АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у І інстанції - Хоменко О.Л.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Редька О.А.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 22 квітня 2014 року у справі за позовом
Державного підприємства «Генеральна
дирекція з обслуговування іноземних
представництв» до ОСОБА_2, треті особи -
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Тарасівська, 21А», Державне управління
справами, про стягнення заборгованості
про стягнення заборгованості та
виселення,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, в якому з урахуванням
уточнень просив стягнути з відповідача
на користь позивача заборгованість зі
сплати орендної плати в сумі 35654,71 грн.,
заборгованість за використання об'єкта
оренди понад строк дії договору в сумі
40024,11 грн., пеню в розмірі 1341,71 грн.,
виселити відповідача з орендованої
квартири та стягнути з відповідача
судовий збір в розмірі 961,44 грн.,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
Державне управління справами є
власником, а позивач обслуговуючою
організацією щодо квартири АДРЕСА_1.

01.03.2013 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір
оренди майна №3-П. Відповідно до п.3.3
договору розмір орендної плати за
користування об'єктом оренди на січень
2013року становить 3643,76 грн.; ПДВ 20% - 728,75
грн.; разом до сплати за місяць оренди
4372,51 грн. Згідно з п.3.4 договору
відповідач зобов'язана перераховувати
орендну плату на рахунок позивача
щомісячно так, щоб кошти надходили на
рахунок позивача не пізніше останнього
робочого дня поточного місяця.
Починаючи з травня 2013 року відповідач
орендну плату не сплачувала, внаслідок
чого утворилась заборгованість в сумі
35 654 грн 71 коп, заборгованість за
використання об'єкту оренди понад
строк дії договору в сумі 40 024 грн 11 коп,
пеня в розмірі 1341,71 грн. Позивач просив
стягнути зазначені суми та виселити
відповідачку із займаної квартири.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 22 квітня 2014 року позов
задоволено. Стягнуто з відповідача на
користь позивача заборгованість за
договором оренди в сумі 35 654,71 грн.,
заборгованість за використання об'єкту
оренди понад строк дії договору в сумі
40 024,11 грн., пеню в розмірі 1341, 71 грн.
Виселено ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача судовий збір.

В апеляційній скарзі
відповідач просить скасувати рішення
суду та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити, вказуючи
на те, що суд неповно з'ясував
обставини справи, зібраним доказам не
дав належної оцінки та допустив
порушення норм матеріального і
процесуального закону .

В суд апеляційної інстанції
апелянт не з'явилася, про час та місце
розгляду справи належним чином
повідомлена, причини неявки суду не
повідомила.

На підставі ст.. 305 ч.2 ЦПК України
колегія суддів прийшла до висновку про
можливість розгляду справи за
відсутності апелянта, належним чином
повідомленого про час та місце
розгляду справи.

Представник позивача та 3-ї особи
просили відхилити апеляційну скаргу , а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обгрунтованість постановленого
рішення в цій частині, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно п.1.2
Статуту Державного підприємства
«Генеральна дирекція з обслуговування
іноземних представництв»,
затвердженого розпорядженням
керівника Державного управління
справами від 09.04.2013року №70 Державне
підприємство «Генеральна дирекція з
обслуговування іноземних
представництв» є державним
підприємством із забезпечення
фінансування дипломатичних
представництв та консульських установ
іноземних держав, представництв
міжнародних міжурядових організацій в
Україні Державного управління
справами, яке засноване на державній
формі власності та перебуває в
управлінні Державного управління
справами (далі - орган управління
майном) відповідно до розпорядження
Кабінету Міністрів України від
10.08.2011року №775 «Про передачу цілісного
майнового комплексу комунального
підприємства «Генеральна дирекція
Київської міської ради обслуговування
іноземних представництв» у державну
власність».

Підприємство є правонаступником
прав і обов`язків комунального
підприємства «Генеральна дирекція
Київської міської ради з
обслуговування іноземних
представництв».

Пунктом 5.1 Статуту передбачено, що
майно підприємства є державною
власністю і закріплене за
підприємством на праві господарського
відання.

З витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію іншого речового права
№13110045 вбачається, що власником
квартири АДРЕСА_1 є держава Україна в
особі Державного управління справами.
До реєстру включено відомості про
право набувача - Державне підприємство
«Генеральна дирекція з обслуговування
іноземних представництв», якому
належить право господарського відання
зазначеним майном.

01.03.2013 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір
№3-П оренди квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до п.3.3 договору розмір
орендної плати за користування
об'єктом оренди на базовий (січень 2013)
становить 3643,76 грн.; ПДВ 20% - 728,75 грн.;
разом до сплати за місяць оренди 4372,51
грн.

Згідно з п.3.4 договору відповідач
зобов'язана перераховувати орендну
плату на рахунок позивача щомісячно
так, щоб кошти надходили на рахунок
позивача не пізніше останнього
робочого дня поточного місяця.

П.3.6 передбачено, що орендна плата за
поточний місяць сплачується
відповідачем незалежно від наслідків
господарської діяльності відповідача
не пізніше останнього робочого дня
поточного місяця на рахунок позивача в
повному обсязі без будь-яких
вирахувань.

Згідно з п.4.2 договору відповідач
зобов`язана вносити орендні платежі
своєчасно і в повному обсязі.

Пунктом 9.1 договору визначено
термін його дії з 01.01.2013 року до
31.12.2013року.

Відповідно до п.9.3 договору
договір припиняється зокрема в разі
закінчення строку, на який його було
укладено.

Згідно з п.4.13 договору орендар
після припинення дії цього договору
зобов'язаний, але не пізніше останнього
дня дії договору, передати об'єкт
оренди по акту приймання-передачі
орендодавцю, оформивши акт звірки
взаєморозрахунків За використання
об'єкта оренди понад строк дії договору
орендодавець нараховує подвійну
орендну плату.

Пунктом 6.2 договору встановлено,
що за несвоєчасну сплату орендних
платежів орендар сплачує на користь
орендодавця пеню врозмірі 0,5% від
розміру несплачених орендних платежів
за кожний день прострочення, але не
більше розміру, встановленого
законодавством України.

Судом встановлено, що починаючи з
травня 2013 року відповідач орендну
плату не сплачує, внаслідок чого станом
на 01.07.2013 року утворилась
заборгованість в сумі 13 391,63 грн.

Починаючи з січня 2014року нарахування
орендної плати відповідачу
здійснювалось в подвійному розмірі в
зв'язку з тим, що після припинення
договору оренди вона продовжувала
користуватись орендованим майном.

Сума заборгованості за період з 01.01.2014
року по день розгляду справи судом
становить 40024,11 грн.

За період з вересня 2013 року
(через три місяці після припинення
внесення платежів) по березень 2014 року
відповідачу нарахована пеня в сумі
1341,71 грн.

Відповідно до ст.. 759 ч.1 ЦК України
за договором найму (оренди) наймодавець
передає наймачеві майно у користування
за плату на певний період.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що
відповідачем порушено умови договору
оренди, укладеного між сторонами, тому
відповідно до умов договору, які не
суперечать Цивільному кодексу, з
відповідача на користь позивача
стягнуті суми заборгованості та пеня
за порушення умов договору.

Посилання апелянта на те, що
спірна квартира, яка є предметом
договору оренди, не належить позивачу,
а тому він неправомірно висуває вимоги
про стягнення коштів та виселення, не
може бути прийнято до уваги, оскільки
як вбачається із витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію іншого речового права (
а.с.136) власником квартири АДРЕСА_1 є
держава Україна в особі Державного
управління справами, а правонабувачем
є Державне підприємство «Генеральна
дирекція з обслуговування іноземних
представництв», яка є правонаступником
комунального підприємства
«Генеральна дирекція Київської
міської ради обслуговування іноземних
представництв».

Відповідно до ст.. 317 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

На відміну від власника та
правонабувача, який управляє
власністю, відповідач не надала суду
доказів, на підставі яких вона
користується квартирою після
закінчення дії договору оренди.

Відповідно до ст.. 169 ЖК України у
разі припинення договору найму жилого
приміщення в будинку ( квартирі), що
належить особі на праві власності,
наймач і особи, які проживають разом з
ним, зобов'язані звільнити жиле
приміщення, а в разі відмови-
підлягають виселенню в судовому
порядку без надання іншого жилого
приміщення.

Судом встановлено, що договір
оренди припинено в зв'язку із його
закінченням 31 грудня 2013 року ( а.с.11), а
тому відповідач підлягає виселенню
без надання іншого жилого приміщення.

За таких обставин колегія суддів
прийшла до висновку, що суд першої
інстанції повно та всебічно з'ясував
обставини справи, зібраним доказам дав
належну оцінку і прийшов до
правильного висновку про задоволення
позовних вимог.

Постановлене судом рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав,що наведені в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 308 , 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Голосіївського районного
суду м.Києва від 22 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подання до
цього суду касаційної скарги.

Головуючий:
Судді :