Єдиний унікальний номер 205/2396/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого
судді Скрипник К.О.,

при секретарі
Олексієнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дніпрогаз»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за надані послуги з газопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 21 березня 2014 року звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом, в якому
згідно зменшених позовних вимог
вказав, що підприємство надає
відповідачу житлово-комунальні
послуги, що полягають у постачанні
природного газу за місцем його
проживання. У відповідності з п. 11, 17
«Правил надання населенню послуг з
газопостачання», споживач зобов'язаний
своєчасно, не пізніше 10 числа
наступного за розрахунковим місяця,
сплатити вартість послуг по
газопостачанню. Дане зобов'язання
споживач виконує неналежним чином, у
зв'язку з чим станом на 01.07.2014 року за
ним утворилася заборгованість в сумі
2427,68 грн., яку позивач просив стягнути з
відповідача та судові витрати.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про день і час
проведення слухання справи
повідомлявся належним чином. Надійшла
письмова заява про відкладення
судового розгляду у зв'язку з
перебуванням представника у щорічній
відпустці. Разом, з тим, жодних доказів
суду не надано. А тому, враховуюче
строки розгляду справи суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність представника позивача на
підставі поданих доказів.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала в
повному обсязі та заперечувала проти
їх задоволення, заявивши клопотання
про застосування позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення
представника відповідачки, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню за
наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_1 проживає в будинку АДРЕСА_1.
Відповідач користується послугами з
газопостачання, на ОСОБА_1 відкритий
особовий рахунок № НОМЕР_2.

Відповідно до положень Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Дніпрогаз» надає фізичній особі -
споживачу житлово-комунальні послуги,
що полягають у постачанні природного
газу за його місцем проживання.
Зазначені правовідносини є складовою
частиною правочину найму житлового
приміщення, передбаченого нормами
Житлового Кодексу УРСР, що виникли з
дій боржників та ПАТ «Дніпрогаз»,
спрямованих на набуття цивільних прав
та обов'язків щодо поставки газу та
його оплати.

Правовідносини між ПАТ «Дніпрогаз»
і відповідачем оформлювались шляхом
видачі розрахункової книжки і
відкриттям особового рахунку НОМЕР_2 на
ім'я ОСОБА_1.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

В силу ст. 67 ЖК України, плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Згідно п.п. 11, 17 «Правил надання
населенню послуг з газопостачання»,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України №2246 від 09 грудня 1999
року, плата за послуги з газопостачання
розраховується відповідно до
встановлених законодавством норм
споживання та цін на газ, і повинна
вноситись споживачами не пізніше 10
числа місяця, наступного за
розрахунковим. Споживач зобов'язаний
своєчасно вносити плату за надані
послуги з газопостачання.

Згідно зі ст. 68 Житлового кодексу
України наймач зобов'язаний своєчасно
вносити квартирну плату та плату за
комунальні послуги.

Проте, відповідач оплату за
користування послугами з постачання
природного газу не здійснювала у
повному обсязі у зв`язку з чим станом на
01.07.2014 року виникла заборгованість у
розмірі 2427,68 грн. (а.с.96-97).

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст.
267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Так, в судовому засіданні
представником відповідача заявлено
клопотання про застосування наслідків
пропуску строку позовної давності.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1
за період з 31.01.1996 року по 01.06.2014 року
частково здійснювала оплату за
теплопостачання, що підтверджується
розрахунком заборгованості за
теплопостачання та частково поданими
квитанціями (а.с.96-99).

Відповідно до ст. 264 ЦПК України,
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов`язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості ОСОБА_1, вона з 1996 року
декілька разів на рік, щорічно,
здійснювала оплату за спожитий
природний газ. У в зв'язку з чим, строк
позовної давності постійно
переривався.

Крім того, встановлено, що 12 лютого 2013
року представник ПАТ «Дніпрогаз»
звернувся до Ленінського районного
суду з заявою про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості з
ОСОБА_1 та виданий судовий наказ про
стягнення заборгованості за споживчій
природний газ в розмірі 4417,56 грн. та
судові витрати з ОСОБА_1 (а.с.12,13).

Ухвалою від 30 квітня 2013 року
судовий наказ скасовано та роз`яснено
представнику ПАТ «Дніпрогаз» про їх
право на звернення з тією самою вимогою
до суду в порядку позовного
провадження.(а.с.14)

Таким чином, перевіривши надані
відповідачем квитанції, перевіривши
розрахунок, суд прийшов до висновку, що
всі оплати, які були проведені
відповідачем, враховані ПАТ
«Дніпрогаз», також позивачем не
пропущений строк позовної давності,
оскільки відповідно до ст. 264 ЦПК
України, перебіг позовної давності був
перерваний.

Враховуюче вищевикладене, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги знайшли своє об'єктивне
підтвердження в ході судового
засідання, ґрунтуються на вимогах
закону і підлягають частковому
задоволенню, і тому з відповідача
підлягає стягненню заборгованість у
сумі 2276,39 грн.

Стосовно іншої частини позовних
вимог, то вказані вимоги не підлягають
задоволенню, оскільки сума боргу в
розмірі 151,29 була нарахована у 1995 році,
та безпідставно була врахована у
спірний період.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судові витрати, понесені
позивачем по оплаті судового збору у
розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 22, 202, 526, 527, 530, 533, 543, 611, 625, 1166 ЦК
України, ст. ст. 64, 67 ЖК України, ст.ст. 2,
10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за надані
послуги з газопостачання -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дніпрогаз» суму боргу за
надані послуги з газопостачання в
розмірі 1719,01грн. (одна тисяча сімсот
дев»ятнадцать гривень 01 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дніпрогаз» судові витрати в розмірі
243,60 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя
К.О. Скрипник