АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3936/14
Справа №635/8933/13-ц
Головуючий 1 інст. - Назаренко О.В.
Категорія :відшкодування шкоди
Доповідач - Бобровський
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

С у д д і в
Шевченко Н.Ф.,

Кокоші В.В.,

при
секретарі Харченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 5 березня 2014
року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до приватного підприємства «Страхова
компанія «Статус», ОСОБА_5, 3-тя особа
ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ПрАТ «СК «Статус» та
ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про
стягнення 18051,35 грн. на відшкодування
майнової шкоди та 10000 грн. компенсації
моральної шкоди, заподіяних з вини
ОСОБА_5 внаслідок ДТП, яке відбулось 21
грудня 2012 року на автошляху
Харків-Зміїв-Балаклія-Гороховатівка
62,7 км.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3
посилався на те, що ДТП відбулось через
те, що відповідач при зупинці
автомобіля ГАЗ-66, д.р.н.НОМЕР_1 частково
залишив автомобіль на проїзній
частині, створивши в такий спосіб руху
транспорту аварійну ситуацію, що
призвело до ДТП за участю трьох
автомобілів та повного ушкодження його
автомобіля ВАЗ 2108 д.р.н.НОМЕР_3

З таких підстав відповідно полісу
страхування відповідальності
відповідачів та висновку авто
товарознавчого дослідження
представник позивача просив
задовольнити позов.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 5 березня 2014
року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 з посиланням на під ставність
позову, неправильне застосування судом
норм матеріального права та порушення
вимог процесуального права при
залишенні його без задоволення,
рішення районного суду просить
скасувати, новим рішенням позовні
вимоги задовольнити.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія відповідно до ч.1 ст..309 ЦПК
України вирішила апеляційну скаргу
представника ОСОБА_3 задовольнити
частково, рішення районного суду
змінити з наступного.

По справі , згідно наданих доказів
встановлено, що внаслідок зупинення
ОСОБА_8 без дотримання вимог Правил
дорожнього руху України на проїжджій
частині автодороги частини автомобіля
ГАЗ-66, д.р.н.НОМЕР_2 цивільна правова
відповідальність якого застрахована
ПрАТ «СК «Статус» з лімітом
відповідальності за майнову шкоду у
розмірі 50000 грн., відбулось ДТП за
участю автомобіля ВАЗ 2108 під
керуванням ОСОБА_3, яким також були
допущені порушення правил дорожнього
руху та ушкоджено його автомобіль
відповідно висновку авто
товарознавчого дослідження на
загальну суму 17345,75 грн.

Відмовляючи у позові ОСОБА_3 з тих
підстав , що ПрАТ «СК «Статус» визнає
факт покриття розміру шкоди лімітом
відповідальності до ОСОБА_5 суд, дійшов
висновку про те, що у судовому порядку
позивач має вимагати відшкодування
шкоди лише у випадку попереднього
визначення судом за заявою потерпілого
ступені його та ОСОБА_5 вини в ДТП.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна.

За правилом ст..213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим таким,яким, суд
виконавши усі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Згідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підстави
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст..61 цього
Кодексу, яку не підлягають доказуванню.

Постановою Балаклійського районного
суду Харківської області від 15 січня 2013
року про адміністративне
правопорушення встановлено, що
відповідач ОСОБА_5 в порушення Правил
дорожнього руху України зупинив
автомобіль ГАЗ-66 на узбіччі дороги,
частково залишивши лівим заднім
колесом на проїжджій частині дороги та
не виставив знаки зупинки. ОСОБА_3 при
керування автомобілем ВАЗ 2108, не
враховуючи погодні умови, дорожню
обстановку, не обрав безпечної
швидкості руху при об'їзді автомобіля
ГАЗ 66, допустив з'їзд свого автомобіля у
лівий кювет. Внаслідок цього з'їзду
його автомобіль ушкоджено за висновком
фахівця авто товарознавця на 17345,75 грн.
його ринкової вартості.

За правилом п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки
відшкодовується на загальних
підставах, а саме за наявності вини
всіх осіб, діяльністю яких було завдано
шкоди, розмір відшкодування
визначається у відповідній частці
залежно від обставин, що мають істотне
значення.

Згідно до ч.2 ст.1190 цього Кодексу суд, за
заявою потерпілого може визначити
відповідальність осіб, які спільно
завдали шкоди, у частці відповідно до
ступеня їхньої вини.

Вирішуючи справу суд в порушення
вимог ч.1 ст.214 ЦПК України не звернув
уваги на вказані обставини, що
встановлені та не підлягають
доказуванню за ст..61 ч.4 цього Кодексу та
безпідставно дійшов висновку проте, що
лише за заявою ОСОБА_10 може бути
визначено ступень вини обох водіїв для
добровільної виплати страховиком
ОСОБА_5 страхового відшкодування,
оскільки за ч.1 ст.3 ЦПК України він має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду у спосіб,
обраний ним за захистом порушених його
прав чи інтересів.

З огляду на встановлені обставини ДТП,
яке виникло через обопільна вину
водіїв, колегія вважає, що ступінь вини
кожного є нерівною та з урахуванням
розміру майнової шкоди, яку зазнав
ОСОБА_3 вирішила його позовні вимоги
задовольнити частково, визнати ступінь
вини ОСОБА_5 в 55%, позивача - 45% та
відповідно до ст..ст. 9, 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», стягнути із страховика
ОСОБА_5 - ПрАТ «СК «Статус» на користь
позивача 9000 грн. суми страхового
відшкодування, за виключенням суми
франшизи.

В решті , з урахуванням ступені вини
позивача, характеру допущених порушень
Правил дорожнього руху України,
колегія вважає за необхідне рішення
районного суду залишити без змін, що не
суперечить правилам ч.. 1 ст.1167 ЦК
України.

З огляду на викладене, керуючись ст..ст.
303, 304,309, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 5 березня 2014
року змінити.

Позов ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «Статус»,
ОСОБА_5 про відшкодування майнової
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «СК «Статус» на користь
ОСОБА_3 9000 грн. страхового
відшкодування.

В решті це рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після
проголошення але протягом двадцяти
днів може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді