Справа №487/3574/14-ц 16.09.2014 16.09.2014 16.09.2014
Провадження №22-ц/784/1993/14
Провадження № 22-ц/784/1991/14
Головуючий у 1-й інстанції Агєєва Л.І.
Доповідач в апеляційній інстанції
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2014 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Лівінського 1.В., Яворської
Ж.М.,

при секретарі судового засідання -
Яценко Л.В.,

за участю: представника заявника -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2

на ухвалу Заводського районного
суду м. Миколаєва від 05 червня 2014 року
про заміну сторони у виконавчому
провадженні,

В С Т А Н О В И Л А:

21 травня 2014 року ПАТ "Дельта Банк"
звернулося до суду з заявою про заміну
сторони виконавчого провадження.

У заяві представник ПАТ „Дельта
Банк" вказувала на те, що на виконанні в
органі ДВС знаходиться виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-181/2011, виданого
Заводським районним судом м. Миколаєва
17 лютого 2014 року про стягнення з ОСОБА_3
на користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованості за кредитним договором
№ 0 від 13 березня 2008 року у сумі
44 167,37 доларів США, що еквівалентно 350 764.
01 грн. та судових витрат на суму 1820 грн.

08 грудня 2011 року між ПАТ
«УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було
укладено Договір купівлі - продажу прав
вимоги за кредитами, у тому числі, і
права вимоги за кредитним договором №
0 від 13 березня 2008 року,
укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3

Враховуючи викладене, представник
Банку просила замінити стягувана - ПАТ
«УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ
«Дельта Банк» у виконавчому
провадженні з виконання виконавчого
листа № 2-181/2011, виданого Заводським
районним судом м. Миколаєва 17 лютого 2014
року про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за
кредитним договором № 0 від 13
березня 2008 року.

Ухвалою Заводського районного суду
м. Миколаєва від 05 червня 2014 року заяву
задоволено.

В апеляційній скарзі
представник ОСОБА_3- ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить ухвалу
суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника заявника, дослідивши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом, що заочним рішенням
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 28 березня 2011 року, яке
ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 07 листопада
2013 року залишено без змін, з ОСОБА_3 на
користь ПАТ „УкрСиббанк" стягнуто
заборгованість за кредитним договором
у сумі 44 167.37 доларів США, що
еквівалентно 350 764 .01 грн.

Згідно з випискою з договору купівлі -
продажу прав вимоги за кредитами від 08
грудня 2011 року, укладеного між ПАТ
"УкрСиббанк" (продавцем) та ПАТ "Дельта
Банк" (покупцем), права вимоги за
кредитами переходять від продавця до
покупця на підставі акта
приймання-передачі прав вимоги за
кредитами у дату закриття.

За умовами вищевказаного договору (
п.2.1) продавець погоджується продати
(відступити) право вимоги та передати
їх покупцеві, а покупець цим
погоджується придбати права вимоги та
прийняти їх та сплатити ціну купівлі.

На примусове виконання вказаного
рішення 17 лютого 2014 року за заявою
представника ПАТ «УкрСиббанк»
Заводським районним судом м. Миколаєва
видано виконавчий лист (а.с. 84- 85).

Постановою державного виконавця
Заводського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції від 20
березня 2014 року відкрито виконавче
провадження (а.с. 81).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні (крім випадків,
передбачених у ст. 515 ЦК України) може
бути замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з вимогами чинного
законодавства заміна осіб в окремих
зобов'язаннях через волевиявлення
сторін (відступлення права вимоги) є
різновидом правонаступництва та
можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК
України та ст. 8 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі вибуття
кредитора у зобов'язанні він
замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. п. 1, 2
ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання
кредитором своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги)
чи правонаступництва (припинення
юридичної особи шляхом злиття,
приєднання поділу, перетворення або
ліквідації, спадкування) на стадії
виконання судового рішення
відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається
поза межами виконавчого провадження у
разі смерті кредитора, припинення
юридичної особи чи відступлення права
вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора
відбувається вибуття цієї особи з
виконавчого провадження, у зв'язку із
чим припиняється її статус сторони
виконавчого провадження і її заміна
належним кредитором проводиться
відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України
"Про виконавче провадження", ст. 378 ЦПК
України за заявою заінтересованої
сторони зобов'язання, якою є
правонаступник, що отримав від
попереднього кредитора всі права та
обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й
право бути стороною виконавчого
провадження.

За таких обставин, звернення
правонаступника кредитора із заявою
про надання йому статусу сторони
виконавчого провадження відповідає
вимогам ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8
Закону України "Про виконавче
провадження".

Передання кредитором своїх прав
іншій особі за договором відступлення
права вимоги (договір цесії) є
правонаступництвом і такий
правонаступник кредитора має право
звертатись до суду із заявою про заміну
сторони виконавчого провадження з
наданням йому статусу сторони
виконавчого провадження.

Даний висновок узгоджується з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від 20
листопада 2013 року № 6-122цс13.

З урахуванням встановленого та
положень вказаних норм, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
обґрунтованість заявлених вимог ПАТ
«Дельта Банк» щодо заміни стягувача у
виконавчому провадженні. Підстав для
її скасування колегія суддів не вбачає.

Як вбачається із матеріалів
справи, за умовами кредитного
договору № 0 від 13 березня 2008
року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк»
та ОСОБА_3 , останньому надано кредитні
кошти розмірі 32950 доларів США.

В зв'язку з порушенням
позичальником взятих на себе кредитних
зобов'язань з нього на користь Банку
заочним рішенням Заводського
районного суду м. Миколаєва від 28
березня 2011 року стягнуто
заборгованість у розмірі 350 764 грн.01
коп., що еквівалентно 44 167.37 доларам США
(а.с.9-13)

Згідно з додатком №1 до
договору купівлі-продажу від 08 грудня
2011 року, загальний розмір
відступленого ПАТ «УкрСиббанк» ПАТ
«Дельта Банк» грошового зобов'язання
за кредитним договором № 0 від 13
березня 2008 року, укладеного між ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_3 станом на 16
грудня 2011 року складає 372 193 грн.27 коп.

Крім того, із даного додатку
вбачається, що 32950 доларів США - це
загальний розмір грошового
зобов'язання за кредитним договором
(сума отриманого кредиту), а не сума
заборгованості, яка була відступлена
новому кредитору, як помилково вважає
представник заявника.

Тому, доводи апеляційної скарги
про те, що ПАТ «Дельта Банк»
намагається стягнути більшу суму, ніж
придбана ним у ПАТ «УкрСиббанк» не
заслуговують на увагу.

За таких обставин у задоволенні
апеляційної скарги належить відмовити,
а ухвалу суду першої інстанції, яка
постановлена з дотримання норм
процесуального права залишити без
змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313 ЦПК
України, колегія суддів

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 05 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення, і
з цього часу може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: