УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді Кабанячого Ю.В.,

при секретарі Тоцькій К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Борисполі скаргу ОСОБА_1
на дії державного виконавця Державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
щодо необґрунтованого нарахування
заборгованості по утриманню сина та
про перерахунок суми заборгованості,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі
скаргою на дії виконавця державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції. В
обгрунтування скарги зазначає, що в
березні 2014 року Бориспільський ВДВС
звернувся в Бориспільський
міськрайонний суд Київської області з
поданням про тимчасове обмеження його
у праві виїзду за межі України без
вилучення паспорта громадянина
України та додав до подання
довідку-розрахунок його
заборгованості по аліментам на
утримання сина ОСОБА_2, та вивів в
довідці - розрахунку суму
заборгованості за 2013 рік по 01.09.2014 року
25 968, 92 коп. і це подання було судом
задоволене. Вважає, що сума
заборгованості вирахувана судовим
виконавцем помилково. В
довідці-розрахунку судовий виконавець
Салівон А.В. вказала, що він з 21.04.2013р. по
01.03.2014 року не працював взагалі, але це
спростовується копією трудової книжки.
Надав суду довідку з НВО «Плазма» з
якої вбачається, що 3 місяці з січня по
березень 2013 року він отримував
середньомісячну заробітну плату по 1800
гривень, в квітні-1600 грн., в травні -
1200грн., а в липні та з серпня по грудень
2013 року взагалі не отримував зарплати в
зв'язку з банкрутством підприємства. Із
НВО «Плазма» він був звільнений згідно
трудової книжки 25.03.2014 року за згодою
сторін, тому твердження судового
виконавця, що він не працював з 21.04.2003
року по 01.03.2014р., не обґрунтовано, що
підтверджується копією трудової
книжки та довідками про зарплату. Той
факт, що він регулярно сплачував за
період 2013 рік аліменти на суму не менше
як 700 грн. підтверджується оригіналами
поштових квитанцій, що значно більше
ніж ? частини його зарплатні. Його сину
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилося 18
років, але виконавець його борг
нарахував по 01.04.2014 року, а не по
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання ні заявник ні його
представник не з'явились але подали
письмове пояснення в якому просять
звільнити заявника від сплати всіх
заборгованостей по аліментам,
відповідно до ч.3 ст.197 СК України.

Державний виконавець просив
розглядати справу за її відсутності,
відмовити у задоволенні скарги, так як
вважає свої дії правомірними та такими,
що відповідають вимогам Закону України
«Про виконавче провадження».

Суд дослідив письмові докази по
справі та приходить до висновку про
задоволення скарги з наступних
підстав.

Згідно ст.383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
під час виконання судового рішення,
ухваленого відповідно до цього
Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Заявником пропущений строк звернення
до суду зі скаргою, але просить
поновити даний строк, так як вважає
його пропущеним з поважних причин в
зв'язку з тим, що дізнавшись про
невірний розрахунок заборгованості,
він неодноразово був учасником судових
розглядів з даного приводу, але іноді
обирав невірний спосіб захисту, про що
свідчить ухвала Бориспільського
міськрайонного суду від 05.05.2014 р. про
відмову у відкритті провадження.

Суд вважає за доцільне поновити строк
звернення до суду заявнику, відповідно
до ч.2 ст.385 ЦПК України.

В ході розгляду даної скарги органом
ДВС двічі була змінена сума
заборгованості, яка змінилася в
напрямку зменшення з 25968,92 грн. до 9821,50
грн.

З оглянутих довідок
розрахунку-заборгованості суду не
зрозуміло з яких підстав встановлена
сума заборгованості за період з 21.04 по
29.12.2013 р., коли відповідно до таблиці в
довідці-розрахунку з липня по грудень
2013 р. в колонці для виплати знаходяться
з/п до виплати 0,00, а відповідно до
поданих боржником квитанцій за
вказаний період він сплачував особисто
по 700 грн., що дійсно перевищує ?
заробітної плати та 30% прожиткового
мінімумі на дитину відповідного віку.
Таким чином на думку суду розрахунок
заборгованості боржника ОСОБА_1 є
невірним і підлягає перерахунку.

Відповідно до ст.387 ЦПК України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державну виконавчу службу
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення або іншим шляхом
поновлює його порушені права чи
свободи.

Таким чином, на думку суду
дії головного державного виконавця
Державної виконавчої служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції Салівон А.В. слід
визнати неправомірними та зобов'язати
її перерахувати заборгованість по
аліментам ОСОБА_1 з врахуванням часу
його роботи і безробіття та його
самостійних виплат.

Щодо вимоги про звільнення заявника
від сплати всіх заборгованостей по
аліментам, відповідно до ч.3 ст.197 СК
України, необхідно відмовити за
недоведеність з наступних підстав.
Частиною 3 даної статті закріплено
положення про те, що суд може звільнити
платника аліментів від сплати
заборгованості за аліментами, за умови
якщо буде встановлено, що вона виникла
внаслідок непред'явлення без поважної
причини виконавчого листа до виконання
особою, на користь якої присуджено
аліменти.

Відповідно до вимог Закону України "Про
виконавче провадження", за загальним
правилом, виконавчі листи можуть бути
пред'явлені до виконання протягом
трьох років (п. 1 ч. 1 ст. 21). Такий строк
встановлюється з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а у випадках, коли
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення (п. 1 ч. 2 ст. 21). Водночас,
передбачено, що рішення про стягнення
періодичних платежів (у тому числі у
справах про стягнення аліментів)
можуть бути пред'явлені для виконання
протягом усього періоду, на який
присуджені платежі (ч. 4 ст. 21).

Коментована норма виходить із того, що
у випадку видачі виконавчого листа на
руки одержувача аліментів отримання
аліментів на дитину залежить від цієї
особи. А тому у випадку непред'явлення
нею без поважних причин виконавчого
листа до виконання, у зв'язку з чим
виникла заборгованість, суд вправі
звільнити боржника - платника
аліментів від сплати заборгованості. В
даному випадку дана обставина не
доведена.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.383-387 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця Державної виконавчої служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції щодо
необґрунтованого нарахування
заборгованості по утриманню сина та
про перерахунок суми заборгованості,
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного
державного виконавця Державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
Салівон А.В. та зобов'язати її
перерахувати заборгованість по
аліментам ОСОБА_1

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена через
Бориспільський міськрайонний суд
протягом 5 днів з моменту її
проголошення до апеляційного суду
Київської області.

Суддя Бориспільського

міськрайонного суду

Ю.В.Кабанячий