АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/462/14-ц
Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц7741104К14
Категорія № 55 ( І )
Доповідач Грищенко Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А.,
Турік В.П.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_3, яка діє за довіреністю
в інтересах позивача ОСОБА_2, на
рішення Центрально -Міського
районного суду м.Кривого Рогу від 27
березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2, в інтересах якої за довіреністю
діє ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про
відшкодування збитків від неодержаних
доходів, -

В С Т А Н О В И Л А
:

У січні 2014 року ОСОБА_3, яка діє за
довіреністю в інтересах ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4
про відшкодування збитків від
неодержаних доходів.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що після
смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_2 спадкувала право власності на
1/2 будинку АДРЕСА_1, загальною площею 46,40
м2.

Посилаючись на ст. 732 ЦК України,
позивач просила суд стягнути на її
користь з відповідача збитки (упущену
вигоду) у сумі 12226,40 грн., виходячи з
розрахунку орендної плати в місяць 17
грн./ 1 кв.м., терміном 31 місяць з 19.06.2007
року до 03.08.2011 року, а також стягнути
судові витрати.

Рішенням Центрально -Міського
районного суду м.Кривого Рогу від 27
березня 2014 року ОСОБА_3, яка діє за
довіреністю в інтересах ОСОБА_2,
відмовлено в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_4 про відшкодування
збитків від неодержаних доходів.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_3, посилаючись не
неповне з'ясування судом обставин, які
мають значення для правильного
вирішення спірного питання,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального
законодавства, ставить питання про
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

Вважає, що суд безпідставно послався
на ст.623 ЦК України, яка не підлягає
застосуванню до спірних
правовідносин.

Судом не враховано, що позивач довела
позовні вимоги письмовими доказами
наданими до позовної заяви.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Як убачається з копії Свідоцтва про
право на спадщину за законом від 15
листопада 2012 року, посвідченого
державним нотаріусом Першої
Криворізької нотаріальної контори,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-3060,
спадкоємцем на ? частину цеглового
житлового будинку А-1 житловою площею 32
,80 кв.м., загальною площею 46,40 кв. м з
господарчими та побутовими будівлями,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
після померлого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є
його онука - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно копії Витягу з державного
реєстру прав власності за ОСОБА_2,
зареєстровано право власності на ?
частину домоволодіння. ( а.с.8-9,11).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції керувався
ст..ст.22,623 ЦК України та дійшов
висновку, що позивачем не доведений
факт порушення її прав зі сторони
відповідача.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Як на правову підставу обґрунтування
позовних вимог представник позивача
ОСОБА_2, - ОСОБА_3 посилалась на ст.ст.
317,319, 732 ЦК України, що відповідач
порушує її право на отримання вигоди
від здачі майна в оренду.

Частиною 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

При цьому, частина 4 цієї статті вказує
на те, що доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В розумінні ст. 57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи,
відсутні належні та допустимі докази ,
в розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України, що
стосуються предмету доказування, а
саме докази того, що позивач мала
намір здати в оренду частку належній
їй на праві приватної часткової
спільної власності ? частини
домоволодіння, що в неї був наймач, а зі
сторони відповідача ОСОБА_4 чинились
будь - які перешкоди, а тому колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про покладення на
позивача та її представника ОСОБА_3
обов'язку доведення збитків від
неодержаних доходів та спричинення їх
діями відповідача ОСОБА_4

Колегія суддів вважає доводи
апеляційної скарги представника
позивача про посилання суду першої
інстанції на ст..623 ЦК України такими, що
не заслуговують на увагу, оскільки п.3
ч.1 ст.214 ЦПК України передбачено, що
під час ухвалення рішення суд
вирішує зокрема питання щодо правової
норми, яка підлягає застосуванню до
спірних правовідносин.

Посилання в позовній заяві та
апеляційній скарзі представника
позивача на ст..732 ЦК України є
недоцільними, оскільки між сторонами
не виникли договірні відносини з
договору ренти.

Колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції , що
для застосування міри
відповідальності- як стягнення збитків
у вигляді упущеної вигоди, потрібна
наявність усіх елементів складу
цивільного правопорушення: а саме: 1)
протиправної поведінки; 2) збитків; 3)
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками; 4) вини
та встановлення заходів, вжитих
стороною для одержання такої вигоди.

Пред'явлення вимоги про відшкодування
неодержаних доходів (упущеної вигоди)
покладає на позивача обов'язок довести,
що ці доходи (вигода) не є абстрактними,
а дійсно були б ним отримані в разі
відсутності порушення його цивільних
прав. При визначенні реальності
неодержаних доходів мають
враховуватися заходи, вжиті кредитором
для їх одержання.

Ані позивачем, ані її представником не
надано доказів на підтвердження
заявлених позовних вимог.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі встановив
права і обов'язки сторін, що брали
участь у справі, обставини справи,
перевірив доводи і заперечення сторін,
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і
підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313-315 ЦПК України
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка
діє за довіреністю в інтересах
позивача ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Центрально -Міського
районного суду м.Кривого Рогу від 27
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: