№ 308/6199/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08.09.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого-судді -Бенца К.К.,

при секретарі - Вайда Я.П.

за участі позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгород
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа на боці відповідача
без самостійних вимог - Ужгородський
міський відділ ГУ ДМС України в
Закарпатській області про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Ужгородського міськрайонного суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа на боці
відповідача без самостійних вимог -
Ужгородський міський відділ ГУ ДМС
України в Закарпатській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням у
квартирі АДРЕСА_1. Мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що він є
квартиронаймачем житлової квартири
АДРЕСА_1, на підставі договору найму
квартири, який укладений на підставі
п.1.2. рішення сесії Ужгородської
міської ради Закарпатської області
28.07.2010 року №225 «про укладення
договорів найму» у зв'язку з зняттям
державної реєстрації 17.04.2007 року та
переходом на інше проживання основного
квартиронаймача гр. ОСОБА_3, його
колишньої дружини , з якою він
розлучився 23.09.2002 року і яка була
квартиронаймачем, разом з членами сім'ї
на підставі ордеру на житлове
приміщення №002037 від 08.01.1989 року. З 20.09.2001
року відповідач не проживає у АДРЕСА_1,
жодної участі в утриманні квартири не
приймає, однак є зареєстрованим.
Реєстрація відповідача у квартирі
чинить йому перешкоди у приватизації
даного приміщення та в реєстрації
його доньки за вказаною адресою. З
посиланням на викладене, а також на те,
що відповідач ОСОБА_2 в даній квартирі
не проживає з 20.09.2001 року без поважних
причин, але залишається зареєстрованим
за вказаною адресою, що змушує його
нести додаткові витрати по оплаті
житлово - комунальних послуг, а також з
посиланням на норми ст. 405 ЦК України,
ст. 71,72,156 ЖК України просить суд винести
рішення яким визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - квартирою № 115 в буд
АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, просив
задовольнити з підстав та мотивів
викладених у позові. Пояснив суду, що
відповідач з серпня 2001 року без
поважних причин не проживає в АДРЕСА_1.
Участі в утриманні квартири не приймає
та чинить перешкоди у реєстрації його
доньки за даною адресою.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання повторно не з'явився, про час
та місце розгляду справи був
повідомлений у встановленому законом
порядку, про причини неявки суд не
повідомляв, клопотань про відкладення
розгляду справи, а також заяв про
розгляд справи за його відсутності до
суду не надходило, тому суд згідно ч.4
ст.169 ЦПК України ухвалив провести
заочний розгляд справи.

В судове засідання представник
третьої особи Ужгородського МВ ГУ ДМС
України в Закарпатській області не
з'явився, однак надав суду заяву, у якій
просив розглянути справу без його
участі.

Заслухавши пояснення позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
враховуючи принципи рівності сторін,
суд дійшов до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як члени сім'ї ОСОБА_3
вселились у житлове приміщення
квартири АДРЕСА_1 на підставі ордеру
на житлове приміщення №002037 від 08.01.1989
року./а.с.6/

Судом встановлено, що
квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 є
ОСОБА_1 на підставі договору найму
житла, який укладений 17.08.2010 року між КП

ЖРЕР №8 та ОСОБА_1 на підставі п.1.2.
рішення сесії Ужгородської міської
ради Закарпатської області від 28.07.2010
року №225 «про укладення договорів
найму» у зв'язку із зняттям з державної
реєстрації 17.04.2007 року та переходом на
інше проживання основного
квартиронаймача гр. ОСОБА_3, колишньої
дружини позивача/а.с.5,7/.

Судом встановлено, що між КП ЖРЕР №8 та
ОСОБА_1 наймачем квартири укладено
договір про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій від 17.04.2014 року.

Згідно довідки КП ЖРЕР №8 від 07.04.2014
року за № 607 у квартирі АДРЕСА_1
зареєстрований відповідач - ОСОБА_2
/а.с.14/

Як встановлено судом, відповідач -
ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1, не проживає
з 20.09.2001 року , що стверджується даними
акту про непроживання від 08.04.2014 року
затвердженого директором КП ЖРЕР №8
/а.с.13/

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
державі .

Правовідносини, що склалися між
сторонами регулюються Конституцією
України, Житловим кодексом УРСР,
Цивільним кодексом України, Законом
України „Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", та іншими
нормативно-правовими актами України з
житлових питань.

Конституція України у ст.47 проголошує,
що кожен має право на житло. Держава
гарантує не тільки свободу його
придбання, але й можливість
стабільного користування житлом, його
недоторканість, а також недопущення
примусового позбавлення житла, не
інакше, як на підставі закону і за
рішенням суду.

Оскільки квартира АДРЕСА_1 належить до
комунального житлового фонду, на
спірні правовідносини поширюються
положення ст. cт. 71,72 ЖК України.

Реалізація встановлених
конституційних гарантій, поряд з
іншими, відображається в збереженні
житла в державному та комунальну
житлову фонді за тимчасово відсутніми
громадянами протягом шести місяців (ст.
71 ЖК УРСР)

Не проживання у жилому приміщенні
понад встановлений строк без поважних
причин, дають підстави для визнання цих
осіб в судовому порядку такими, що
втратили права користування ним (ст. 72
ЖК УРСР)

Статтею 71 ЖК УРСР передбачена
можливість збереження жилого
приміщення за відсутніми наймачами або
членами їх сімей протягом шести
місяців або протягом більш тривалого
часу при наявності конкретних
обставин, перелічених також в ст. 71
цього ж кодексу. Якщо наймач або члени
його сім'ї були відсутні з поважних
причин понад шість місяців, цей строк
за заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

З урахуванням всіх обставин справи, а
також те, що відповідно до вимог ст. 60
ЦПК України - кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, користуючись рівними
правами, на засадах змагальності
згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи
із принципів розумності та
справедливості, суд приходить до
висновку, що позовна вимога про
визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням -
квартирою № 115 в буд АДРЕСА_1, є
обґрунтованою і підлягає до
задоволення, оскільки позивач в
судовому засіданні належними і
допустимими доказами довів ті
обставини на які посилався, як на
підставу своїх вимог.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.41 Конституції України, та
ст.ст. 71,72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169,
209, 212-215, 224-226 ЦПК України , суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа на боці відповідача без
самостійних вимог - Ужгородський
міський відділ ГУ ДМС України в
Закарпатській області про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням -
квартирою №115, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплаченого ним суму судового збору в
розмірі 243,60 грн.(двісті сорок три
гривні шістдесят копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
К.К. Бенца