Номер провадження: 22-ц/785/7499/14
Головуючий у першій інстанції Рева С.В.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Кварталової А.М.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Фальчука
В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: представника Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Надра»- Мацулу М.Б.,
представника ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк «Надра»
до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рудіс» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк «Надра»
про визнання недійсним договору поруки
та стягнення моральної шкоди, за
зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рудіс» до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «Надра» про
стягнення заборгованості за
договорами банківського вкладу, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Київського
районного суду м. Одеси від 07 липня 2014
року, -

встановила:

25.05.2009р. Відкрите
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Надра» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_4, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рудіс»
про стягнення заборгованості за
кредитним договором та договором
поруки.

06.01.2010р. ОСОБА_4 звернувся до суду з
зустрічним позовом до Відкритого
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Надра» про визнання недійсним
договору поруки та стягнення моральної
шкоди.

06.01.2010р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Рудіс» звернулося
до суду з зустрічним позовом до
Відкритого акціонерного товариства
«Комерційний Банк «Надра» про
стягнення заборгованості за
договорами банківського вкладу.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 30.08.2010р. позов Відкритого
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Надра» задоволено частково.

В задоволенні зустрічних позовів
ОСОБА_4 та ТОВ «Рудіс» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 25.11.2010р. скасовано рішення
Київського районного суду м. Одеси від
30.08.2010р. в частині задоволення позову
Відкритого акціонерного товариства
«Комерційний Банк «Надра» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рудіс» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Відмовлено у задоволенні зустрічного
позову ТОВ «Рудіс» до ВАТ «Комерційний
Банк «Надра» про стягнення
заборгованості за договорами
банківського вкладу.

Провадження в частині позову ВАТ
«Комерційний Банк «Надра» до ТОВ
«Рудіс» про стягнення заборгованості
за кредитним договором та за
зустрічним позовом ТОВ «Рудіс» до ВАТ
«Комерційний Банк «Надра» про
стягнення заборгованості за
договорами банківського вкладу -
закрито.

Роз'яснено Відкритому акціонерному
товариству «Комерційний Банк «Надра»
право звернення з вказаними вимогами в
порядку господарського судочинства.

Стягнуто з ОСОБА_4, який є солідарним
боржником за кредитним договором
заборгованість у розмірі 10 948 163,81 грн.

В іншій частині рішення суду
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ рішення
апеляційного суду Одеської області від
25.11.2010р. залишено без змін.

02.06.2014р. ОСОБА_4 звернувся до суду з
заявою про визнання виконавчого листа,
виданого 17.10.2011р. таким, що не підлягає
виконанню.

Вимоги заяви обґрунтував тим, що
13.08.2012р. проведено державну реєстрацію
припинення юридичної особи ТОВ «Рудіс»
у зв'язку з визнанням останньої
банкрутом, яке є позичальником по
кредитному договору про надання
кредитної лінії з траншевим режимом
кредитування від 16.07.2007р. Через
ліквідацію юридичної особи ТОВ «Рудіс»
припинилися його зобов'язання перед
ПАТ КБ «Надра» відносно вказаного
кредитного договору, коли порука
припиняється, зокрема, з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання.

ОСОБА_4 вважав, що порука припинила свою
дію з моменту ліквідації юридичної
особи ТОВ «Рудіс», просив задовольнити
заяву про визнання виконавчого листа,
виданого 17.10.2011р. таким, що не підлягає
виконанню.

Представник ПАТ КБ «Надра» надав
заперечення на заяву ОСОБА_4, в якій
просив відмовити у її задоволенні,
оскільки заборгованість по кредитному
договору була стягнута на підставі
рішення суду, яке ухвалене до внесення
відомостей про припинення юридичної
особи, а саме ТОВ «Рудіс», яке є
позичальником по кредитному договору
про надання кредитної лінії з
траншевим режимом кредитування від
16.07.2007р., а тому поручитель за
кредитним договором повинний
відшкодувати заборгованість за
кредитом, яка стягнута з нього за
рішенням суду від 25.11.2010р.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 07.07.2014р. відмовлено ОСОБА_4 в
задоволенні заяви про визнання
виконавчого листа, виданого 17.10.2011р.
таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4 просить ухвалу
Київського районного суду м. Одеси від
07 липня 2014р. скасувати, постановити
нову ухвалу, якою визнати виконавчий
лист таким, що не підлягає виконанню,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

При цьому посилається на те, що
ухвалою господарського суду Одеської
області від 07.08.2012р. припинено
юридичну особу ТОВ «Рудіс». 13.08.2012р.
проведено припинення державної
реєстрації юридичної особи - ТОВ
«Рудіс», в зв'язку з визнанням її
банкрутом. За п.1ст. 559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання.
Зобов'язання припиняється ліквідацією
юридичної особи(боржника або
кредитора)(п.1ст.609 ЦК України ).

В судовому засіданні апеляційного
суду представник ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4 просив апеляційну
скаргу задовольнити, ухвалу суду
скасувати.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк «Надра»-
Мацулу М.Б. просив апеляційну скаргу
відхилити, ухвалу залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, мотиви і
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали в
межах доводів апеляційної скарги,
вислухавши пояснення сторін, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_4 в задоволенні заяви
про визнання виконавчого листа
виданого 17 жовтня 2011р. таким, що не
підлягає виконанню, суд першої
інстанції виходив з того, що рішення
суду від 25 листопада 2010р. залишається
невиконаним до теперішнього часу,
тому немає підстав для визнання
виконавчого листа № 2-1414/10, виданого 17
жовтня 2011р. Київським районним судом
м. Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на
користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість
за кредитним договором у розмірі 12 045 125
грн.19 коп., такими, що не підлягають
виконанню.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, рішенням Київського районного
суду м. Одеси від 30 серпня 2010р. по
справі за позовом ВАТ «КБ «Надра» до
ТОВ «РУДІС» та ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та договором поруки, задоволено
позовні вимоги Банку та стягнуто
солідарно з ТОВ «РУДІС» та ОСОБА_4
грошові кошти у розмірі 10 948 163,81 грн. В
задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 - відмовлено(а.с.5-10 т.2).

Не погодившись з прийнятим
рішенням судом першої інстанції,
ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою
до апеляційного суду Одеської області.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 25 листопада 2010р. по даній
справі було прийнято рішення про
закриття провадження по справі
стосовно ТОВ «РУДІС» та задоволено
позовні вимоги зі стягненням з ОСОБА_4
на користь Банку заборгованість за
кредитним договором у розмірі 10 948 163,81
грн. та судових витрат у розмірі 1950
грн.(а.с.11-17т.2).

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 травня 2011р.,
рішення апеляційного суду Одеської
області від 25 листопада 2010р. залишено
без змін.

На виконання рішення
апеляційного суду Одеської області
від 25 листопада 2010р., Банком отримано
виконавчий лист від 17 жовтня 2011р.
Вказаний виконавчий документ відносно
ОСОБА_4, Банк пред'явив на виконання до
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України. У
відповідності до вимог ст. ст. 17, 19, 21, 25
ЗУ «Про виконавче провадження»,
державним виконавцем 14 грудня 2011р.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 06 вересня 2010р.
порушено провадження по справі №
7/384-10-3859 про визнання банкрутом
відсутнього боржника - ТОВ «РУДІС» та
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Постановою господарського суду
Одеської області від 25 січня 2011р. ТОВ
«РУДІС» визнано банкрутом, відносно
нього відкрито ліквідаційну процедуру,
передбачену ст.ст. 22-26, 29-34 Закону
України « Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 07 серпня 2012р.
затверджено звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс ТОВ «РУДІС»,
припинено юридичну особу - ТОВ «РУДІС».

Відповідно до ч. 2 ст. 104 ЦК України
юридична особа є такою, що припинилася,
з дня внесення до єдиного державного
реєстру запису про її припинення.

13.08.2012р. проведена державна
реєстрація припинення юридичної особи
- ТОВ «РУДІС», у зв'язку з визнанням її
банкрутом.

Згідно із ст.369 ЦПК України
виконавчий лист має відповідати
вимогам виконавчого документа,
встановленим Законом України «Про
виконавче провадження». Суд, який видав
виконавчий лист, може за заявою
стягувача або боржника виправити
помилку, допущену при його оформленні
або видачі, чи визнати виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню.

Зі змісту частини четвертої цієї
статті суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково у разі; 1) коли
його було видано помилково; 2)обов'язок
боржника відсутній повністю чи
частково у зв'язку з його припиненням
добровільним виконанням боржником чи
іншою особою; 3) з інших причин.

Жодних обставин, які б могли бути
визнані законною підставою для
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню, судом першої
інстанції не встановлено.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на їх
правильність не впливають у зв'язку з
чим підлягають відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні заяви
ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню, суд
першої інстанції виходив з того, що на
жодну із підстав, передбачених ч. 4 ст. 369
ЦПК України, представник боржника у
заяві не посилається. Не знайшли свого
підтвердження вказані підстави і в
ході судового розгляду.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
заяви та визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню; вважає
висновок суду таким, що відповідає
обставинам справи та положенням
процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та
підлягають відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Виконання судового рішення,
відповідно до змісту рішення
Конституційного Суду України № 5-рп/2013
від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є
невід'ємною складовою права кожного на
судовий захист і охоплює, зокрема,
законодавчо визначений комплекс дій,
спрямованих на захист і відновлення
порушених прав, свобод, законних
інтересів фізичних та юридичних осіб,
суспільства, держави; невиконання
судового рішення загрожує сутності
права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у
рішенні від 20 липня 2004 року по справі
«Шмалько проти України» вказав, що
право на виконання судового рішення є
складовою права на судовий захист,
передбаченого статтею 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, для цілей якої виконання
рішення, ухваленого будь-яким судом,
має розцінюватися як складова частина
судового розгляду (пункт 43).

Частиною 2 ст. 368 ЦПК України
передбачено, що за кожним судовим
рішенням, яке набрало законної сили, за
заявою осіб, на користь яких воно
ухвалено, видається один виконавчий
лист.

З матеріалів справи вбачається, що
судове рішення від 25 листопада 2010р.
щодо стягнення з ОСОБА_4
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 10948 163,81 грн. постановлено
до визнання ТОВ «РУДІС», банкрутом та 07
серпня 2012р. затверджено звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс
ТОВ «РУДІС», припинено юридичну особу -
ТОВ «РУДІС».

Таким чином, заборгованість за
кредитним договором стягнута рішенням
суду, яке ухвалено до внесення
відомостей про припинення юридичної
особи - позичальника - ТОВ «РУДІС» до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб -
підприємців(запис від 13.08.2012р.), а тому
доводи апелянта, які ґрунтуються на
положеннях ст.ст. 559,609 ЦК України та
відповідних положеннях Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
оскільки вказані норми не поширюються
на правовідносини з примусового
виконання рішень суду.

ОСОБА_4 ні суду першої
інстанції, ні апеляційної інстанції не
надано належних та допустимих доказів
щодо існування обставин, встановлених
ст.369 ЦПК України, за наявності яких суд
може визнати виконавчий лист від 17
жовтня 2011р. таким, що не підлягає
виконанню повністю або частково.

Оскільки доказів про повну або
часткову сплату боргу, а також доказів
про помилкову видачу виконавчого листа
ОСОБА_4 не надано, оспорюваний
виконавчий лист було видано 17 жовтня
2011р. на виконання рішення апеляційного
суду Одеської області від 25 листопада
2010 року, яке набрало законної сили і
підлягає примусовому виконанню, тому
підстави для визнання виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню
відсутні.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про відмову у задоволенні заяви про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, а
ухвала як така, що постановлена з
дотриманням норм процесуального права
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307
п.1ч.1,312,315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У
Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 07 липня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

О.М. Таварткіладзе

В.П. Фальчук