Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22-ц/778/1850/14Головуючий у 1-й
інстанції Щербань Л.С. Суддя-доповідач
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Савченко
суддів Стрелець
при секретарі Мосіній
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 03 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4
до ОСОБА_2 про захист права на спадкове
майно

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з
позовом до ОСОБА_3, в якому просили
визнати за ними право власності у
порядку спадкування після смерті
батьків.

В обґрунтування свого позову позивачі
зазначали, що у власності їх батьків
знаходився житловий будинок АДРЕСА_1.

21 листопада 2012 року помер батько. Усі
спадкоємці першої черги звернулися у
встановлений законом термін до
нотаріальної контори та успадкували 1/2
частину будинку в рівних долях.

20 квітня 2013 року померла мати і після її
смерті відкрилася спадщина у вигляді 5/8
часток житлового будинку за заповітом
на ім'я позивача ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_3 звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, інші спадкоємці з
заявами до нотаріальної контори не
зверталися.

Рішенням Оріхівського районного суду
Запорізької області від 03 березня 2014
року позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про захист права на спадкове
майно задоволено в повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний № НОМЕР_1, право
власності на спадщину що залишилася
після смерті ОСОБА_5 у вигляді 1/8 (одної
восьмої) частки та ОСОБА_6 у вигляді 5/8
(п'ять восьмих) часток, що разом
становить 6/8 (шість восьмих) часток
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, розташованого на земельній
ділянці площею 0,1680 га за адресою
АДРЕСА_1 та складається: житловий
будинок літ. «А», службова прибудова
літ. «а», ґанок літ. «кр», сарай літ. «Б»,
гараж літ. «В», погріб з шийкою літ.
«П-г», підвал під літ. «а» літ. «Пг'»,
колодязь літ. «К», вбиральня літ. «Т»,
паркан №1, ворота №2 з правом
реєстрації в відповідних органах.

Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний № НОМЕР_2, право
власності на спадщину що залишилася
після смерті ОСОБА_5 у вигляді 1/8 (одної
восьмої) частки житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, розташованого на земельній
ділянці площею 0,1680 га за адресою
АДРЕСА_1 та складається: житловий
будинок літ. «А», службова прибудова
літ. «а», ґанок літ. «кр», сарай літ. «Б»,
гараж літ. «В», погріб з шийкою літ.
«П-г», підвал під літ. «а» літ. «Пг'»,
колодязь літ. «К», вбиральня літ. «Т»,
паркан №1, ворота №2 з правом
реєстрації в відповідних органах.

Питання про розподіл судових витрат
судом першої інстанції не
вирішувалось.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач ОСОБА_3 у
своїй апеляційній скарзі, посилаючись
на порушення норм процесуального права
та неправильне застосування норм
матеріального права, просив рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
ОСОБА_3 задовольнити частково, визнати
за ним право на спадщину, що залишилася
після смерті ОСОБА_5 у вигляді 1/8 частки
житлового будинку з
господарськими-побутовими будівлями
та спорудами, розташованого на
земельній ділянці площею 0,1680 га за
адресою: АДРЕСА_1 та складається:
житловий будинок літ «А», службова
прибудова літ. «а», ганок літ. «кр»,
сарай літ «Б», гараж літ. «В», погріб з
шийкою літ «П-г», підвал під літ. «а»
літ. «Пг», колодязь літ. «К», вбиральня
літ. «Т», паркан № 1, ворота № 2 з правом
реєстрації в відповідних органах, в
іншій частині позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши доводи апеляційної
скарги та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів апеляційного суду
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд має право її
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Встановлено, що, задовольняючи у
повному обсязі у цій справі позовні
вимоги позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд
першої інстанції виходив з того, що:

- позивач ОСОБА_3 є рідним сином та
спадкоємцем першої черги за законом
після смерті батька ОСОБА_5 на 1/8
частину житлового будинку з
вищезазначеними
господарськими-побутовими будівлями
та спорудами, розташованого на
земельній ділянці площею 0,1680 га за
адресою: АДРЕСА_1, та на 5/8 частин
зазначеного будинку - у порядку
спадкування за заповітом після смерті
матері ОСОБА_6;

- ОСОБА_4 є рідною дочкою та
спадкоємцем першої черги за законом
після смерті батька ОСОБА_5 на 1/8
частину зазначеного житлового будинку
з господарськими-побутовими будівлями
та спорудами, розташованого на
земельній ділянці площею 0,1680 га за
адресою: АДРЕСА_1;

- обидва спадкоємці своєчасно
звернулись до нотаріальної контори та
прийняли спадщину після батьків;

- оформити спадщину у
нотаріальному порядку не
представляється можливим через втрату
свідоцтва від 25.09.2008 року на ім'я
спадкодавця ОСОБА_5 про право власності
на вищезазначений жилий будинок,
виданого виконавчим комітетом
Преображенської сільської ради та
відмову нотаріуса через це у вчиненні
нотаріальної дії.

Такі висновки суду першої інстанції є
правильними, оскільки основані на
доказах, поданих сторонами, до
встановлених правовідносин вірно
застосовані норми матеріального права,
відсутні порушення норм
процесуального права.

Так, судом першої інстанції було
правильно встановлено у 1976 році у
період шлюбу (свідоцтво про одруження
серії НОМЕР_3 від 12.02.1962 року, копія а.с.7)
батьки сторін у цій справі - ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 побудували житловий будинок
АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Виконавчого
комітету Преображенської сільської
ради Оріхівського району Запорізької
області за № 79 від 25.06.2008 року
встановлено, що на ім'я ОСОБА_5 було
видано свідоцтво про право власності
на нерухоме майно - житловий будинок в
АДРЕСА_1 (копія а.с.15).

Нормами цивільного та сімейного
законодавства України визначено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом (ст. 368 ЦК України, ст. 22 КпШС
України, ст. 60 СК України). Якщо
договором не встановлено частки у
спільній власності, вона належить
співвласникам у рівних частках, тобто
вказаний будинок належав подружжю на
праві спільної власності в рівних
частках.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року
(свідоцтво про смерть, копія а.с. 9).

При вищевикладених обставинах, після
смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у
вигляді 1/2 частки вищезазначеного
житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до т. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_3 є сином спадкодавця
ОСОБА_5 (свідоцтво про народження, копія
а.с. 46).

Позивач ОСОБА_4 є рідною дочкою
спадкодавця ОСОБА_5 (свідоцтво про
народження, копія а.с. 6). Остання
змінила своє прізвище на «ОСОБА_4» у
зв'язку із укладенням шлюбу 28.04.1990 року
із ОСОБА_8 (свідоцтво про укладення
шлюбу, копія а.с.6).

Відповідач ОСОБА_3 є також рідним сином
спадкодавця ОСОБА_5 (свідоцтво про
народження, копія а.с. 4)

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

У визначений законом термін позивачі
та відповідач у цій справі прийняли
спадщину за законом, яка відкрилася
після смерті ОСОБА_5, звернувшись до
державного нотаріуса Оріхівської
державної нотаріальної контори з
відповідними заявами про прийняття
спадщини (а.с. 42,50,56) спадкова справа 61/2013
(а.с.44).

Відповідно до довідки Преображенської
сільської ради Оріхівського району
Запорізької області за №775 від 23.09.2013
року (а.с.12) ОСОБА_6 (дружина спадкодавця)
проживала разом з чоловіком на день
смерті, тому згідно до ст.1268 ЦК України
вказує на те, що вона прийняла спадщину.

Таким чином, судом першої інстанції
було правильно встановлено, що усі
спадкоємці за законом прийняли
спадщину, яка відкрилася після смерті
ОСОБА_5, та частка кожного із
спадкоємців складає - 1/8 частку
вищезазначеного житлового будинку
АДРЕСА_1 (розрахунок: ? частина / 4 особи).

Також встановлено, що ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 року (свідоцтво про смерть,
копія а.с.8).

Після її смерті відкрилась спадщина у
вигляді 5/8 часток вищезазначеного
житлового будинку, з яких 1/2 частка, як
спільного майна подружжя + 1/8 частка
отримана нею в спадщину після смерті
чоловіка.

ОСОБА_6 за життя склала заповіт 06.09.2010
року, яким заповіла усе своє майно сину
- позивачеві ОСОБА_3 (а.с.63).

Позивач ОСОБА_3 09.11.2013 року звернувся із
заявою про прийняття спадщини за
заповітом до державного нотаріуса
Оріхівської державної нотаріальної
контори (а.с.58), спадкова справа 198/2013
(а.с.60-61).

Спадкоємці (сторони у цій справі) за
законом після смерті спадкодавця
ОСОБА_6 із заявами до нотаріуса про
прийняття спадщини протягом 6 (шести)
місяців з дня смерті останньої не
звертались, тому в силу ст. 1272 ч. 1 ЦК
України вважаються такими, що не
прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6,
навіть, якщо б така мала місце за
законом.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що позивач ОСОБА_3 вже
отримав свідоцтво від 08 листопада 2013
року за реєстраційним № 853 про право на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_6 на земельну ділянку (а.с.79).

Проте, отримати свідоцтво у нотаріуса
про право на спадщину за законом та
заповітом на вищезазначений житловий
будинок після смерті батьків позивачі
у цій справі не мають можливості через
втрату оригіналу правовстановлюючого
документу на цей будинок - свідоцтва
(постанова нотаріуса про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, копія а.с.
56-57).

Доводи апеляційної скарги відповідача
ОСОБА_3 є такими, що не спростовують
висновків суду першої інстанції, а лише
відображають позицію відповідача,
висловлену ним у запереченнях проти
позову позивачів та яку він вважає
такою, що є єдино вірною та єдино
можливою.

Відповідач ОСОБА_3 є належним
відповідачем у цій справі, оскільки є
рідним сином та спадкоємцем першої
черги за законом після смерті батька -
спадкодавця ОСОБА_5 спадщини у вигляді
1/8 частки вищезазначеного житлового
будинку із з господарсько-побутовими
будівлями та спорудами, розташованого
на земельній ділянці площею 0,1680 га за
адресою АДРЕСА_1, якій своєчасно
прийняв цю спадщину, оскільки подав з
додержанням встановленого законом
строку відповідну заяву нотаріусу.

Проте, апелянт - відповідач ОСОБА_3 не
заявляв будь-яких зустрічних позовних
вимог у цій справі.

Суд першої інстанції з додержанням
вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах
заявлених позовних вимог на підставі
доказів сторін, розглянув дану
цивільну справу.

Апелянт - відповідач ОСОБА_3 не надав
суду жодних належних, допустимих,
переконливих доказів того, що після
смерті спадкодавця ОСОБА_6
успадкування спадщини останньої (у
вигляді 5/8 частин вищезазначеного
будинку) має здійснюватись не за
заповітом, а за законом, і що є будь-які
інші спадкоємці, окрім позивача ОСОБА_3,
які у встановлені законом строк та
порядок прийняли зазначену спадщину.

Так, судом першої інстанції було
встановлено, що позивач ОСОБА_3 вже
отримав свідоцтво від 08 листопада 2013
року за реєстраційним № 853 про право на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_6 на земельну ділянку (а.с.79).

Це свідоцтво не було оспорено у суді
іншими спадкоємцями за законом після
смерті батьків (сторонами у цій справі).

Визнанням за позивачами у цій справі
оскаржуємим рішенням права власності
на вищезазначені частки будинку у
порядку спадкування за законом та
заповітом після смерті батьків суд
першої інстанції ніяким чином не
порушив прав відповідача - апелянта.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань (ст. 308 ч. 2 ЦПК
України).

Оформлення права власності на
зазначений будинок сторонами у цій
справі - спадкоємцями за законом та
заповітом після смерті батьків не
представляється можливим (постанова
нотаріуса від 09.11.2013 року про відмову
спадкоємцеві ОСОБА_3 (позивачеві у цій
справі) у вчиненні нотаріальної дії,
копія а.с. 56-57) через відсутність у
останніх оригіналу
правовстановлюючого документу на цей
будинок - свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, виданого виконавчим
комітетом Преображенської сільської
ради на ім'я ОСОБА_5 (а.с.15).

З дати відмови нотаріусом 09.11.2013 року
спадкоємцеві ОСОБА_3 (позивачеві у цій
справі) у вчиненні нотаріальної дії
щодо вказаного будинку нічого не
змінилось. Оригінал свідоцтва
спадкоємцями не знайдений. Отримати
дублікат зазначеного свідоцтва через
реєстраційну службу на ім'я померлого
спадкодавця не представляється
можливим в силу чинного законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив правовідносини,
які склалися між сторонами по справі,
дав їм належну правову оцінку, а також
дослідив надані сторонами докази і
відповідно їх оцінив. Суд першої
інстанції вірно застосував норми
матеріального та процесуального права
та прийняв рішення, яким спір знайшов
своє належне вирішення.

За таких обставин, судова колегія не
вбачає передбачених законом підстав
для скасування рішення суду першої
інстанції або ж його зміни.

Відповідач ОСОБА_3, у разі відхилення
його апеляційної скарги у цій справі,
не має права на компенсацію за рахунок
позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
документально підтверджених судових
витрат у вигляді судового збору (а.с.91),
понесених ним при подачі до
апеляційної суду зазначеної
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 307-308, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 03 березня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддяСуддяСуддяСавченко
О.В.Стрелець Л.Г.Гончар М.С.