Справа № 369/5603/14-ц
Провадження № 2/369/2556/14
19.09.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
головуючої судді Ковальчук Л.М., при
секретарі Рябець А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Провідна», про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
У червні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
позовом до відповідача ОСОБА_2, третя
особа Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Провідна», про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
злочину, посилаючись на те, що 13 липня
2013 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем "Kia
Sorento", порушуючи п. 10.1 Правил дорожнього
руху, здійснив зіткнення з належним
ОСОБА_1 автомобілем "Honda Accord", внаслідок
чого її син, ОСОБА_3, отримав тілесні
У зв'язку з цим 11 березня 2014 року
вироком Полтавського районного суду
Полтавської області ОСОБА_2 засуджено
за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років
позбавлення волі з позбавленням права
керування транспортними засобами
строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_2 був звільнений від
відбування покарання з випробувальним
строком на 1 рік. Цивільний позов ОСОБА_1
було залишено без розгляду для
вирішення в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження № 12-08 від 23 вересня 2013 року
вартість матеріальних збитків,
завданих ОСОБА_1 внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася з вини ОСОБА_2, становить 178 100
грн. 48 коп.

Як вбачається з вироку
Полтавського районного суду
Полтавської області від 11 березня 2014
року між засудженим ОСОБА_2 та
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Провідна»
укладено договір страхування
цивільно-правової відповідальності, і
сума страхового відшкодування
становить 50 000 грн.

Таким чином, з урахуванням того,
що винним у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди та
заподіянні матеріальної шкоди ОСОБА_1 є
ОСОБА_2, який застрахував свою цивільну
відповідальність та сума страхової
виплати у розмірі 50 000 грн. є
недостатньою для повного
відшкодування завданої матеріальної
шкоди у сумі 178 100 грн. 48 коп., то ОСОБА_2
зобов'язаний сплатити ОСОБА_1 різницю в
розмірі 128 100 грн. 48 коп.

Окрім того, після
дорожньо-транспортної пригоди стан
здоров'я сина ОСОБА_1 повністю не
відновиться, що завдає їй та її синові
ОСОБА_3 значних моральних страждань.
Тривале лікування та відновлення після
дорожньо-транспортної пригоди
призвело до тяжких вимушених змін у
життєвих стосунках. Час та зусилля, які
докладалися для відновлення
попереднього нормального стану
сімейних стосунків також завдали
ОСОБА_1 та її сину моральних страждань.

За таких обставин ОСОБА_1 оцінює
моральну шкоду, спричинену їй та її
сину, по 25 000 грн. на кожного.

Враховуючи викладене, позивач
ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її
користь матеріальну шкоду в сумі 128 100
грн. 48 коп., стягнути з ОСОБА_2 витрати за
проведення авто товарознавчого
дослідження в сумі 1000 грн., та стягнути
з ОСОБА_2 моральну шкоду, заподіяну
позивачу та її сину ОСОБА_3, в сумі 50 000
грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її
представник з'явилися, поданий позов
підтримали та просили його
задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2
не з'явився, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду невідомі,
надав суду заперечення на позов ОСОБА_1,
у яких позов не визнав та просив
відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» в судове засідання
не з'явився, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, у наданих суду письмових
поясненнях представник третьої особи
ПрАТ «СК «Провідна» просив суд
розглядати справу за його відсутності.

Оскільки позивач та її представник не
заперечували проти заочного розгляду
справи, а відповідач належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи, суд вважає за можливе
провести заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши думку учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та давши оцінку зібраним у справі
доказам дійшов висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 липня 2013 року
близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_2, керуючи
автомобілем "Kia Sorento", державний
номерний знак НОМЕР_1, рухався по правій
смузі автодороги Київ-Харків, зі
сторони м. Полтава у напрямку м. Харків.
Відповідно до висновку медичного
огляду № 624 від 13 липня 2013 року ОСОБА_2
перебував у тверезому стані. В цей час
по вказаній автодорозі у тому ж
напрямку по крайній лівій смузі руху
рухався автомобіль "Honda Accord", державний
номерний знак НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_4, і в салоні вказаного автомобіля
знаходився малолітній ОСОБА_3.
Відповідно до висновку медичного
огляду № 625 від 13 липня 2013 року ОСОБА_4
перебував у тверезому стані. Під час
руху по 363-му кілометру автодороги
Київ-Харків водій автомобіля "Kia Sorento"
ОСОБА_2 в порушення вимог п. 10.4 Правил
дорожнього руху не зайняв відповідне
крайнє ліве положення для виконання
маневру повороту ліворуч, в порушення
вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху,
перед зміною напрямку руху керованого
ним автомобіля не переконався у
безпечності виконання маневру, змінив
напрямок руху і виїхав на смугу руху
автомобіля "Honda Accord", державний номерний
знак НОМЕР_2 під керуванням водія
ОСОБА_4, створивши своїми діями
небезпеку для руху водію автомобіля
"Honda Accord", у результаті чого допустив
зіткнення з ним. У результаті вказаних
порушень вимог Правил дорожнього руху
сталася дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок чого пасажир автомобіля "Honda
Accord" ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні
ушкодження з ознакою небезпеки для
життя, що підтверджується висновком
судово-медичної експертизи № 1477 від 21
серпня 2013 року.

Водій автомобіля "Kia Sorento" ОСОБА_2
повністю визнав свою вину у вчиненні
інкримінованого йому кримінального
правопорушення, погодився із
кваліфікацією вчиненого ним діяння за
ч. 2 ст. 286 КК України за порушення правил
безпеки дорожнього руху особою, яка
керує транспортним засобом, що
заподіяло потерпілому тяжкі тілесні
ушкодження, та пояснив, що дійсно
виїхав на смугу руху іншого автомобіля,
оскільки не впорався з керуванням на
незнайомій дорозі, в результаті чого
відбулося зіткнення транспортних
засобів. Вказані обставини встановлені
вироком Полтавського районного суду
Полтавської області від 11 березня 2014
року.

Зазначеним вироком також встановлено,
що судом не виявлено обставин, які
обтяжують покарання. Разом з тим, судом
визнано обставинами, які пом'якшують
покарання щире каяття ОСОБА_2, повне
визнання ним своєї вини, той факт, що
злочин скоєно вперше, а також наявність
на утриманні ОСОБА_2 двох неповнолітніх
дітей - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2, а
також те, що він є єдиним годувальником,
добровільне відшкодування
обвинуваченим шкоди на лікування
потерпілого ОСОБА_3. Враховуючи ці
обставини, Полтавський районний суд
Полтавської області дійшов висновку,
що виправлення та перевиховання ОСОБА_2
можливе без ізоляції від суспільства
та його можливо звільнити від
відбування покарання з випробуванням з
покладенням на нього передбачених
кримінальним законодавством
обов'язків.

Також вказаним вироком було задоволено
позов прокурора Полтавського району в
особі держави в інтересах Дитячої
міської клінічної лікарні м. Полтави
стосовно витрат на стаціонарне
лікування малолітнього потерпілого
ОСОБА_3. Цивільний позов ОСОБА_1, яка
діяла в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, пов'язаної з
лікуванням, моральної шкоди та шкоди,
завданої пошкодженням автомобіля, було
залишено без розгляду, оскільки
Полтавський районний суд Полтавської
області вважав за необхідне звернутися
із вказаними вимогами не до ОСОБА_2, а до
страхової компанії, яка застрахувала
його цивільно-правову
відповідальність як власника
наземного транспортного засобу.

22 травня 2014 року представник ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу до
Апеляційного суду Полтавської області
на вирок Полтавського районного суду
Полтавської області від 11 березня 2014
року, і в результаті розгляду вказаної
скарги її було залишено без
задоволення, а вирок змінено з
урахуванням положень Закону України
«Про амністію 2 2014 році».

Відповідно до протоколу огляду
транспортного засобу від 23 серпня 2013
року, було проведено зовнішній
візуальний огляд органолептичним
методом колісного транспортного
засобу "Honda Accord", власником якого є
ОСОБА_1, в результаті якого встановлено,
що внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди виник перекос прорізу капота
та передніх лонжеронів, а також
деформація розтяжок рамок радіаторів,
розширювального бачка,
радіатора-охолоджувача КПП,
повітрозбірник нижнього переднього
бампера, розкосів правої та лівої
панелей передка, додаткового
електровентилятора, переднього
державного номерного знака, поперечини
передньої підвіски, бачка
склоочисника, замка капота, накладки
переднього правого крила, правої та
лівої петель капота, переднього
правого сидіння, переднього правого
бризковика та повітрезабірника; також
виникла деформація по всій поверхні
капота, переднього правого та лівого
крила, лівого та правого подовжувача
передніх лонжеронів, підсилювача
переднього бампера, верхньої та
нижньої поперечини рамки радіатора,
лівої та правої стійок рамок радіатора;
остаточно деформувалися облицювальна
накладка верхньої поперечини рамки
радіатора та нижній захисний кожух;
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди відсутні решітка радіатора,
хромоване облицювання решітки
радіатора, емблема решітки радіатора,
права кришка фароочисника; розбиті
праву прокладку під фару, облицювання
переднього бампера, права та ліва
блок-фари, правий та лівий
повітрезабірні щитки, клапан-термостат
в зб., центральна решітка переднього
бампера, корпус правої протитуманної
фари, ліва протитуманна фара, датчик
зовнішньої температури, кожух
електровентиляторів, кришка
повітряного фільтра, скло вітрового
вікна, блок АБС та випускний колектор;
виникли зломи, розриви та пошкодження
термоізолюючої накладки капота,
правого та лівого передніх
підкрильників, звукових сигналів
низького та високого тонів, трубок
фароочисника та кондиціонера,
передньої опори двигнуа; зруйновано
радіатори систем кондиціонування та
охолодження; пошкоджено електричну
частину компресора кондиціонера, а
також внаслідок аварійних дій
спрацювали подушки безпеки водія та
пасажира, а також правий та лівий
передні ремені безпеки. В протоколі
огляду транспортного засобу зазначено,
що вказаний колісний транспортний
засіб ремонтується заміною та ремонтом
вищенаведених складових, при знятих
деталях, що перешкоджають ремонту, з
наступним відновленням лако-фарбового
покриття.

23 серпня 2013 року експерт-товарознавець
Поляниця І.В. провів автотоварознавче
дослідження колісного транспортного
засобу, результати якого зафіксовані у
відповідному висновку № 12-08, копія
якого наявна в матеріалах справи.
Згідно з вказаним висновком вартість
відновлювального ремонту колісного
транспортного засобу "Honda Accord"
становить 253 290 грн. 73 коп., а розрахована
на основі вартості відновлювального
ремонту вартість матеріальних збитків,
завданих власнику колісного
транспортного засобу "Honda Accord"
становить 178 100 грн. 48 коп. Вказана
вартість відновлювального ремонту
підтверджується також наявною в
матеріалах справи калькуляцією
вартості відновлювального ремонту,
доданою до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до положень вказаної статті
до збитків, зокрема, належать втрати,
яких особа зазнала у зв'язку із
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права. Вказані збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана майну
фізичної особи неправомірними діями
інших осіб, в відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого. Відповідно до вимог ст. 1188
ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одної особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою. З
матеріалів справи вбачається, що шкоду
автомобілю ОСОБА_1 було завдано з вини
ОСОБА_2, і цей факт вже встановлений
вироком Полтавського районного суду
Полтавської області від 11 березня 2014
року.

У поданих суду запереченнях відповідач
ОСОБА_2 заперечував проти позову та
просив відмовити у його задоволенні,
посилаючись на те, що відповідно до
чинного законодавства України він не
повинен відшкодовувати повну вартість
автомобіля, як того просить позивач
ОСОБА_1 Окрім того, відповідач ОСОБА_2
не визнає вимогу позивача щодо
стягнення з нього моральної шкоди,
оскільки вважає вказані вимоги
недоведеними та безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 28 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого - це шкода, пов'язана з
пошкодженням транспортного засобу.
Відповідно до положень ст. 29 вказаного
Закону у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі або
відшкодувати завдані збитки у повному
обсязі. Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначаються відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі. Відповідно до п. 2
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» шкода, заподіяна
особі і майну громадянина, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1194 ЦК
України особа, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням). Так, з матеріалів
справи суду зрозуміло, що вартість
фактичної матеріальної шкоди, завданої
внаслідок пошкодження автомобіля "Honda
Accord" в результаті
дорожньо-транспортної пригоди,
становить 178 100 грн. 48 коп. Посилання
відповідача ОСОБА_2 на те, що у своїх
позовних вимогах позивач ОСОБА_1
ставить відшкодування ринкової
вартості автомобіля, а не фактично
спричиненої матеріальної шкоди, є
безпідставними та такими, що не
відповідають дійсності, оскільки з
висновку експерта вбачається, що саме
вартість матеріальних збитків,
завданих власнику колісного
транспортного засобу "Honda Accord",
становить 178 100 грн. 48 коп., а середня
ринкова ціна вказаного колісного
транспортного засобу складає 182 480 грн.
00 коп. З матеріалів справи вбачається,
що Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Провідна»
здійснило виплату страхового
відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 50 000 грн.
на підставі її заяви, оскільки
відповідно до наявної в матеріалах
справи копії полісу № АС/1497566 ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну, встановлений у
розмірі 50 000 грн. З вищевикладеного суд
дійшов висновку, що страхова компанія
здійснила страхову виплату у
граничному розмірі ліміту
відповідальності, що відповідає
вимогам чинного законодавства та
умовам договору страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, а тому, відповідно до вимог ч. 1
ст. 1194 ЦК України ОСОБА_2 має особисто
відшкодувати ОСОБА_1 різницю між
фактично заподіяною шкодою та
виплаченим страховим відшкодуванням.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи висновку експерта № 1477 в період
з 09 серпня 2013 року по 21 серпня 2013 року
була проведена судово-медична
експертиза потерпілого ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3. У вказаному висновку
встановлено, що 13 липня 2013 року ОСОБА_3
був госпіталізований в Дитячу міську
клінічну лікарню м. Полтава в
хірургічне відділення, з клінічним
заключним діагнозом: закрита
черепно-мозкова травма, забій
головного мозку, перелом лівої тім'яної
ділянки. Внаслідок проведення
експертизи встановлено, що у ОСОБА_3
мало місце тілесне ушкодження у
вигляді закритої черепно-мозкової
травми, забою головного мозку,
закритого лінійного перелому лівої
тім'яної кістки та гематоми м'яких
тканин тім'яної ділянки зліва, яке
утворилось від дії тупого предмету і
кваліфікується як тяжке тілесне
ушкодження за ознакою небезпеки для
життя.

У поданих суду поясненнях Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» представник
третьої особи зазначав, що між
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Провідна» та
ОСОБА_2 було укладено поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів АС/1497566 строком дії з 09 липня 2013
року по 08 липня 2014 року, відповідно до
якого застраховано цивільно-правову
відповідальність осіб, які на законних
підставах експлуатують забезпечений
транспортний засіб «КІА», державний
номерний знак НОМЕР_3. Відповідно до
чинного законодавства у випадку
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує оцінену
шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до полісу АС/1497566, копія
якого наявна в матеріалах справи,
страхова сума за шкоду, заподіяну майну
потерпілих, становить 50 000 на одного
потерпілого. В результаті звернення
ОСОБА_1 із заявою 01 серпня 2013 року про
виплату страхового відшкодування, було
зареєстровано спадкову справу, 23
серпня 2013 року проведено огляд
пошкодженого транспортного засобу
представником страхової компанії,
складено відповідний акт, та в
результаті розгляду вказаної
страхової справи 10 липня 2014 року
відповідно до платіжного доручення №
30166 від 10 липня 2014 року було
перераховано страхове відшкодування у
розмірі повного ліміту
відповідальності страховика у сумі 50 000
грн.

Відповідно до вимог ст. 990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяв страхувальника або іншої
особи, визначеної договором, і
страхового акта (аварійного
сертифіката).

Так, з викладеного вбачається, що
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Провідна»
належним чином та в повному обсязі
виконало свої зобов'язання за
Договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про необхідність задоволення

Судові витрати по справі слід стягнути
з відповідача згідно з вимогами ст. 88
ЦПК України на користь позивача.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 128 100 грн. 48 коп. матеріальної
шкоди, 5 000 грн. у рахунок відшкодування
моральної шкоди, та стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1, яка діє в інтересах
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, 15 000 грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 1 531 грн. судового
збору на користь держави.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які беруть
участь у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.