Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2270/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Галаган О. В.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

30.09.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі :

головуючої судді: Суровицької
Л.В.,

суддів: Авраменко Т.М.,
Кіселика С.А.,

при секретарі: Крисановій
Ю.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 09 липня 2014 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
доОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»
(далі - Банк) звернулось в суд з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Банк зазначав, що 05 жовтня 2007 року
між акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк»,
назву якого змінено на ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено
договір про надання споживчого кредиту
та заставу транспортного засобу.
Згідно умов кредитного договору Банк
надав позичальнику кредит в іноземній
валюті в сумі 31 089,11 доларів США, а
ОСОБА_2 зобов'язався повернути кредит у
повному обсязі не пізніше 04 жовтня 2014
року та сплатити 12 % річних за
користування кредитом.

Для забезпечення виконання
зобов'язань за цим договором 05 жовтня
2007 року між Банком та ОСОБА_4 було
укладено договір поруки, згідно якого
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник.

Оскільки позичальник не виконує
умови кредитного договору, не здійснює
платежі щодо погашення суми
заборгованості по кредиту та
процентам, станом на 03 березня 2014 року
утворилась заборгованість в сумі 13 059,64
доларів США, що за курсом НБУ становить
126 670,69 грн., з яких: 10 974,29 доларів США, що
еквівалентно 106 444,03 грн. -
заборгованість за простроченим
кредитом;1 319,28 доларів США, що
еквівалентно 12 796,22 грн. -
заборгованість по простроченим
процентам за користування кредитом;
730,31 доларів США, що еквівалентно 7 083,58
грн. - пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом; 35,76 доларів
США, що еквівалентно 346,86 грн. - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
по процентам за користування кредитом.

Посилаючись на право достроково
вимагати погашення боргу, на
невиконання відповідачами письмової
вимоги банку щодо погашення
заборгованості, Банк просив суд
стягнути солідарно з позичальника
ОСОБА_2 та його поручителя ОСОБА_4
заборгованість в сумі 13 059,64 доларів
США, що за курсом НБУ становить 126 670,69
грн.. (а.с.2-5).

Рішенням Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 09 липня 2014 року
позов задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором від 05 жовтня 2007
року в розмірі 12 293,57 доларів США, що
еквівалентно 143 320 грн.04 коп. та 7 430 грн.44
коп. пені, розподілено судові витрати
(а.с.90-92).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати з підстав
порушення норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову. Зазначає, зокрема, що суд
розглянув справу в його відсутність,
чим позбавив права надати докази
(а.с.97-101).

Відповідач ОСОБА_4 рішення суду не
оскаржила.

В судове засідання апеляційної
інстанції ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
представник банку, які належним чином
відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК
України повідомлені про час та місце
розгляду справи, не прибули.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
неявка сторін не перешкоджає
розглядові справи.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з
неявкою в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає
із наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи , що 05 жовтня 2007 року
між акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк»,
назву якого змінено на публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2, як позичальником, було укладено
договір про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу № 0, відповідно до якого
Банк надав кредит у сумі 31089,11 доларів
США на придбання автомобіля марки SKODA,
модель Superb Classik, 2007 року випуску, а
ОСОБА_2 зобов'язався повернути кошти зі
сплатою 12 % річних за користування
кредитом у строк не пізніше 04 жовтня
2014 року (а.с.6-14).

Додатковою угодою № 2 від 22 вересня
2009 року до договору про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу від 05 жовтня 2007
року, змінено строк сплати процентів за
користування кредитом з « 01» по « 10»
число кожного місяця і передбачено
сплату з « 01» по «25» число (включно)
кожного місяця, наступного за тим, за
який були нараховані Банком проценти
(а.с.15).

За умовами кредитного договору
виконання зобов'язань позичальника за
договором, забезпечується заставою
транспортного засобу та порукою (п.2.1
договору).

На виконання умов кредитного
договору та для забезпечення
виконання зобов'язань позичальника за
кредитним договором 05 жовтня 2007 року
між Банком та ОСОБА_4 укладено договір
поруки №0-П, відповідно до якого,
боржник та поручитель відповідають
перед Банком за порушення обов'язків,
передбачених договором, як солідарні
боржники. Поручитель відповідає перед
Банком у тому ж обсязі, що і боржник.

Згідно зі ст.1054 ЦК Україниза
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.611 ЦК України в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України).

Пунктом 3.6.2 кредитного договору
передбачено, що банк має право вимагати
від позичальника дострокового
виконання зобов'язань щодо повернення
кредиту.

Пунктом 4.1 кредитного договору
передбачено, що в разі невиконання або
несвоєчасного виконання зобов'язання в
частині повернення кредиту та/або
сплати процентів, комісій згідно умов
договору, позичальник зобов'язаний
сплатити Банку пеню за кожний день
прострочення.

Оскільки ОСОБА_2 умови
кредитного договору належним чином не
виконував, станом на 03 березня 2014 року
виникла заборгованість в сумі 13 059,64
доларів США, що становить в еквіваленті
до гривні України - 126 670 грн.69 коп., з
яких:

- заборгованість за простроченим
кредитом - 10 974,29 доларів США, що
еквівалентно 106 444 грн.03 коп.;

- заборгованість по простроченим
процентам за користування кредитом - 1
319,28 доларів США, що еквівалентно 12 796
грн.22 коп.;

- пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 730,31
доларів США, що еквівалентно 7 083 грн.58
коп.;

- пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 35,76 доларів США,
що еквівалентно 346 грн.86 коп. (а.с.19-30).

Правильність наданих банком
розрахунків заборгованості
підтверджується умовами кредитного
договору і не спростована
відповідачем.

Відповідно до положення п.1 ч.2 ст.258 ЦК
України пеня нарахована Банком в межах
одного року до дня пред'явлення позову.

Згідно умов кредитного договору
Банком 30 січня 2014 року відповідачу
ОСОБА_2 направлявся лист-вимога про
дострокове виконання передбачених
договором зобов'язань (а.с.38-39, 40,41),
проте вказана вимога Банку в
установлений договором строк,
виконана не була.

З урахуванням обставин справи,
досліджених доказів, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про наявність підстав для
задоволення позову Банку про стягнення
з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним
договором.

Доводи апеляційної скарги
відповідача про те, що суд не врахував
його заяву про поважність причини його
неявки в судове засідання і 09 липня 2014
року ухвалив рішення, чим позбавив його
права приймати участь у справі,
надавати пояснення та докази, є
безпідставними та такими, що
спростовуються матеріалами справи.

Як свідчать матеріалами справи,
судом першої інстанції було призначено
судовий розгляд справи на 12 червня 2014
року, про що під розписку був
повідомлений відповідач (а.с.77,78).

1 2 червня 2014 року до суду надійшла
письмова заява ОСОБА_2 про відкладення
розгляду справи на іншу дату у зв'язку з
тим, що він знаходиться на лікуванні в
Центрі первинної медико-санітарної
допомоги № 2 м. Кіровограда з 10 червня
2014 року по 13 червня 2014 року (а.с.79).

Згідно записів журналу судового
засідання від 12 червня 2014 року, суд
розглянув вказану заяву і відклав
розгляд справи на 09 липня 2014 року
(а.с.81-82).

Про судове засідання, призначене на 09
липня 2014 року, відповідач ОСОБА_2 був
повідомлений 24 червня 2014 року, про що
свідчить зворотнє повідомлення про
вручення повістки під розписку (а.с.87).

В судове засідання 09 липня 2014 року
відповідач ОСОБА_2 та його представник
не прибули. Будь-які заяви від них про
причини неявки в матеріалах справи
відсутні.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України
суд відкладає розгляд справи в межах
строків, встановлених статтею 157 цього
Кодексу, у разі першої неявки в судове
засідання сторони або будь-кого з інших
осіб, які беруть участь у справі,
оповіщених у встановленому порядку про
час і місце судового розгляду, якщо
вони повідомили про причини неявки, які
судом визнано поважними.

У разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення) (ч.4 ст.169
ЦПК України).

Оскільки відповідач ОСОБА_2 був
повідомлений про час і місце судового
засідання, призначеного на 09 липня 2014
року, проте повторно не прибув, суд
першої інстанції відповідно до вимог
ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу в
його відсутність.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду першої інстанції не спростовують,
суд в частині задоволення позову Банку
до ОСОБА_2 ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому відповідно
до ст.308 ЦПК України апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишається без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст.308, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 09 липня 2014 року в
частині стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: