Справа № 466/7386/13
Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В
Провадження № 22-ц/783/3535/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка
Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря:
Ясиновської Я.М.

з участю:
представника позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5,
представника ПАТ "ОКСІ БАНК" -
Косьоровського Ю.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
"ОКСІ БАНК" на рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 18 лютого 2014
року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Шевченківського
районного суду м. Львова від 18 лютого 2014
року відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод
в користуванні майном.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, з
участю третіх осіб: приватного
нотаріуса Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
приватного нотаріуса Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу житлового будинку та
земельних ділянок, визнання права
власності на житлове приміщення та
земельні ділянки задоволено.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку з
відповідними господарськими
будівлями та спорудами, що
знаходяться в АДРЕСА_1, укладений 17
травня 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_9 та зареєстрованого за
№2271.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,100 га з цільовим призначенням
для ведення особистого підсобного
господарства, що знаходиться в
АДРЕСА_1, укладений 16 липня 2001 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, посвідчений
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
та зареєстрованого за № 4506.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,150 га з цільовим призначенням
для будівництва і обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель , що знаходиться в АДРЕСА_1,
укладений 16 липня 2001 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_4, посвідченого приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 та
зареєстрованого за № 4509.

Визнано за ОСОБА_4 (ІНД НОМЕР_1) право
власності на житловий будинок, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1
загальною площею 785,7 кв.м. та
приналежні до житлового будинку
споруди: баня під літерою "Б" , альтанка
під літером "В", огорожа під № 1, ворота
під №2, хвіртка під № 3, хвіртка під №
4 та вимощення під літерою "І".

Визнано за ОСОБА_4 (ІДН НОМЕР_1) право
власності на земельну ділянку площею
0,100 га, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, цільове призначення для
ведення особистого селянського
господарства, кадастровий номер
:08:003:0025.

Визнано за ОСОБА_4 (ІДН НОМЕР_1) право
власності на земельну ділянку площею
0,150 га, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, цільове призначення для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель, кадастровий номер
:08:003:0024.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
сплачений судовий збір в розмірі 3441
грн. (три тисячі чотириста сорок одна
грн.).

Рішення суду оскаржило Публічне
акціонерне товариство "ОКСІ БАНК".

В апеляційній скарзі зазначає, що
рішення суду першої інстанції порушує
інтереси ПАТ "ОКСІ БАНК", оскільки 01.08.2011
року між ним та ТзОВ "АБВ ТЕХНІКА" було
укладено кредитний договір з
відкриттям кредитної лінії № 32/11-НВКЛ,
згідно з яким кредитодавець надає
грошові кошти (відкриває не
відновлювальну кредитну лінію)
позичальнику в розмірі 7 200 000, 00 грн. в
строк з 01.08.2011 року по 31.07.2014 року на
поповнення обігових коштів, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити 20% річних, а також
комісії на умовах, передбачених
договором. В якості забезпечення умов
кредитного договору між ПАТ "ОКСІ БАНК"
та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки,
відповідно до якого в забезпечення
виконання зобов'язання по кредитному
договору ТзОВ "АБВ ТЕХНІКА", ОСОБА_2
передала в іпотеку спірне (по даному
позову) майно. Позичальник не виконував
умови кредитного договору, внаслідок
чого і виникла заборгованість у
розмірі 5 931 845,59 грн. та у зв'язку з чим
ПАТ "ОКСІ БАНК" звернулося з позовом до
ТОВ "АБВ ТЕХНІКА" та майнових
поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_10 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, який на даний момент
розглядається Шевченківським районним
судом м. Львова. Однак, не зважаючи на
дані обставини, ПАТ "ОКСІ БАНК" до
участі у даній справі не було залучене.

Апелянт не погоджується з оскаржуваним
рішенням, оскільки вважає його таким,
що ухвалене з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
з порушенням і неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права. Вказує на те, що
висновки районного суду щодо того, що
договори купівлі-продажу укладені без
наміру створення реальних правових
наслідків є помилковими, так як
правові наслідки настали, право
власності на ОСОБА_2 на житловий
будинок було зареєстровано в Реєстрі
прав власності на нерухоме майно у 2008
році, державні акти на земельні ділянки
оформлені у 2007 році. Відтак, розуміючи
перспективу повернення даного
нерухомого майна, ОСОБА_2 не
переоформляла б це майно на себе і
відповідно не передавала би його в
іпотеку.

На думку апелянта, даний спір між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 створений з метою
умисного виведення спірного майна з
іпотеки банку.

Просить скасувати рішення суду першої
інстанції у частині задоволення позову
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні зустрічного
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно із ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що
оскаржуване рішення не у повній мірі
відповідає даним вимогам.

Районним судом встановлено, що 17 травня
2001 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено
договір купівлі-продажу житлового
будинку з відповідними господарськими
будівлями та спорудами, що знаходяться
в АДРЕСА_1 та розташовані на земельній
ділянці площею 2500,00 кв.м. Зазначений
договір посвідчений приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_9

16 липня 2001 року між цими ж сторонами
укладено договори купівлі-продажу
земельних ділянок за №4506 та №4509, що
знаходяться в АДРЕСА_1 площею 0,1500 га -
для будівництва і обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель та площею 0,10 га - для ведення
особистого селянського господарства,
які посвідчені приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_8

З матеріалів справи вбачається, що
26.11.2008 року ОСОБА_2 зареєструвала право
власності на придбаний житловий
будинок в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»(а.с.36) та
24.07.2007 року та 19.07.2007 року отримала
Державні акти на право власності на дві
спірні земельні ділянки(а.с.42,43).

Однак, пунктом 5 договору купівлі -
продажу житлового будинку від 17.05.2001
року визначено, що право власності на
житловий будинок у покупця виникає з
моменту нотаріального посвідчення
цього договору.

Крім того, з оспорюваних договорів
купівлі - продажу житлового будинку та
земельних ділянок вбачається, що усі
кошти по оплаті придбаного майно
покупцем оплачені продавцю до
підписання даних договорів.

Дані обставини спростовують висновки
районного суду щодо удаваності
спірних право чинів, а відтак їх
недійсності.

Згідно договору іпотеки, укладеного
01.08.2011 року між ПАТ "ОКСІ БАНК" та
ОСОБА_2, остання в порядку забезпечення
виконання кредитного договору
№32/11-НВКЛ з відкриттям не
відновлювальної кредитної лінії від
01.08.2011 року, яким апелянтом було надано
ТзОВ "АБВ ТЕХНІКА" кредит в розмірі 7 200
000 грн. до 31.07.2014 року, передала в
іпотеку спірне майно, а саме житловий
будинок, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 з господарськими спорудами та
дві земельні ділянки за цією ж адресою.

Згідно із ст.15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Відповідно п.11 постанови Пленуму
Верховного суду України від 18.12.2009 року
№14 «Про судове рішення у цивільній
справі» оскільки правом на звернення
до суду за захистом наділена особа в
разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів та осіб, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб або державні та
суспільні інтереси (частини перша та
друга статті 3 ЦПК), то суд повинен
встановити, чи були порушені,
невизнані або оспорені права, свободи
чи інтереси цих осіб, а якщо були, то
вказати, чи є залучений у справі
відповідач відповідальним за це.

В рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004 року в
справі №1-10/2004 Конституційний суд
України визначив, що поняття
«охоронюваний законом інтерес», що
вживається в частині першій статті 4
Цивільного процесуального кодексу
України та інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
"права", треба розуміти як прагнення до
користування конкретним
матеріальним та/або нематеріальним
благом, як зумовлений загальним
змістом об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового
захисту та інших засобів правової
охорони з метою задоволення
індивідуальних і колективних потреб,
які не суперечать Конституції і
законам України, суспільним інтересам,
справедливості, добросовісності,
розумності та іншим загальноправовим
засадам.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що оскільки ПАТ "ОКСІ БАНК" до
участі у справі не було залучене, хоча
суд вирішив питання про його права та
обов'язки, так як саме це товариство є
іпотекодержателем усього спірного
майна, власником якого суд визнав
ОСОБА_4, а суд апеляційної інстанції
згідно чинного законодавства
позбавлений на стадії апеляційного
розгляду змінювати процесуальне
положення будь - кого з учасників
процесу та залучати до участі у справі
осіб, які не приймали участі у справі у
суді першої інстанції, то оскаржуване
рішення слід скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4, що не позбавляє її можливості у
подальшому звернутись повторно до суду
з даними позовними вимогами, залучивши
до участі у справі в якості третьої
особи ПАТ "ОКСІ БАНК".

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314
ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ОКСІ БАНК"
задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 18 лютого 2014 року у
частині задоволення зустрічного
позову скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, з
участю третіх осіб: приватного
нотаріуса Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
приватного нотаріуса Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу житлового будинку та
земельних ділянок, визнання права
власності на житлове приміщення та
земельні ділянки.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: