Справа № 646/7393/13-ц
№ производства 2/646/85/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2014 року Червонозаводський районний
суд м. Харкова у складі: головуючого
судді Благої І.С., за участі секретаря
Шеховцової Н.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Харківської міської ради про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу та
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з
вищевказаним позовом, яким просить:

- встановити факт належності
ОСОБА_2 договору дарування житлового
будинку АДРЕСА_2, посвідченого 07.04.1969
року 6-ю харківською державною
нотаріальною конторою в реєстрі за
№1069;

- визнати за позивачкою право
власності на вказаний житловий будинок
після смерті її батька, ОСОБА_2,
померлого у ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Харкові.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
право власності на спірний житловий
будинок зареєстрований за батьком
позивачки, ОСОБА_2, на підставі
вищевказаного договору дарування.
ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивачки помер, і
після його смерті відкрилася спадщина
на спірний будинок. За свого життя
спадкодавець не склав заповіту, його
дружина (мати позивачки) ОСОБА_3,
померла ще раніше у ІНФОРМАЦІЯ_3. Тому
єдиною спадкоємицею за законом першої
черги після смерті ОСОБА_2 є позивачка
(його донька), яка доглядала за батьком
під час його хвороби. Коли батько помер,
позивачка залишилася проживати у
батьківському будинку, тим самим
фактично прийнявши спадщину. Але
неоднакове написання українською
мовою прізвища спадкодавця у
документах («ОСОБА_2» та «ОСОБА_2»)
перешкоджає позивачці оформити
спадщину після смерті батька.
Позивачка звернулася до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини з
заявою про прийняття спадщини, але у
цьому їй було відмовлено у зв'язку з
різницею у написанні прізвища
спадкодавця.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позов в повному обсязі,
підтвердила фактичні обставини,
викладені у позовній заяві, та
додатково пояснила, що у її батьків,
окрім неї, був також син ОСОБА_4, але він
помер вже після смерті батька. Інших
спадкоємців після ОСОБА_2 немає.

Представник позивачки - адвокат ОСОБА_5
також підтримала позов.

Представник відповідача, належним
чином повідомленого про час та місце
слухання справи, не з'явився в судове
засідання, раніше подавав письмові
пояснення щодо позову, в яких міститься
також заява про розгляд справи за його
відсутності (а.с.42-43).

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд встановив
факти та відповідні їм правовідносини.

У свідоцтві про одруження серії НОМЕР_1,
виданому 22.04.1961р. ЗАГСом Жихарської
селищної ради Харківського району,
заповненому російською мовою,
міститься запис про те, що 22.04.1961р.
«ОСОБА_2» уклав шлюб з «ОСОБА_3», яка
після одруження взяла прізвище
«ОСОБА_3» (а.с.14).

Згідно із свідоцтвом про народження,
виданим 03.05.1966 року Краснозаводським
бюро РАГС міста Харкова, оформленим
російською мовою, «ОСОБА_1» народилася
ІНФОРМАЦІЯ_4 року в місті Харкові та її
батьком є «ОСОБА_2», а матір'ю - «ОСОБА_3»
(а.с.11).

Як вбачається зі свідоцтва про
укладення шлюбу серії НОМЕР_2, виданим
18.10.1985р. Покотилівською селищною радою
Харківського району Харківської
області, також оформленим російською
мовою, «ОСОБА_1», яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м.Харкові, після
укладення шлюбу з «ОСОБА_6»,
ІНФОРМАЦІЯ_1, взяла прізвище «ОСОБА_1»
(а.с.12).

У паспорті громадянина України серії
НОМЕР_3, виданому 18.11.2000р. Харківським РВ
УМВС України у Харківській області на
ім'я позивачки ОСОБА_1, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м.Харкові, міститься
запис на аркуші 10 про укладення у
Покотилівській селищній раді 18.10.1985р.
шлюбу з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Як вбачається з паспорту позивачки,
вона є зареєстрованою у АДРЕСА_1 (а.с.3).

В той же час, згідно з копією акту
№05.30/01.02 від 30.01.2012р., виданого комісією,
до складу якої увійшов депутат
Покотилівської селищної ради
Харківської області, підтверджено, що
ОСОБА_6 проживає за вказаною адресою
один (а.с.18) .

Відповідно до відомостей, що містяться
у заповіті, посвідченому 10.09.1966р.
державним нотаріусом 6-ї ХДНК, який
складений українською мовою, «ОСОБА_11»,
яка проживає у АДРЕСА_2, на випадок
своєї смерті зробила розпорядження все
її майно заповідати її синові «ОСОБА_2»,
який проживає разом з нею (а.с.16).

У договорі дарування, посвідченому
07.04.1967р. державним нотаріусом 6-ї ХДНК в
реєстрі за №1069, який складений
українською мовою, «ОСОБА_11», яка
проживає у АДРЕСА_2, подарувала
«ОСОБА_2», який проживає там же, жилий
будинок з надвірними будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.6-7).

Згідно з позначкою Харківського
міськБТІ, яка міститься на зворотній
стороні договору та яка складена
російською мовою, на підставі цього
договору було зареєстроване право
власності на вказане нерухоме майно за
«ОСОБА_2».

У технічному паспорті на вказане
домоволодіння АДРЕСА_2, складеному
російською мовою, відомості про
власника також зазначені російською
мовою: «ОСОБА_2» (а.с.8-10).

Листом № 2318857 від 03.07.2012 р. Комунального
підприємства «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» надано
відповідь, що право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_2, зареєстроване за
ОСОБА_2на підставі договору дарування,
посвідченого 6-ю ХДНК, 07.04.1969р., р.№1069
(а.с.4).

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4,
виданим 05.05.1995р. Харківським міським
відділом РАГС та складеним українською
мовою, підтверджується факт смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 «ОСОБА_2» у м.Харкові,
Червонозаводському районі (а.с.5).

В свою чергу, свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_5, виданим 20.04.1993р. міським
ЗАГС м.Харкова та складеним російською
мовою, підтверджується факт смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 «ОСОБА_3» у м.Харкові,
Червонозаводському районі (а.с.13).

Відповідно до копії витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про державну
реєстрацію народження від 15.11.2013р.
№3, 04.02.1962р. у м.Харкові народився
ОСОБА_4, батьками якого є ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 (а.с.75).

Згідно з копією свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_6, виданим 10.04.2014р. відділом
РАЦС по м.Харкову реєстраційної служби
ХМУЮ, ІНФОРМАЦІЯ_5 у м.Харкові помер
ОСОБА_4 (а.с.76).

Як вбачається з листа Харківського
обласного державного архіву від
23.04.2014р. №1189/01-21 за результатами
перевірки наявності спадкової справи
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 за
період 1995-2001 р.р. встановлено
відсутність заяв про прийняття
спадщини, відмову від спадщини та про
видачу свідоцтва про право на спадщину.
Також встановлено, що спадкова справа
не заводилась (а.с.80).

Листом Першої харківської державної
нотаріальної контори від 14.05.2014р.
№2560/01-16 підтверджено, що за період
2001-2014р.р. відсутні відомості про
наявність спадкової справи після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с.83).

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 показала, що позивачка є її
матір'ю, а ОСОБА_2 - дідом і, відповідно,
батьком позивачки, який проживав у
АДРЕСА_2. Коли він захворів, то
позивачка переїхала до нього за
вказаною адресою для догляду. У
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Крім
позивачки він також мав сина, який
помер вже після його смерті. Після
смерті ОСОБА_2 позивачка залишилася
проживати у цьому будинку.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні
показав, що знає родину позивачки. Коли
її батько, ОСОБА_2 захворів, то
позивачка переїхала доглядати його у
його будинок АДРЕСА_2, оскільки він був
лежачим хворим.

Копією посвідчення НОМЕР_7 про
поховання ОСОБА_2 підтверджено, що
позивачкою було здійснене поховання її
батька (а.с.17).

Відповідно до копії Свідоцтва про
добровільне страхування майна серії
00067 №588634 від 02.05.1996р. позивачкою було
застраховано будинок АДРЕСА_2 (а.с.15).

Таким чином, проаналізувавши наявні у
справі докази у їх сукупності та
взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що в
судовому засіданні знайшли своє
підтвердження обставини, на які
позивачка посилалась як на
обґрунтування своїх позовних вимог.

Так, відповідно до ст. 256 Цивільного
процесуального кодексу України суду
підсудні справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення, в
тому числі факту родинних відносин між
фізичними особами.

Верховний Суд України звертає увагу на
те, що справи про спадкування
розглядаються судами за правилами
позовного провадження, якщо особа
звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинуть на
спадкові права й обов`язки інших осіб
та за наявності інших спадкоємців і
спору між ними (п.2 Постанови Пленуму
ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»).

В судовому засіданні було встановлено,
що у документах, виданих на ім'я батька
позивачки (ОСОБА_2), які складені
українською мовою є розбіжності у
варіантах написання його прізвища, які
пов'язані з фонетичними особливостями
при перекладі з російської мови. Але це
не впливає на факт належності йому
правовстановлюючого документу -
договору дарування житлового будинку
АДРЕСА_2, посвідченого 07.04.1969 року 6-ю
харківською державною нотаріальною
конторою в реєстрі за №1069.

В свою чергу, від факту належності
спадкодавцю (батькові позивачки)
вищевказаного правовстановлюючого
документу залежить можливість
реалізації позивачкою своїх спадкових
прав та отримання нею спадщини.

Оскільки час відкриття спадщини після
померлого у ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, а також
час фактичного прийняття спадщини
позивачкою відбулися до набрання
чинності Цивільним кодексом України
2003р., то за правилами п.4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, до
спірних правовідносин застосовується
правила Цивільного кодексу УРСР 1963р.

Так, відповідно до ч.1 ст.529 Цивільного
кодексу УРСР 1963р., при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є,
в рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого. До числа
спадкоємців першої черги

належить також дитина померлого, яка
народилася після його смерті.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК
УРСР 1963р. визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном.

Наданими суду доказами підтверджено,
що у зв'язку зі смертю ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина, до
складу якої входить житловий будинок
АДРЕСА_2.

Оскільки судом встановлено, що
позивачка на момент його смерті її
батька (тобто на час відкриття спадщини
після нього) проживала разом з ним та
після його смерті у ІНФОРМАЦІЯ_2
фактично вступила в управління та
володіння спадковим майном - будинком
АДРЕСА_2, то вона є такою, що прийняла
спадщину за правилами ст.549 УК УРСР 1963р.

На цей час інших спадкоємців після
померлого ОСОБА_2, окрім позивачки,
немає.

На підставі викладеного, ст.ст.1-11, 57-61,
212, 214, 215, 256 Цивільного процесуального
кодексу України,-

вирішив :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до
Харківської міської ради про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу та
визнання права власності в порядку
спадкування за законом.

Встановити факт належності ОСОБА_2
договору дарування житлового будинку
АДРЕСА_2, посвідченого 07.04.1969 року 6-ю
харківською державною нотаріальною
конторою в реєстрі за №1069 на ім'я
ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрована у АДРЕСА_1, фактично
проживає у АДРЕСА_2) право власності на
житловий будинок АДРЕСА_2, - в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_2 у
м.Харкові.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Червонозаводський районний суд
м. Харкова шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з моменту
оголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.С.Блага