Справа № 310/3806/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 липня 2014 року
Бердянський міськрайонний
суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді -
Крамаренко А.І.

при секретарі -
Корнієнко Н.І.

за участю: представника
позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання права власності,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, який уточнила
11.07.2014р., і остаточно просила суд
визнати за нею право власності на цілий
окремий об'єкт нерухомості, що
складається з житлового будинку та
знаходиться по АДРЕСА_1 на земельній
ділянці площею 0,0064 га.

На підтвердження позовних вимог
зазначила, що згідно свідоцтва про
право на спадщину за законом від
22.12.2012р., виданого державним нотаріусом
Бердянської державної нотаріальної
контори Запорізької області ОСОБА_4,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-1811,
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є спадкоємцями майна
громадянина ОСОБА_6, який помер 13.02.2012 р.
Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 22.12.2012р., ОСОБА_5 та ОСОБА_2
отримали у спадщину по ? частці майна,
що належало спадкодавцю, а саме 3/16
частини житлового будинку АДРЕСА_1. Як
вбачається з вказаного свідоцтва у
користуванні спадкодавця знаходилася
житлова прибудова «А1», коридор № 2-1,
коридор № 2-2, комора № 2-3, кімната № 2-4 з
житлового будинку «А», веранда «а»,
тамбур «а5», частина сараю «Б», частина
воріт № 1, що складає 3/16 часток з
житлового будинку. Згідно договору
дарування від 29.10.2013р., посвідченого
приватним нотаріусом Бердянського
міського нотаріального округу
Запорізької області ОСОБА_4,
зареєстрованого в реєстрі за № 2743,
ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 3/32 частки
житлового будинку АДРЕСА_1. Право
власності за позивачем зареєстровано,
що підтверджується витягом з
Державного реєстру прав на нерухоме
майно від 29.10.2013 р. № 11756554. Відповідно п.
1 договору дарування від 29.10.2013р. в
користуванні з громадянкою ОСОБА_2
знаходиться зокрема основна житлова
прибудова «А1».

Зазначає, що укладаючи договір
дарування від 29.10.2013р. вона розуміла, і
її в цьому впевнила дарувальник, що
отримую в дар зокрема основну житлову
прибудову «А1», що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Там мешкала саме
ОСОБА_5, і на даний час позивачка
користується саме цією прибудовою.

В позові посислається на намагання
зустрітися з відповідачкою, з метою
укладення договору про поділ їх
спільно майна, проте відповідачка
уникала з нею зустрічей і не бажала йти
до нотаріуса, саме тому вона і змушена
звернутися до суду.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав позовні
вимоги та обставини, викладені в
позові, просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнала, посилаючись
на те, що обставини та факти, викладені
в позові, відповідають дійсності.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
судом встановлено наступне.

ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є спадкоємцями майна
громадянина ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1., що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 22.12.2012 р., виданого
державним нотаріусом Бердянської
державної нотаріальної контори
Запорізької області ОСОБА_4,
зареєстрованим у реєстрі за № 1-1811.

29.10.2013р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено
договір дарування, посвідчений
приватним нотаріусом Бердянського
міського нотаріального округу
Запорізької області ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за № 2743.

Відповідно до п. 1 договору від 29.10.2013р.
ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 3/32 частки
житлового будинку АДРЕСА_1. Реєстрація
права власності за позивачем
підтверджується витягом з Державного
реєстру прав на нерухоме майно від
29.10.2013р. № 11756554.

Відповідно п. 1 договору дарування від
29.10.2013р. в користуванні з громадянкою
ОСОБА_2 знаходиться зокрема основна
житлова прибудова «А1».

Як вбачається з технічного паспорта
житлового будинку АДРЕСА_1,
виготовленого КПТІ Бердянської
міської ради Запорізької області
станом на 25.12.2012р., приміщення «А1» є
основним житловим будинком.

Згідно рішення виконавчого комітету
Бердянської міської ради Запорізької
області від 28.03.2002р. № 209 затверджено
проект відведення ОСОБА_6 земельної
ділянки, площею 0,0064га., розташованої по
АДРЕСА_1.18.04.2002р. між ОСОБА_6 та
Бердянською міською радою укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 0,0064га., розташованої по АДРЕСА_1.
Як вбачається з плану зовнішніх меж
землекористування, земельна ділянка,
на якій знаходиться житловий будинок
«А1», є сформованою має зовнішні межі.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 24.07.2007р. у
справі за позовом ОСОБА_6 до
територіальної громади міста
Бердянська в особі Бердянської міської
ради про визнання права власності на
нерухоме майно з урахуванням ухвали
цього ж суду від 22.08.2008р. за ОСОБА_6
визнано право власності на самочинно
збудовану двоповерхову житлову
прибудову «А1» , розташовану на
орендованій земельній ділянці площею
0,0064 га.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 03.07.2009р. у
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Бердянської
міської ради, третя особа- Бердянське
комунальне підприємство з технічної
інвентаризації про виділ майна у
натурі, визначення порядку
користування земельною ділянкою, -
виділено ОСОБА_6 в натурі житлову
прибудову «А1», що знаходиться по
АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею
0,0064 га. в ціле домоволодіння. Визнано за
ОСОБА_6 право власності на зазначений
будинок.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України визначено,
що обставини, встановлені судовим
рішенням, не підлягають доказуванню.

Згідно вимог ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

В судовому засіданні відповідач позов
визнала.

За змістом ст. 174 ЦПК України позивач
може відмовитися від позову, а
відповідач - визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. На думку суду,
визнання позову відповідачем в даному
випадку не суперечить вимогам закону
та не порушує права, свободи та
інтереси інших осіб.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

На підставі вище зазначеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57 -61, 212 - 215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (податковий номер
НОМЕР_1) право власності на цілий
окремий об'єкт нерухомості, що
складається з: коридору 1 площею 2,6 кв.м.,
санвузла №2 площею 4,5 кв.м., основного
приміщення №3 площею 27,5 кв.м., санвузла
№6 площею 2,8 кв.м., кімнати №5 площею 29,9
кв. м. з житлового будинку «А1», та
знаходиться по АДРЕСА_1 на земельній
ділянці площею 0,0064 га.

Рішення може бути оскаржено через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.І. Крамаренко