Справа № 450/4541/13-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Пустомити справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

05.12.2013 року до Пустомитівського
районного суду Львівської області
надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики. Позивач у позовній
заяві, з урахуванням заяв про уточнення
позовних вимог, просить суд стягнути з
відповідача у свою користь 96 819, 44 грн.
боргу та 969, 00 грн. судових витрат.

Позивач, у позовній заяві, як на
підстави для задоволення заявлених ним
позовних вимог, покликається на
наступні обставини: 01.03.2013 року було
укладено договір позики, згідно якого
ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 3 600 доларів
США під 8% в місяць від суми позики, що
підтверджується письмовою розпискою
ОСОБА_2. Перші місяці відповідач ОСОБА_2
оплачувала відсотки згідно умов
договору, одна починаючи з липня 2013
року будь-які виплати процентів та
самої суми позики припинилися. Остання
оплата відсотків за договором позики
була здійснена відповідачкою 17.06.2013
року. На підставі наведеного позивач у
позовній заяві просить суд позов
задоволити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання
призначене на 23.07.2014 року не з'явився,
проте подав до суду письмову заяву у
якій просить суд завершувати розгляд
справи без його участі, в процесі
розгляду справи позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив
позов задоволити з підстав викладених
в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнала частково.
Пояснили, що борг позивачу був
повернутий частково, проте нею не було
збережено квитанції про здійснення
проплати коштів.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, з'ясувавши дійсні
обставини справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд вважає, що позов слід
задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.03.2013 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір
позики, згідно якого ОСОБА_2 отримує від
ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3 600
доларів США під 8 % на місяць від суми
позики, яка становить 288 доларів США і
зобов'язується ці кошти повернути до 01
вересня 2013 року.

Окрім того, судом встановлено, що
позивач свої зобов'язання за договором
від 01.03.2013 року виконав у повному
обсязі, а саме надав відповідачу кошти
у розмірі 3 600 доларів США, що
стверджується рукописним текстом
розписки підписаної ОСОБА_2 01.03.2013 року.

Як вбачається із пояснень відповідача,
текст вказаної розписки та підпис на
ній виконано особисто відповідачем.
Тому, суд вважає, що ОСОБА_2 дійсно
отримала від ОСОБА_1 кошти в розмірі 3 600
доларів США, оскільки дійсність самого
тексту розписки та підпису на ньому
сторонами та зокрема відповідачем не
оспорюється. Дата складання розписки,
що вказана позивачем у позовній заяві -
01.03.2013 року, сторонами не оспорювалася,
тому суд вважає, що вказана обставина
визнається сторонами та у
відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
доказуванню не підлягає.

За вказаних вище обставин, суд вважає,
що факт отримання 01.03.2008 року
відповідачем від позивача коштів в
розмірі 3 600 доларів США доведений
повністю.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Судом встановлено, що відповідач не
повернув позивачеві суму боргу в
розмірі боргу в сумі 3 600 доларів США на
момент винесення рішення зобов'язання
взяте на себе належним чином не
виконав.

З огляду на вищенаведене, беручи до
уваги, що між сторонами дійсно був
укладений договір позики, що основна
сума боргу відповідача перед
позивачем за договором позики від
01.03.2013 року у розмірі 3 600 доларів США, що
в гривневому еквіваленті становить 36
707,40 гривні (згідно офіційного курсу НБУ
долара США відносно гривні станом на
24.03.2014 року) доведена повністю, а тому
підлягає стягненню з відповідача в
користь позивача в гривневому
еквіваленті згідно вимог ст. 533 ЦК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і
порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

З огляду на вищенаведене, беручи до
уваги те, що зобов'язання має
виконуватися належним чином, а у
випадку неналежного виконання чи
невиконання зобов'язання боржник має
понести відповідальність перед
кредитором, з відповідача підлягає
стягненню 1 440 доларів США що в
гривневому еквіваленті становить 14 682,
96 гривні (згідно офіційного курсу НБУ
долара США відносно гривні станом на
24.03.2014 року) - відсотки за прострочення
повернення боргу та 4 455, 36 доларів США
що в гривневому еквіваленті становить
45 429, 08 гривні (згідно офіційного курсу
НБУ долара США відносно гривні станом
на 24.03.2014 року) - пені, , а тому підлягає
стягненню з відповідача в користь
позивача в гривневому еквіваленті
згідно вимог ст. 533 ЦК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
заборгованість відповідача перед
позивачем у розмірі 96 819, 44 грн. підлягає
стягненню з відповідача в користь
позивача. Тому, суд вважає, що позовні
вимоги заявлені позивачем підставні та
підлягають задоволенню.

У відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з
відповідача в користь позивача слід
стягнути документально підтвердженні
понесені останнім судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 57 - 61, 88, 209, 212- 215, 218 ЦПК
України, ст. 525, ст. 526, ч. 3 ст. 545, ч. 1 ст. 1046,
ч. 2 ст. 1047, ст. 1049 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1, - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 /адреса проживання:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_1/ на користь ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_2,
адреса проживання: АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_2/
заборгованість за договором позики від
01.03.2013 р. у розмірі 85 816,22 грн. (вісімдесят
п'ять тисяч вісімсот шістнадцять
гривень 22 коп.), з яких: основна суму
заборгованості 32 535,72 грн. (тридцять дві
тисячі п'ятсот тридцять п'ять гривень 72
коп.), проценти 13 014,29 грн. (тринадцять
тисяч чотирнадцять гривень 29 коп.); пеня
40 266,21 грн. (сорок тисяч двісті шістдесят
шість гривень 21 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 /адреса проживання:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_1/ на користь ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_2,
адреса проживання: АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_2/ 973,70
грн. (дев'ятсот сімдесят три грн.. 70 коп.)
понесених позивачем судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Львівської області через
Пустомитівський районний суд, шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні в
судовому засіданні в 10-денний строк з
дня отримання копії цього рішення.

СуддяЄ. О. Данилів