РІШЕННЯ

Іменем України

24.09.2014 року Франківський районний
суд м. Львова в складі:

головуючої-судді:
Мартьянової С.М.

при секретарі:
Франків А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в
якому просить розірвати шлюб між нею та
відповідачем, зареєстрований 02 липня
2006 року у Франківському відділі
реєстрації актів цивільного стану
Львівського міського управління
юстиції, про що в книзі реєстрації
шлюбів зроблено відповідний запис за
№41, Серія НОМЕР_1. Від даних шлюбних
відносин народилося двоє дітей:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Одруження з відповідачем
виявилося невдалим. Проживши разом, на
побутовому ґрунті через різницю в
поглядах на життя, між позивачкою та
відповідачем почали виникати
непорозуміння, конфлікти, що привели до
напружених відносин в сім'ї. Все це
призвело до того, що протягом певного
часу між ними встановились відчужені
стосунки, втратили почуття любові один
до одного. Шлюбні відносини фактично
припинились. Примирення з відповідачем
неможливе.

Сторони в судове засідання не з'явились
та подали до суду заяви про розгляд
справи у їх відсутності, на підставі
наявних матеріалів справи, просять
шлюб розірвати. Суд у відповідності до
ст.169 ЦПК України, вважає, що справу слід
розглядати у відсутності сторін на
підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, суд вважає, що позов слід
задовольнити з наступних підстав.

02 липня 2006 року між позивачкою та
відповідачем було зареєстровано шлюб у
Франківському відділі реєстрації
актів цивільного стану Львівського
міського управління юстиції, про що в
книзі реєстрації шлюбів зроблено
відповідний запис за №41, Серія НОМЕР_1.

Від даного шлюбу народилось двоє
дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з матеріалів
справи, сторони по справі припинили
спільне проживання та ведення
спільного господарства, шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існує лише формально,
подальше спільне життя і збереження
шлюбу не узгоджується з інтересами як
позивачки, так і відповідача, а тому суд
приходить до переконання, що
примирення між сторонами не вбачається
можливим.

Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу
України, шлюб припиняється внаслідок
його розірвання.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу
України, суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що шлюб між позивачкою та
відповідачем слід розірвати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачки слід
стягнути судові витрати, а саме: суму
судового збору в розмірі 243,60 грн.

З наведених міркувань та керуючись
ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,
ст.ст. 10, 15, 57-60, 88, 208, 209, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
зареєстрований 02 липня 2006 року у
Франківському відділі реєстрації
актів цивільного стану Львівського
міського управління юстиції, про що в
книзі реєстрації шлюбів зроблено
відповідний запис за №41, Серія НОМЕР_1, -
розірвати, після розірвання шлюбу
ОСОБА_2 залишити прізвище - "ОСОБА_2".

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
243,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя
Мартьянова С.М.