Справа № 488/2463/14-ц
Провадження № 2-о/488/61/14 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

19.06.2014 року
м. Миколаїв

Корабельний районний суд
міста Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді -
Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання -
Спільній Ю.В.,

за участю заявників -
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань суду
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ :

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до суду в порядку окремого
провадження із спільною заявою про
розірвання шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що
вони перебувають у шлюбі, який був
зареєстрований 30 березня 1990 року
Ленінським районним відділом ЗАГСу
м.Миколаєва, актовий запис № 331. Від
даного шлюбу мають двох дітей:
повнолітнього синга ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітню доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюбні відносини між ними припинені,
вони ведуть окреме господарство та
мають окремий бюджет, тривалий час
проживають окремо. Причиною розпаду
сім'ї є відсутність взаєморозуміння,
поваги один до одного, в них різні
погляди на ведення сумісного
господарства, розподілу сімейного
бюджету, що призвело до втрати почуття
кохання. Питання щодо місця проживання
неповнолітньої дитини та
матеріального утримання між ними
вирішено.

В судовому засіданні заявники
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали позовні
вимоги та просили їх задовольнити з
підстав, викладених у заяві.

Суд, вислухавши пояснення
заявників, вивчивши матеріали справи,
вважає, що заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 30
березня 1990 року перебувають в
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб,
виданим Ленінським районним відділом
ЗАГСу м.Миколаєва, актовий запис № 331.
Від шлюбу мають двох дітей:
повнолітнього синга ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітню доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України
шлюб припиняється внаслідок його
розірвання.

Згідно зі ст. 109 СК України
подружжя, яке має дітей, має право
подати до суду заяву про розірвання
шлюбу разом із письмовим договором про
те, з ким із них будуть проживати діти,
яку участь у забезпеченні умов їхнього
життя братиме той з батьків, хто буде
проживати окремо, а також про умови
здійснення ним права на особисте
виховання дітей. Договір між подружжям
про розмір аліментів на дитину має бути
нотаріально посвідчений. У разі
невиконання цього договору аліменти
можуть стягуватися на підставі
виконавчого напису нотаріуса. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що заява
про розірвання шлюбу відповідає
дійсній волі дружини та чоловіка і що
після розірвання шлюбу не будуть
порушені їхні особисті та майнові
права, а також права їхніх дітей.

Між сторонами не склалися сімейні
відносини з різних причин, а тому вони
сімейних стосунків не підтримують,
спільного господарства не ведуть, шлюб
носить формальний характер.

Заявники відповідно до вимог ст.
109 СК України надали суду разом із їх
заявою письмовий, нотаріально
посвідчений договір про сплату
аліментів на неповнолітню дитину, в
якому зазначено, з ким із батьків буде
проживати їх дитина, яку участь у
забезпеченні умов їхнього життя
братиме той з батьків, хто буде
проживати окремо, а також про умови
здійснення ним права на особисте
виховання дитини.

За таких обставин суд вважає, що
рішення суду за спільною заявою
заявників про розірвання шлюб не буде
суперечити правам та інтересам їхньої
неповнолітньої дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Заявники звернулись до суду з
заявою про розірвання шлюбу 15.05.2014 р., на
час розгляду справи із заявами про
відкликання заяви про розірвання
шлюбу, в порядку ч. 4 ст. 109 СК України,
заявники до суду не звертались.

За таких обставин, зважаючи на
подану спільну заяву про розірвання
шлюбу, суд вважає, що збереження сім'ї
сторін є неможливим, а тому шлюб їх
підлягає розірванню.

Відповідно до ч.3 ст.115 СК України
документом, що засвідчує факт
розірвання шлюбу судом, є рішення суду
про розірвання шлюбу, яке набрало
законної сили.

Крім того, згідно зі ст.113 СК
України особа, яка змінила прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачкою висловлена думка щодо
залишення шлюбного прізвища.

Керуючись ст.ст.10, 27, 31, 208, 212-215, 218,
223, 234 ,235, 294 ЦПК України, ст.ст.109,110,112
Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 30 березня 1990 року
Ленінським районним відділом ЗАГСу
м.Миколаєва, актовий запис № 331-
розірвати.

Залишити відповідачці прізвище
«ОСОБА_2», яке вона набула під час
державної реєстрації шлюбу, що
розривається.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Корабельний районний суд
м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги до суду протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу
після набрання ним законної сили
надіслати до Корабельного відділу
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Суддя:
В. Г. Циганок