АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6073/2014
Головуючий в 1-й інстанції - Голік Н.О.
Доповідач-Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем
України

05 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Мороз Ю.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 лютого 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи:Головне
управління юстиції в м. Києві,ОСОБА_8,
ОСОБА_9 про витребування майна з чужого
незаконного володіння та визнання
недійсним договору,-

в с т а
н о в и л а:

В грудні 2011 року ОСОБА_10
пред»явила позов до ОСОБА_5 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння та визнання
права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Зазначала, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого 26 лютого 1993 року відділом
приватизації державної адміністрації
Шевченківського району м. Києва, яке
зареєстровано в БТІ м. Києва, про що
зроблений запис за № 2301,є власником
спірної квартири. В 1994 році через
агентство нерухомості «Сервіс-К» вона
здавала в оренду зазначену квартиру
ОСОБА_11. Проте на її вимогу звільнити
квартиру,останній ключі не повернув і
вона вимушена була змінити двері та
замки в квартирі.

В подальшому від сусідів їй стало
відомо про те, що приходив покупець на
її квартиру ОСОБА_5, а на початку 2008 року
їй зателефонував невідомий чоловік і
повідомив про наявність у нього
документів на її квартиру, які надають
йому право розпорядитися квартирою, в
зв»язку з чим за її заявою приватним
нотаріусом Київського міського округу
ОСОБА_12 07.02.2008 року було накладене
тимчасове застереження на спірну
квартиру.

17.10.2011 року від працівників КП
«ЖЕК»Покровська» їй стало відомо про
наданий до комунального підприємства
договір купівлі-продажу від 10.08.1994
року,за умовами якого ОСОБА_5 купив
спірну квартиру у ОСОБА_8, яка нібито
отримала право власності на цю
квартиру на підставі договору
купівлі-продажу від 10.08.1994
року,укладеного ОСОБА_8 та ОСОБА_9,який
представляв її інтереси на підставі
виданою нею довіреності,посвідченої
державним нотаріусом Шостої Київської
державної нотаріальної контори
ПрокопенкоН.Ф.

Посилаючись на те, що ніколи не
видавала довіреності на ім»я ОСОБА_9 та
не розпоряджалася своєю квартирою про
що свідчить оригінал свідоцтва про
право власності на спірну квартиру,
який знаходиться у неї, ОСОБА_10 просила
витребувати спірну квартиру у ОСОБА_5
та визнати за нею право власності на
квартиру.

Оскільки 17.10.2011 року ОСОБА_5 продав
спірну квартиру ОСОБА_6 та ОСОБА_7,суд
своєю ухвалою від 11.04.2012 року залучив до
участі у справі в якості
співвідповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_10
померла.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Києва від 08.11.2012 року до участі в
справі залучено правонаступника
ОСОБА_10 її сестру ОСОБА_4 на підставі
заповіту померлої, посвідченого
державним нотаріусом Третьої
Київської державної нотаріальної
контори Орловською
О.Е.,зареєстрованого у реєстрі за № С-523.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4
просила визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 10.08.1994
року,посвідчений державним нотаріусом
Третьої Київської державної
нотаріальної контори Коваль
О.Г.,зареєстрований у реєстрі за № 7с-248,
укладений між ОСОБА_10, від імені якої
діяв ОСОБА_9 на підставі довіреності
від 14.07.1994 року та ОСОБА_8, витребувати
спірну квартиру з чужого незаконного
володіння ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

В обґрунтування своїх вимог
послалася на вибуття спірної квартири
з володіння ОСОБА_10 не з її волі
незаконним шляхом на підставі
підробленої довіреності,оскільки вона
не надавала довіреність ОСОБА_9 на
продаж спірної квартири,що
підтверджується відповіддю Шостої
Київської державної нотаріальної
контори від 27.03.2012 року за № 1062/02-16,
висновком експерта НДЕКЦ № 971 від 26.10.2012
року, висновком експерта НДЕКЦ №970 від
25.10.2012 року, висновком Київського НДІСЕ,
яким встановлено, що підпис від імені
ОСОБА_10 в довіреності від 14.07.1994 року
виконаний не ОСОБА_10,а іншою
особою,відтиск печатки в цій
довіреності не відповідає зразкам
відтисків круглої печатки Шостої
Київської державної нотаріальної
контори.

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 14 лютого 2014
року позов задоволено. Вирішено
визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 10.08.1994 року,
посвідчений державним нотаріусом
Третьої Київської державної
нотаріальної контори Коваль
О.Г.,зареєстрований у реєстрі за №
7с-248,укладений між ОСОБА_10,від імені
якої діяв ОСОБА_9 на підставі
довіреності від 14.07.1994 року та ОСОБА_8,
витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_5,ОСОБА_6 та ОСОБА_7
квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4.

Не погодившись з таким рішенням
суду першої інстанції представник
ОСОБА_6 просить скасувати рішення та
ухвалити нове,яким відмовити в
задоволенні позову.

Зазначає, що судом грубо порушено норми
процесуального права, оскільки справа
розглянута неналежним суддею і
посилається на Указ Президента України
№ 75/2014 від 13 лютого 2014 року,яким було
переведено суддю Голік Н.О., яка
ухвалювала рішення в даній справі, з
посади судді Шевченківського
районного суду м. Києва на посаду судді
Рокітнянського районного суду
Київської області.

Крім того, позивачем ОСОБА_10
було пропущено строк позовної давності
на пред»явлення позову, оскільки про
порушення свого права їй стало відомо 07
лютого 2008 року, в зв»язку з чим вона
звернулася до нотаріуса з заявою про
обтяження спірної квартири і з цього
часу було здійснено тимчасове
застереження щодо відчуження спірної
квартири строком на 5 років до 08.02.2013
року.

Вислухавши доповідь
судді,пояснення представника позивача,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, обставини справи, колегія
суддів приходить до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_10, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та
правонаступником якої є ОСОБА_4, на
праві власності належить квартира
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданого 26
лютого 1993 року відділом приватизації
державної адміністрації
Шевченківського району м. Києва, яке
зареєстровано в БТІ м. Києва, про що
зроблений запис за № 2301 .

07.02.2008 року приватним нотаріусом
ОСОБА_12 на підставі заяви ОСОБА_10 на
квартиру АДРЕСА_1 накладено тимчасове
застереження, що підтверджується
Витягом про реєстрацію в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об»єктів
нерухомого майна.

Згідно з довідкою КП «ЖЕК «Покровська»
від 29.11.2011 року, власником особового
рахунку квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_10.

10.08.1994 року між ОСОБА_9, який діяв від
імені ОСОБА_10 на підставі довіреності,
посвідченої Шостою Київською
державною нотаріальною конторою 14.07.1994
року № 2-479 укладено зі ОСОБА_8 договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
посвідчений державним нотаріусом
Третьої Київської державної
нотаріальної контори Коваль О.Г.,
відповідно до умов якого ОСОБА_9 від
імені ОСОБА_10 продав вказану квартиру
ОСОБА_8.

16.08.1994 року зазначена квартира була
продана ОСОБА_8 ОСОБА_5 на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
державним нотаріусом Третьої
Київської державної нотаріальної
контори Орловською О.Е..

17.10.2011 року ОСОБА_5 продав квартиру
АДРЕСА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно з
договором купівлі-продажу, посвідченим
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_19.

Відповідно до листа Шостої державної
нотаріальної контори за № 1062/01-16 від
27.03.2012 року, державним нотаріусом
вказаної контори Прокопенко Н.Ф. 14.07.1994
року за реєстровим № 2-479, довіреність
від імені ОСОБА_10 на ОСОБА_9 не
посвідчувалась.

За заявою ОСОБА_10 порушено кримінальну
справу № 10-31295, яка внесена до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000906 за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190
КК України щодо заволодіння
шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_1

Відповідно до висновків
почеркознавчої експертизи № 971 від
26.10.2012 року, виконаної
Науково-дослідним
експертно-криміналістичним центром ГУ
МВС України в м. Києві на підставі
постанови слідчого СВ Шевченківського
РУ ГУ МВС України в м. Києві Федоренко
І.М. та експертизи технічного
дослідження документів за № 970 від
25.10.2012 року, підпис від імені ОСОБА_10 в
довіреності від 14 липня 1994 року
виконано не ОСОБА_10, а іншою особою, а
відтиск печатки у вказаній довіреності
не відповідає зразкам відтисків
круглої печатки «Шостої Київської
державної нотаріальної контори» в
експериментальних зразках, що надані в
якості порівняльного матеріалу.

Такі ж саме дані містять і висновки
комплексної технічної та
почеркознавчої експертизи №
5831/5832/13-33/5833/13-32 від 30.09.2013 року ,
проведеної Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз на підставі ухвали
Шевченківського районного суду м.
Києва від 27.02.2013 року.

Статтею 388 ЦК України визначено,
якщо майно за відплатним договором
придбане в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК
України, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_4, правонаступника ОСОБА_10, суд
першої інстанції встановив та виходив
з того, що остання має право на
витребування спірної квартири з
незаконного володіння ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які є її добросовісними
набувачами на підставі ст. 388 ЦК
України, так як ОСОБА_10 як власник
квартири АДРЕСА_1, довіреність, на
підставі якої відбувся продаж її
квартири у 1994 році ОСОБА_8 - не
підписувала, тобто майно вибуло не з її
волі . Зазначивши при цьому, що перебіг
позовної давності за зверненням до
суду ОСОБА_10 розпочався з 17.10.2011 року,
дати якою видана довідка КП ЖЕК
«Покровська» та від працівників якого
їй стало відомо про перехід спірної
квартири у власність ОСОБА_5, а тому
остання звернулась до суду за захистом
свого порушеного права в межах строку
позовної давності.

Такий висновок суду є законним
та обґрунтованим, відповідним
обставинам справи та вимогам закону, що
регулюють правовідносини, які виникли
між сторонами.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що справа розглянута
неналежним суддею , оскільки Указом
Президента України № 75/2014 від 13 лютого
2014 року суддю Голік Н.О., яка ухвалювала
рішення в даній справі 14.02.2014 року , з
посади судді Шевченківського
районного суду м. Києва переведено на
посаду судді Рокітнянського районного
суду Київської області.

Проте, вказані доводи
апеляційної скарги на увагу не
заслуговують , оскільки як вбачається з
листа Шевченківського районного суду
м. Києва за штату вказаного суду суддю
Голік Н.О. було відраховано наказом
голови суду 17 травня 2014 року .

При цьому слід зазначити, що Указ
Президента України № 75/2014 від 13 лютого
2014 року, на який посилається
відповідач, був офіційно оприлюднений
в офіційному віснику Президента
України від 18.02.2014 року, а в Урядовому
кур»єрі від 19.02.2014 року.

Не заслуговують на увагу
колегії суддів і посилання відповідача
на пропуск позивачем строку позовної
давності, оскільки факт звернення
ОСОБА_10 до нотаріуса з заявою про
тимчасове обтяження належної їй на
праві власності квартири, не свідчить
про обізнаність останньої про
існування договорів купівлі-продажу ,
укладених між ОСОБА_9 від її імені та
ОСОБА_8, між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , а також
між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7,
враховуючи і ту обставину, що до
спірної квартири жоден з покупців не
вселявся та вимог до ОСОБА_10 про її
виселення з неї не заявляв.

Будь-яких інших доводів щодо
незаконності та необґрунтованості9
ухваленого в даній справі рішення суду,
апеляційна скарга не містить.

Беручи до уваги всі встановлені
судом факти і відповідні їм
правовідносини, належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо,а також достатність і
взаємний зв"язок доказів у їх
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку про законність та
обґрунтованість рішення ухваленого по
даній справі та відсутність підстав до
його скасування.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 14 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -