Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4043/14р.
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Остащенко
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК»

на ухвалу судді Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня
2014 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4, третя
особа: ОСОБА_5, про виселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
(далі - банк) звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5
про виселення.

Ухвалою судді Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 31 липня
2014 року позовну заяву залишено без руху
через її недоліки, надано строк для
усунення недоліків позовної заяви.

13 серпня 2014р. банком надано заяву б/№
від 11 серпня 2014р., в якій представник
позивача пояснив, що вважає позовну
заяву оформленою відповідно до вимог
ЦПК, а у разі необхідності залишає за
собою право змінити позовні вимоги, у
тому числі в частині визначення
відповідачів.

Ухвалою судді Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня
2014 року позовну заяву визнано
неподаною та повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
судді, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм процесуального
права, просить ухвалу судді
Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя від 11 серпня 2014 року
скасувати, та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції для
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта ОСОБА_6,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскарженої ухвали та
обставини справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за
наслідками розгляду скарги на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
має право скасувати ухвалу і передати
питання на новий розгляд суду першої
інстанції, якщо останній порушив
порядок, встановлений для його
вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що,
залишаючи позовну заяву без руху
ухвалою від 31 липня 2014р. суддя порушив
порядок вирішення питання про
залишення позовної заяви без руху.

Зокрема суддею вказано; позовні вимоги
не конкретні та не відповідають
чинному законодавству.

Яким чином ці обставини узгоджуються
із вимогами ст. 119 ЦПК України щодо
форми та змісту позовної заяви суддя не
зазначив.

Відповідно, вбачається, що суддя не
врахував роз'яснень п. 2 постанови
Пленуму Верховного Суду України №2 від
12.06.2009р. «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» де сказано:
Суддя вправі відмовити у відкритті
провадження у справі лише з підстав,
передбачених законом. Не допускається
відмова у відкритті провадження у
справі з мотивів недоведеності
заявленої вимоги, відсутності доказів,
пропуску позовної давності та інших не
передбачених законом підстав.

Звернувши увагу, що позовні вимоги
заявлені до фізичної особи без
зазначення її ПІБ суддя не вказав
позивачу на цей недолік, незважаючи на
те, що позивач порушив ст.30 ЦПК України,
яка зазначає, що фізична особа може
бути стороною у справі, а також не
вказав на ст. 28 ЦК України, де визначено,
що фізична особа набуває прав та
обов'язків і здійснює їх під своїм
ім'ям, яке складається із прізвища,
власного імені та по батькові.

Суддя не роз'яснив позивачеві, який
висунув позовні вимоги про виселення
до третьої особи у справі, що третя
особа не може відповідати за позовними
вимогами і не вказав конкретно на цей
недолік позовної заяви та право
позивача пред'явити позовні вимоги до
цієї особи, як до відповідача.

Суддя мав вказати позивачеві, що у
відповідності з п. 13 постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18.12.2009р.
«Про судове рішення у цивільній
справі», з метою запобігання
виникненню неясності при виконанні
рішення у його резолютивній частині
зазначається точне та повне
найменування юридичної особи,
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, відносно яких суд вирішив
питання.

Звідси слідує, що питання зазначення
ПІБ фізичної особи відносно якої суд
вирішує спір має бути вказано
позивачем у частині позовної заяви, де
сформульовані позовні вимоги, а саме,
вказано, що просить позивач відносно
конкретної особи. Якщо ця особа є
фізичною, то у відповідності до
наведених норм матеріального і
процесуального права позивач повинен
зазначати точне та повне найменування
юридичної особи, прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вбачає, що суддею порушено порядок
вирішення питання про залишення
позовної заяви без руху, що, відповідно,
тягне скасування ухвали про
повернення позову позивачеві.

Доводи апеляційної скарги про
порушення суддею норм процесуального
права у зв'язку з тим, що останній не був
присутній у судовому засіданні 11
серпня 2014р., коли постановлено
оскаржену ухвалу, є неприйнятними.

Стаття 121 ЦПК України, на підставі якої
повернуто позовну заяву, не передбачає,
що вказана процесуальна дія
відбувається у судовому засіданні та
ще й з викликом сторін.

Такі доводи свідчать про незнання
апелянтом передбаченого ЦПК України
процесуального порядку вирішення
вказаного питання.

Доводи апеляційної скарги, в яких
наводяться фактичні та правові
підстави заявлених позовних вимог та
позивач вказує на наявність підстав
для задоволення позову не мають
відношення до вирішуваного
процесуального питання щодо
законності повернення позовної заяви
зі стадії відкриття провадження у
справі, а тому не беруться до уваги.

Доводи апеляційної скарги, що суд
незаконно відмовив в задоволенні
позову не потребують ані перевірки,
ані аналізу, оскільки зі справи видно,
що спір по суті вимог судом не
вирішувався, наразі вирішується
процесуальне питання про відкриття
провадження у справі.

Незгода апелянта з вимогою ухвали про
необхідність зазначити у позовних
вимогах ПІБ особи, відносно якої
заявлено позов про виселення, не може
бути взята до уваги з тих підстав, що
фізична особа за законом має право
набувати прав та обов'язків і
здійснювати їх під своїм ім'ям.

Згідно ст.ст. 294, 296 ЦК України фізична
особа має право на ім'я, що стосується і
імені учасника цивільного спору.

З викладеного слідує, що позовна
вимога, яка викладається у позовні
заяві має містити не тільки зміст цих
вимог, а й ПІБ фізичної особи, до якої ці
вимоги пред'явлено.

Доводи апеляційної скарги, що позивачу
невідомі дані про осіб, які мешкають у
квартирі, з якої позивач просить про
виселення, не мають свого
підтвердження, оскільки з позовної
заяви видно, що позивач просить
виселити одного відповідача, без
зазначення ПІБ та третю особу також без
зазначення її ПІБ. Ніяких інших осіб у
частині позовної заяви, яка містить
вимоги про виселення, позивачем не
зазначено.

При новому вирішенні питання про
відкриття провадження у справі судді
необхідно взяти до уваги роз'яснення п.
2 постанови Пленуму Верховного Суду
України №5 від 12.06.2009р. «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду» де сказано: готуючи
справу до розгляду, суд повинен
визначити: обставини, які мають
значення для справи, та факти, що
підлягають встановленню і покладені в
основу вимог і заперечень; характер
спірних правовідносин і зміст правової
вимоги; матеріальний закон, який
регулює спірні правовідносини;
вирішити питання про склад осіб, які
братимуть участь у справі; з'ясувати,
які є докази на підтвердження
зазначених фактів; визначити коло
доказів відповідно до характеру
спірних правовідносин і роз'яснити,
якій із сторін слід довести певні
обставини; вжити заходів для
забезпечення явки в судове засідання, а
також сприяти врегулюванню спору до
судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 307, 312, 313, 314, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити

Ухвалу судді Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня
2014 року у цій справі скасувати та
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню у касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: