Справа № 214/8474/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 травня 2014 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ан О.В.,

при секретареві - Буданцевій О.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Кривому
Розі, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Саксаганський відділ державної
виконавчої служби Криворізького МУЮ,
про стягнення заборгованості по
аліментам та стягнення неустойки (пені)
за прострочення сплати аліментів, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2, третя особа: Саксаганський
відділ державної виконавчої служби
Криворізького МУЮ, про стягнення
заборгованості по аліментам та
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів,
посилаючись на те, що ОСОБА_2 являється
батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
утримання якої рішенням
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 15.01.2009 року з
відповідача стягнуті аліменти у
розмірі 1/4 частини від його заробітку
(доходу) щомісяця, починаючи з 24.11.2008
року і до її повноліття. Так як
відповідач ухиляється від сплати
аліментів утворилася заборгованість,
яка становить 11790,56 грн. У зв'язку з чим
позивачка змушена звернутися до суду з
даним позовом в якому просить суд:
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
заборгованості по аліментам на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
станом на 01.10.2013р. в розмір 11790,56 грн.;
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів в розмірі 3585,99 грн. та судові
витрати по справі.

В судовому засіданні, позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві та наполягала на їх
задоволенні.

Відповідач, в судовому засіданні,
пояснив, що з позовними вимогами не
згоден та заперечують проти їх
задоволення, зазначив, що не згоден з
довідкою про заборгованість по сплаті
аліментів, яка розрахована з
середнього заробітку по регіону, а
повинна бути розрахована з мінімальної
заробітної плати, тому що він як
приватний підприємець не отримує
доходів від підприємницької
діяльності, крім того не враховано, що
він купував дитині речі та подарунки.
Він немає бажання надавати державному
виконавцю документи та надати суду
іншу довідку з визначеним розміром
заборгованості звільнені з ПАТ «
АрселорМіттал» він сплатив в рахунок
аліментів близько 8000 гр-н ( за рік
14000гр-н) та вважає, що цих коштів
достатньо для утримання дитини.

Представник третьої особи, до судового
засідання, не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Про причини неявки в судове
засіданні суд не має відомостей.

Суд дослідив матеріали справи:

- Свідоцтво про народження ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є ОСОБА_2
(а.с.8);

- Довідка №9 видана ОСОБА_1 в тому, що за
адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.9);

- Виконавчий лист №2-893/2009 рік виданий
Саксаганським районним судом м.
Кривого Рогу від 15.01.2009 року, відповідно
до якого стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у
розмірі 1/4 частини від його заробітку
(доходу) щомісяця на користь ОСОБА_1 на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
починаючи з 24.11.2008 року і до її
повноліття(а.с.10);

- довідка-розрахунок видана державним
виконавцем Саксаганського ВДВС КМУЮ
Циганенко Г.І., відповідно до якої
заборгованість по аліментам ОСОБА_2
згідно виконавчого листа 2-1371/10 від
06.05.2010р. станом на 01.10.2013 року складає
11790,56 грн. (а.с.11);

- Повідомлення «Укрпошта» (а.с.28-30); про
поштові перекази 200-210 гр-н за
грудень2013 року, січні, лютому2014 року;

- квитанції про перерахунок коштів з
карт кого рахунку, придбання ляльок ( на
а.с. 28-29);

- довідку ( а.с.31) про розмір
відрахувань колишнього робітника 210
цеху таб№0523 ОСОБА_2 в тому, що з 06.11.2009
року по 11.04.2010 року він дійсно сплачував
аліменти на дитину 24.01.2008р.н. у розмірі
25% з 12.04.2010 року по 27.10.2011 року у розмірі
16,7% на , користь ОСОБА_1 З 28.10.2011 року
утримання аліментів припинено у
зв'язку зі звільненням працівника з
підприємства 27.10.2011 року. За 2011 рік
утримано і перераховано аліментів в
сумі 14758,61 грн. (а.с.31);

- Епікриз №24006 ОСОБА_8 ( на а.с. 32) яка
мешкає в АДРЕСА_2 і страждає на
варикозну хворобу правої нижньої
кінцівки;

- виконавчий лист №2-1841/2010 рік виданий
Центрального-Міським районним судом м.
Кривого Рогу від 19.11.2001р., відповідно до
якого стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у
розмірі 1/4 частини від його заробітку
(доходу) щомісяця на користь ОСОБА_9 на
утримання сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
починаючи з 05.11.2001 року і до його
повноліття(а.с.1);

- Довідка МСЕК №050158( на а.с. 38), згідно
якої ОСОБА_8 є інвалідом 3 групи ;

- податкова декларація платника
єдиного податку ФОП ОСОБА_2 (а.с.40-45).

Оцінивши докази, суд не приймає до
уваги квитанції перерахування коштів
з карткового рахунку, оскілки з даних
квитанцій не відомого на які цілі
знімалися кошти. Суд вважає, що
придбання ляльок не може бути визнано
судом наданням коштів на утримання
неповнолітньої дитини. Суд не приймає
до уваги відомості про лікування та
інвалідність ОСОБА_8 оскільки
відповідачем не надано документів, що
підтверджують родинні зв»язки
відповідача з вказаною особою та
надані документи не свідчать про
необхідність утримання чи надання
матеріальної допомоги вказаній особі
відповідачем.

Суд, розглянувши в судовому
засіданні цивільну справу, повно і
всебічно з'ясувавши обставини цієї
справи, дотримуючись принципів
змагальності і диспозитивності
цивільного судочинства, дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог за наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Сімейного Кодексу України.

Згідно довідки державного виконавця
(на а.с.11) заборгованість по аліментам
ОСОБА_2 згідно виконавчого листа 2-1371/10
від 06.05.2010р. станом на 01.10.2013 року
складає 11790,56 грн.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 196
Сімейного Кодексу України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Суд приймає до уваги ст. 57, ч.2 ст. 59 ЦПК
України, та вважає, що наданими
відповідачем доказами, зокрема
податковою декларацією платника
єдиного податку фізичної особи
підприємцями, довідка державного
виконавця про борг по сплаті аліментів
не спростовується.

Відповідно до ст.183 СК України,
визначена судом частка заробітку (
доходу) батька стягується на утримання
дитини. 78430 гр-ні 72 коп сплачених
відповідачем в жовтні 2011 року ( довідка
на а.с. 31) є часткою від доходу
відповідача на вказаний місяць і не
може судом враховуватися як сплата
аліментів наперед. От же посилання
відповідач про відсутність боргу по
сплаті аліментів в супереч вимог ст..
60 ЦПК України відповідачем не
доведена.

ОСОБА_2 знав про обов»язок утримання
неповнолітньої дитини, свідомо уникав
виконання вказаного обов»язку. Тому
суд вбачає наявність вини відповідача
в простроченні виплати аліментв.

Таким чином, передбачена ст. 196
Сімейного кодексу України
відповідальність у виді сплати
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів настає за наявності вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду.

Положеннями частин 1, 3 статті 549 ЦК
України визначено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Право на стягнення неустойки (пені)
виникає в особи у зв'язку із юридичним
фактом порушення особою обов'язку зі
сплати аліментів на утримання дитини.
При цьому, виконання такого обов'язку з
порушенням строків сплати та наступне
погашення заборгованості не звільняє
особу від відповідальності у вигляді
сплати неустойки (пені) за прострочення
виконання обов'язку зі сплати
аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства., материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені), визначена у статті 196
СК України, настає лише за наявності
вини цієї особи, на платника аліментів
не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

З огляду на те, що внаслідок
невиконання відповідачем свого
обов'язку по сплаті аліментів, у нього
виникла заборгованість зі сплати
аліментів і позивачка звернулася до
суду з вимогою про стягнення
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів. Керуючись викладеним, суд
вважає за можливе стягнути з
відповідача 3572 грн. 38 коп. неустойки
( пені) за несвоєчасну виплату
аліментів.

Враховуючи, що виконавчий лист до
теперішнього часу знаходиться на
виконанні у державній виконавчій
службі, суд приходить до висновку про
безпідставне стягнення суми
заборгованості по аліментам станом на
01 жовтня 2013 року (повноліття дитини),
оскільки рішення про стягнення
аліментів підлягає виконанню на
підставі ст.. 74 Закону України «Про
виконавче провадження» до повного
погашення заборгованості по аліментам.
Тому підстав для повторного стягнення
заборгованості по сплаті аліментів
суд не вбачає.

Отже позовні вимоги належить
задовольнити частково.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України в
відповідача підлягає стягненню судові
витрати по справі в сумі 344 грн. 78 коп.

Керуючись ст. 549 ЦК України,
ст. 196 Сімейного кодексу України,
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», ст.ст. 10, 11, 57-60, 88,
212-215, 223 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Саксаганський відділ державної
виконавчої служби Криворізького МУЮ,
про стягнення заборгованості по
аліментам та стягнення неустойки (пені)
за прострочення сплати аліментів -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 3572 грн. 38 коп. неустойку (
пеню) за несвоєчасну виплату
аліментів та 344 грн. 78 коп. в
рахунок відшкодування судових
витрат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Саксаганський районний суд м. Кривого
Рогу

Суддя
О.В. Ан