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з заявою про скасування рішення
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 01
листопада 2013 року в справі за позовом
ПАТ «Укрсоцбанк» до нього про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. Вказував,що справа була
розглянута неправомірно у його
відсутність,оскільки його не було
належним чином повідомлено про час та
місце розгляду справи, розмір
заборгованості не відповідає
дійсності і крім того кредитний
договір не має третейського
застереження стосовно розгляду даного
спору.

Ухвалою Дніпровського районного
суду м. Києва від 19 лютого 2014 року в
задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та ухвалити нову про
скасування рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 01 листопада 2013
року,посилаючись на невідповідність
рішення суду обставинам справи.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення представника ПАТ
«Укрсоцбанк», обговоривши доводи
апеляційної скарги , обставини справи ,
колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що між ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 17.10.2011 року
укладено договір кредиту №
004АІ-КR. Відповідно до п.п. 6.1
договору кредиту, сторони домовились
про те, що всі розбіжності щодо
укладення, виконання, розірвання,
зміни, визнання недійсним повністю або
частково, а також з будь-яких інших
питань, що стосуються даного договору,
становлять предмет спору та підлягають
розгляду в Постійно діючому
Третейському суді при Асоціації
українських банків .

01 листопада 2013 року Постійно
діючим Третейським судом при Асоціації
українських банків в справі № 733/13 за
позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, ухвалено
рішення , не погодившись з яким ОСОБА_1
подано до Дніпровського районного суду
м. Києва заяву про його скасування.

Відповідно до частин 1,2 ст. 389-5
ЦПК України, рішення третейського суду
може бути скасовано лише у випадках,
передбачених цією статтею.Рішення
третейського суду може бути скасовано
у разі якщо:1) справа, в якій прийнято
рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону; 2) рішення
третейського суду прийнято у спорі, не
передбаченому третейською угодою, або
цим рішенням вирішені питання, які
виходять за межі третейської угоди.
Якщо рішенням третейського суду
вирішені питання, які виходять за межі
третейської угоди, то скасовано може
бути лише ту частину рішення, що
стосується питань, які виходять за межі
третейської угоди;3) третейську угоду
визнано судом недійсною; 4) склад
третейського суду, яким прийнято
рішення, не відповідав вимогам закону;
5) третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участі у справ.

Відмовляючи в задоволенні
зазначеної заяви, суд першої інстанції
виходив з того, що підстави
,передбачені Законом України «Про
третейські суди», при яких можливе
скасування рішення третейського суду,
відсутні.

Такий висновок суду є законним
та обґрунтованим, відповідним нормам
процесуального права та обставинам
справи.

Посилання ОСОБА_1 про те, що
кредитний договір не має третейського
застереження, на увагу не заслуговує з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про третейські суди»,
третейська угода може бути укладена у
вигляді третейського застереження в
договорі, контракті або у вигляді
окремої письмової угоди.

Вимогами ч. 5 ст. 12 вказаного
закону, зазначено, що третейська угода
має містити відомості про найменування
сторін та їх місцезнаходження, предмет
спору, місце і дату укладання угоди.
Частина 6 даної статті зазначає , що
посилання у договорі, контракті на
документ, який містить умову про
третейський розгляд спору, є
третейською угодою за умови, що договір
укладений у письмовій формі і це
посилання є таким, що робить третейську
угоду частиною договору.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про третейські суди» , якщо третейська
угода укладена у вигляді третейського
застереження, то вона вважається
невід'ємною частиною угоди і щодо неї
діють такі самі правила
правонаступництва, що й до угоди в
цілому.

Як вбачається з договору кредиту
, укладеному між ОСОБА_1 та ПАТ
«Укрсоцбанк» , то він містить відомості
про найменування сторін та їх
місцезнаходження, місце і дату
укладання угоди , а підпункт 6.1
вказаного договору містить умову про
третейський розгляд спору і вказаний
договір підписано обома сторонами.

Не заслуговують на увагу і
посилання заявника на те, що
третейським судом при ухваленні
рішення вирішено питання про права і
обов»язки осіб, які не брали участь у
справі, оскільки суд прийняв рішення у
його, ОСОБА_1, відсутність, оскільки в
даному випадку має місце невірне
тлумачення норм закону .

Пункт 5 ст. 389-5 ЦПК України вказує
на вирішення питання про права та
обов»язки осіб, які не були сторонами
кредитного договору та які не були
сторонами у справі під час її розгляду
Постійно діючим Третейським судом при
Асоціації українських банків.

ОСОБА_1 є стороною кредитного
договору ,укладеного ним 17.10.2011 року з
ПАТ «Укрсоцбанк» та саме до нього
останнім було пред»явлено вимогу про
стягнення заборгованості до Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків.

Колегією суддів не встановлено і
інших порушень, передбачених ч. 2 ст.
389-5 ЦПК України, які б були підставою до
скасування рішення третейського суду ,
а тому доводи апеляційної скарги до
уваги не приймаються.

На підставі викладеного ухвала
суду є законною, підстави до скасування
якої відсутні.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312-315 ЦПК
України , колегія суддів , -

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного
суду м. Києва від 19 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Головуючий -
Судді -