Справа № 450/1038/14-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"27" червня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області у
складі:

головуючого - судді - Данилів Є.О.

при секретарі - Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Пустомити
цивільну справу за позовом ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

в с т а н о в и в :

15.04. 2014 року до Пустомитівського
районного суду Львівської області
надійшла позовна заява ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості. У позовній заяві
позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1
на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
заборгованість у розмірі 39 909, 95 грн. за
кредитним договором № б/н від 31.01.2013
року.

Позивач у позовній заяві як на підстави
для задоволення заявлених позовних
вимог покликається на наступні
обставини:

відповідно до укладеної Генеральної
угоди про реструктуризацію
заборгованості та приєднання до Умов
та правил надання продукту кредитних
карт від 31.01.2013 року ОСОБА_1 отримав
кредит у розмірі 13 555,94 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 0,833%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку:
починаючий «1» по «25» число кожного
місяця відповідач надає банку грошові
кошти (щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за Кредитом. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана Генеральна угода разом з
запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
Умовами та правилами, Тарифами
складають між ним та банком Кредитний
договір, підтверджується підписом у
заяві. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої
зобов'язання за Кредитним договором
виконав в повному обсязі, а саме надав
відповідачу кредит у розмірі,
встановленому Кредитним договором.
Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил
Банк має право проводити договірне
списання з усіх відкритих в банку
рахунків клієнта в погашення кредитної
заборгованості клієнта і третіх осіб,
за кредитами, в яких клієнт є
поручителем, а також будь-якої іншої
заборгованості, яка виникла у клієнта
зважаючи невиконаних зобов'язань перед
банком. Відповідач не надавав
своєчасно банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов Договору, що має
відображення у розрахунку
заборгованості за договором.

На підставі наведеного позивач у
позовній заяві просить суд задоволити
заявлені позовні вимоги.

Представник позивача ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» Деркач Ю.Ю. у судове
засідання не з'явився, проте подав до
суду письмову заяву у якій просить суд
розглядати справу без його участі,
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі, проти ухвалення судом заочного
рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явився повторно, хоча належним
чином був повідомлений про час та
місце розгляду справи про причини
своєї неявки суд не повідомив, заяв про
розгляд справи без участі відповідача
чи відкладення розгляду справи до суду
від останнього не надходило.

Проаналізувавши матеріали цивільної
справи, суд вважає, що існує достатньо
підстав визначених ст. 224 ЦПК України
для проведення судового розгляду
справи, без участі відповідача, у
відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України,
за наявними у ній доказами та ухвалення
за його результатом заочного рішення,
відповідно ст. 226 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування
судового процесу технічними засобами
не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної
справи, повно та всебічно дослідивши
всі докази у справі в їх сукупності
судом встановлено наступні обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи:

31.01. 2013 року між сторонами у справі
підписано Генеральну угоду про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до умов та правил надання
продукту кредитних карт /а.с. 7/.
Відповідно до п. 2.1 зазначеної угоди
банк надає позичальнику строковий
кредит в сумі 13 556, 94 грн. на строк 12
місяців, з 31.01. 2013 року по 31.01. 2014 року
шляхом встановлення кредитної лінії на
платіжну карту на споживчі потреби в
сумі 13 556, 94 грн. в обмін на обов'язок
позичальника повернути кредит,
сплатити проценти у розмірі 0,833 % в
місяць на суму залишку заборгованості
по кредиту у вказаних в Заяві, Умовах і
правилах строки.

Позивач у позовні заяві /а.с. 3/ вказує,
що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої
зобов'язання за Кредитним договором
виконав в повному обсязі, а саме надав
відповідачу кредит у розмірі,
встановленому Кредитним договором.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Всупереч зазначених норм
процесуального закону представником
позивача суду не представлено та судом
не здобуто доказів того, що позивачем
виконано умови Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до умов та правил надання
продукту кредитних карт від 31.01. 2013
року, а саме п. 2.1 такої угоди, зокрема,
що позивачем було надано відповідачеві
кредит у розмірі 13 556,94 грн. у спосіб
встановлений Генеральною угодою про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до умов та правил надання
продукту кредитних карт від 31.01. 2013
року.

Представлений позивачем Розрахунок
заборгованості за договором № б/н від
31.01. 2013, укладеного між ПриватБанком та
клієнтом - ОСОБА_1, станом 11.02. 2014 /а.с. 6/
не є належним та допустимим доказом, в
розумінні ст.ст. 57, 58 ЦПК України, щодо
виконання позивачем умов кредитного
договору та надання відповідачеві
кредиту у розмірі 13 556,94 грн.

Суд вважає, що допустимим доказами
виконання позивачем свої зобов'язань
за кредитним договором перед
відповідачем, як це визначено ч. 2 ст. 59
ЦПК України, є банківські ордера,
розпорядження, виписки із рахунків та
інші документи, що підтверджують
здійснення банківських операцій, проте
таких суду не представлено.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
позивачем не доведено перед судом
виникнення у відповідача обов'язку
сплатити позивачеві заборгованість у
розмірі 39 909, 95 грн., а також того, що
права позивача були порушені
відповідачем, та що такі згідно ст. 15 ЦК
України підлягаю захисту чи
відновленню у способи визначені ст. 16
ЦК України.

Із наведеного слідує, що заявлені
позивачем позовні вимоги не
обґрунтовані, а тому задоволенню не
підлягають.

Документально підтвердженні понесені
позивачем судові витрати підлягають
розподілу у відповідності до вимог ч. 1
ст. 88 ЦПК України, тобто відшкодуванню
за рахунок відповідача не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 57 - 61, ч. 1 ст. 88, ч. 2 ст. 197, 209, 212 -
224, 218, 224 - 226 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК
України, суд,-

в и р і ш и в :

у задоволенні позовних вимог ПАТ
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ б/н від 31.01. 2013 року у розмірі 39909, 95
грн.; стягнення судових витрат,-
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Львівської області через
Пустомитівський районний суд, шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні в
судовому засіданні в 10-денний строк з
дня отримання копії цього рішення.

СуддяЄ. О. Данилів