Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/1631/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого - судді Леньо В.В., при
секретарі - Дорда Д.В., за участі
позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Виноградів цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дітей,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дітей.

Позов мотивовано тим, що сторони уклали
шлюб 18.11.1995 року. Від даного шлюбу
народилося троє дітей: донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, які
перебувають на утриманні позивача.

20.02.2014 року відповідачка нічого не
пояснюючи, зібрала свої речі покинула
позивача з дітьми, та переїхала жити до
своїх батьків в АДРЕСА_1. Діти на даний
час проживають разом з позивачем і
перебувають на його утриманні. За
останні три місяці Відповідачка не
бере ніякої участі у вихованні та
матеріальному забезпеченні дітей, і
зароблені кошти витрачає тільки на
власні потреби, всупереч вимогам
Закону, не дивлячись на те, що діти
потребували і потребують матеріальної
допомоги та батьківської любові.
Відповідачка є працездатною, фізично
здоровою людиною, інших не
працездатних осіб утриманців, крім
спільних з відповідачем дітей не має, а
також Відповідачка є матеріально
забезпеченою особою, має нерегулярний
дохід. На даний час позивач офіційно
ніде не працює, займається ведення
домогосподарства і працює по найму, щоб
заробити кошти і забезпечити дітей
всім необхідним. Діти згідно довідок з
сільської ради знаходяться на
утриманні позивача, а Відповідачка з
сім'єю не проживає.

Враховуючи матеріальний стан
Відповідачки, відсутність у неї на
утриманні інших осіб, а також той факт,
що вона постійного місця роботи не має,
позивач просить стягувати з
відповідачки аліменти щомісяця на
наших неповнолітніх дітей по 600 грн.
щомісячно на кожну дитину.

Позивач в судовому засіданні позовні
підтримав у повному обсязі, просив
позов задоволити. Додатково пояснив, що
жінка без причини покинула сім'ю і не
допомагає у їх утриманні. Він
самостійно утримує господарство,
працює по найму на
сільськогосподарських роботах.

Відповідача позовні вимоги визнала
частково, зазначивши, що сім'ю змушена
була покинути через загрозу власному
життю, оскільки чоловік постійно
дорікав їй і підозрював у подружній
зраді. Наразі вона не має змоги забрати
з собою дітей, бо сама перебуває у
будинку матері. Дітей любить, від них не
відмовляється і допомагає продуктами,
зокрема періодично приносить їм
молоко, сир сметану, також купує одяг.
Стабільного заробітку не має, а відтак
сплачувати аліменти у запропонованому
розмірі змоги не має.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши
та дослідивши матеріали справи, повно

з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони уклали шлюб 18.11.1995 року (а.с.15).
Від даного шлюбу народилося троє дітей:
донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3
(а.с.7, 8, 9). На даний час дитина
знаходяться на утриманні позивачки
(а.с.10-13).

Правовідносини між сторонами
врегульовані нормами Сімейного
кодексу України.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№ 3 "Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів" за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти
на дитину присуджуються в частці від
заробітку (доходу) її матері, батька (ст.
183 цього Кодексу) або в твердій грошовій
сумі (ст. 184 СК) і виплачуються
щомісячно.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати свою дитину до
досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183
ч.1 СК України, частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватись як
аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. За правилами
ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Згідно Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 р. №
719-VII прожитковий мінімум на одну особу
в розрахунку на місяць для дітей віком
до 6 років встановлено у розмірі 1032 грн.
Для дітей віком від 6 до вісімнадцять
років 1286 грн.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Суд констатує, що аліменти необхідні,
щоб забезпечити нормальні матеріальні
умови для життя дитини. В окремих
випадках за наявності особливих
обставин, крім звичайних витрат на
дитину вимагаються додаткові. Розмір
додаткових витрат повинен визначатися
залежно від передбачуваних або
фактично понесених витрат на дитину.

Суд відкидає доводи відповідачки
проте, що вона змушена була піти з дому
через загрозу її життю, оскільки жодних
доказів на ствердження того факту, що
чоловіком відносно неї вчинялося
насильство, наносилися тілесні
ушкодження, тощо відповідачка не
надала. Не надала також доказів того, що
вона зверталася з заявами до органів
внутрішніх справ з приводу
протиправної повідки відносне неї
чоловіка. Приймаючи до уваги, що діти
залишилися проживати разом з
позивачем, він має право вимагати з
відповідачки стягнення аліментів.

За таких встановлених у судовому
засіданні обставин, суд, керуючись
принципами законності, справедливості
та розумності, вважає, що позовні
вимоги в частині розміру аліментів
підлягають до часткового задоволення
та з відповідачки слід стягувати
аліменти на утримання дітей у твердій
грошовій сумі у розмірі по 500 гривень
щомісячно на кожну дитину, починаючи із
дати подачі позову і до досягнення
дітьми повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212 -215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК
України, ст.ст. 180, 182, 183, 184, 191 СК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити - частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, уродженки
смт.Королево, Виноградівського району,
зареєстрованої в АДРЕСА_2 на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, код НОМЕР_2,
зареєстрованого в АДРЕСА_2 аліменти на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у
розмірі по 500 гривень (п'ятсот гривень)
щомісячно, починаючи із дати подачі
позову - 15.05.2014 року і до досягнення
дітьми повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 243,60
гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГоловуючийВ. В. Леньо