Справа № 522/9399/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у
складі :

головуючого одноособово судді
Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового
засідання Скибінській Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на
бездіяльність начальника Першого
Приморського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2 щодо не
прийняття постанов про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчих листів №522/20009/13-ц,
виданих Приморським районним судом м.
Одеси 16.04.2014 р., не надіслання стягувачу
копії цієї постанови, не накладення
арешту на майно та кошти боржника, не
винесення відповідної постанови за
заявою стягувача одночасно з
винесенням постанови про відкриття
виконавчого провадження, не розгляду
заяв та клопотань стягувача,
викладених у його заявах від 12.04.2014 р.,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси
надійшла скарга, відповідно до якої
заявник просить суд: визнати
незаконною бездіяльність начальника
Першого Приморського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2
щодо не прийняття постанов про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчих
листів №522/20009/13-ц, виданих Приморським
районним судом м. Одеси 16.04.2014 р., не
надіслання стягувачу копії цієї
постанови, не накладення арешту на
майно та кошти боржника, не винесення
відповідної постанови за заявою
стягувача одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження, не розгляду заяв та
клопотань стягувача, викладених у його
заявах від 12.04.2014 р., не об’єднання в
одне провадження виконання за двома
виконавчими листами; зобов’язати
начальника Першого Приморського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 надіслати стягувану постанови
про відкриття виконавчого провадження
з примусового виконання виконавчих
листів №522/20009/13-ц, виданих Приморським
районним судом м. Одеси 16.04.2014 р.,
накласти арешт на майно та кошти
боржника з метою забезпечення
виконання рішень суду, а також
розглянути заяви та клопотання
стягувача згідно його заяв від 24.04.2014 р.,
об’єднати в одне провадження зведене
виконавче провадження примусове
виконання за двома вказаними
виконавчими листами.

В обґрунтування поданої заяви заявник
зазначив, що рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 09.09.2013 р. за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ПАТ
«Українська страхова компанія «Княжна
Вієнна ОСОБА_4» про стягнення збитків
та моральної шкоди, завданих в
результаті ДТП, стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_5 суму франшизи у розмірі
510 грн. та судовий збір у розмірі 17,6 грн.
Рішенням Апеляційного суду Одеської
області від 12.03.2014 р. додатково стягнуто
з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 1500 грн. на
відшкодування моральної шкоди та 500
грн. понесених витрат на правову
допомогу.

16 квітня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси видав відповідні виконавчі
листи, які 24 квітня 2014 року разом із
заявами про примусове виконання та
відповідними клопотаннями були
направленні до Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
(що підтверджується фіскальними чеками
від 24.04.2014 р. №9892, 9880, даними
відстеження поштових відправлень
Укрспецпошти, згідно яких їх вручено
ВДВС 29.04.2014 р.).

Як зазначає позивач, жодних документів
з Першого Приморського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції він досі
не отримував.

У зв’язку з чим, заявник вважає
бездіяльність начальника Першого
Приморського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2 незаконною
та такою, що порушує приписи визначені
у ч. 2, 5 ст. 25, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 33 та ч. 1, 2 ст.
83 Закону України «Про виконавче
провадження», а саме начальник відділу
ДВС не здійснив, не зобов’язав
відповідного державного виконавця
провести виконавчі дії у встановленому
законом порядку та вчинити усі інші
відповідні дії, спрямовані на
примусове виконання рішень судів.

Заявник у судове засідання не
з’явився, про час та місце проведення
судового засідання повідомлявся
належним чином, згідно скарги просить
справу розглядати у його відсутності.

Начальник Першого Приморського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 у судове засідання не з’явивсь,
про час та місце проведення судового
повідомлявся належним чином, причини
неявки суду не повідомив, заперечень
та заяв про розгляд справи за його
відсутності до суду не надходило.

Суд розглянувши матеріали справи
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов’язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження – це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах у спосіб та в
межах повноважень, визначених цим
Законом. Іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
закону та інших законів, а також
рішенням, що відповідно до цього Закону
підлягають примусовому виконанню.

У відповідності з ч. 1,2 ст. 5 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов’язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених законом,
здійснювати необхідні міри для
своєчасного і повного виконання
рішення способом і в порядку,
передбаченому виконавчим документом.

Відповідно до ст. 7 вищенаведеного
закону, державний виконавець
зобов’язаний використовувати надані
йому права у точній відповідності із
законом і не допускати у своїй
діяльності порушення прав та законних
інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.25 ЗУ «Про виконавче
провадження», державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно ч.2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче
провадження», державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк
до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення
про примусове виселення боржника - у
строк до п'ятнадцяти днів) та
зазначає, що у разі ненадання
боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведення
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

У відповідності до ч.1 ст.383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ст. 384 ЦПК України скарга може
бути подана до суду: у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод; у триденний строк з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав чи
свобод, у разі оскарження постанови про
відкладення провадження виконавчих
дій. Пропущення з поважних причин строк
для подання скарги може бути поновлено
судом.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України, у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність
неправомірними і зобов'язує
державного виконавця або іншу посадову
особу державної виконавчої служби
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення або іншим шляхом
поновлює його порушені права чи
свободи.

При зверненні до суду ОСОБА_1 не надав
будь-яких доказів бездіяльності
начальника Першого Приморського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 щодо не прийняття постанов про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчих
листів №522/20009/13-ц, виданих Приморським
районним судом м. Одеси 16.04.2014 р., не
надіслання стягувачу копії цієї
постанови, не накладення арешту на
майно та кошти боржника, не винесення
відповідної постанови за заявою
стягувача одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження, не розгляду заяв та
клопотань стягувача, викладених у його
заявах від 12.04.2014 р., не об’єднання в
одне провадження виконання за двома
виконавчими листами.

Згідно змісту скарги та доданих до неї
документів, не вбачається звернення
заявника до Першого Приморського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
щодо надання інформації про стан
розгляду та прийняття відповідного
рішення за результатами розгляду
виконавчих листів, виданих Приморським
районним судом м. Одеси 16.04.2014 р. по
справі №522/200009/13-ц. Враховуючи
зазначене суд вважає твердження
заявника щодо бездіяльності
начальника Першого Приморського
відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_2 лише його
припущенням, що не може бути підставою
для задоволення скарги.

У зв’язку з вищевикладеним, суд не
вбачає в діях начальника Першого
Приморського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2 порушення
прав стягувача та положень Закону
України «Про виконавче провадження».
Відтак, підстав для визнання
бездіяльності начальника Першого
Приморського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2
неправомірною не має, а тому скарга
задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги скаргою ОСОБА_1 на
бездіяльність начальника Першого
Приморського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2 щодо не
прийняття постанов про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчих листів №522/20009/13-ц,
виданих Приморським районним судом м.
Одеси 16.04.2014 р., не надіслання стягувачу
копії цієї постанови, не накладення
арешту на майно та кошти боржника, не
винесення відповідної постанови за
заявою стягувача одночасно з
винесенням постанови про відкриття
виконавчого провадження, не розгляду
заяв та клопотань стягувача,
викладених у його заявах від 12.04.2014 р. –
відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-денний
строк з дня проголошення ухвали заяви
про апеляційне оскарження. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо
було подано апеляційну скаргу, ухвала
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя