Дата документу 24.09.2014
Справа № 320/3504/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року

Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого - судді Ковальової Ю.В.,

при секретарі - Бочко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
суму заборгованості за кредитним
договором б/н від 17.07.2007 року у розмірі
22917 грн. 13 коп. та витрати по сплаті
судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. і
зазначає, що 17.07.2007 року з відповідачем
був укладений кредитний договір,
згідно якого він одержав від позивача
кредит в сумі 5600 грн. 00 коп. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. У зв'язку з неналежним
виконання відповідачем умов договору
виникла заборгованість. Станом на
28.02.2014 року сума заборгованості
становить 22917 грн. 13 коп, яка
складається з: 5407,81 грн. заборгованість
за кредитом; 12048,08 грн. заборгованість
по відсотках за користування кредитом;
3893,76 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500 грн. 00 коп.
штраф (фіксована частина) та 1067,43 грн.
штраф (процентна складова).

Представник позивача Колодій Ю.А. в
судовому засіданні на позові
наполягала, просить його задовольнити.
Також пояснила, що, як виявилося в ході
судового розгляду справи, до позову
помилково надані умови та правила
надання банківських послуг, які
прийняті пізніше укладення договору із
відповідачем, замість них
представником надано 23.07.2014 року
правила користування платіжною
карткою разом з умовами та правилами
надання банківських послуг, які
використовувалися при укладенні
договору. Також у наступному судовому
засіданні представник зазначив, що
виконати винесену судом 23.07.2014 року
ухвалу про витребування оригіналів
Умов та правил надання банківських
послуг які діяли на момент укладення
договору б/н від 17.07.2007 року з ОСОБА_1 та
Наказу № С-169 від 23.08.2006 року, яким
вказані Умов та правила надання
банківських послуг були затверджені у
неї немає можливості, керівництвом
банку надіслано їй електронною поштою
вказані документи, які вона завірила. В
судовому засіданні 23 вересня 2014 року
представник зазначила, що окрім
долучених до справи Умов та правил
надання банківських послуг
невід»ємною частиною договору є ще й
виписка з наказу від 09.10.2006 року
Приватбанка-ЗАО МКБ
«Москомприватбанк» про затвердження
Тарифів на обслуговування
продуктового ряду «Кредитка», яку й
надала до судового засідання. Також
пояснила, що зазначені в позові п. 5.5.1, 8,6
правил користування платіжною карткою,
на підставі яких розраховано проценти
за підвищеною процентною ставкою,
штрафи не можуть бути застосовані,
оскільки в Правилах( в редакції, що були
надані востаннє), відсутні такі пункти.
Натомість, потрібно застосувати
положення, вказані у вищевказаній
виписці з наказу від 09.10.2006 року.
Зазначила, що саме ці документи були
надані відповідачу при укладенні
кредитного договору, з умовами яких
остання ознайомилась та погодилась.
Стосовно заборгованості по комісії,
зазначила, що згідно заяви
позичальниці на отримання кредиту від
17.07.2007 року, щомісячна комісія складає 0
відсотків, але згідно вищевказаної
виписки з наказу від 09.10.2006 року тарифи
передбачають сплату комісії за
несвоєчасне внесення мінімального
щомісячного платежу в розмірі 1 %.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, з»явився її представник
ОСОБА_3, який проти позову заперечив.
Вказав, що докази, надані позивачем, на
підтвердження обставин не є належними
та допустимими. Так, посилання в позові
на п.п. 5.5.1, 8,6 Правил користування
платіжною карткою, в тому числі на
підставі яких розраховано проценти за
підвищеною процентною ставкою, не
підтверджуються ані доданими до
позову, ані наданими вже у судовому
процесі Правилами, адже в останніх
відсутні такі пункти. Що стосується
цих наданих Умов та Правил надання
банківських послуг, зазначає, що
відсутність оригіналу унеможливлює їх
застосування до даних правовідносин,
адже їх копія містить, на думку,
представника відповідача, ознаки
підробки. Так, в наявності різний шрифт
в написанні друкованих знаків, правила
користування платіжною карткою
взагалі мають вигляд чорновика,
приймаючи до уваги наявність
незасвідчених в установленому порядку
закреслень, наявність печатки банку з
явними ознаками застосування
комп»ютерної техніки. Таким чином,
відсутність оригіналу кредитного
договору позбавляє можливості взагалі
розрахувати заборгованість
відповідачки. Крім того, вважає, що
позивач пропустив строк для
пред»явлення позову як за основним
зобов»язанням так і за додатковими
вимогами (стягнення неустойки). Просить
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Вислухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд вважає
позов таким, що не підлягає задоволенню
за наступними підставами.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України, суд
не бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України,
письмові докази, як правило подаються в
оригіналі. Якщо подано копію
письмового доказу,суд за клопотанням
осіб, які беруть участь у справі, має
право вимагати подання оригіналу.

У зв»язку із зазначенням представником
позивача про помилковість надання до
позову умов та правил надання
банківських послуг, які прийняті
пізніше укладення договору із
відповідачем (а.с.10-15), подальшим
наданням замість них вірних (на думку
позивача) документів (а.с.66-72), судом 23
липня 2014 року винесено ухвалу, якою
витребувано від Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Приватбанк» оригінали
документів: Умов та правил надання
банківських послуг які діяли на момент
укладення договору б/н від 17.07.2007 року з
ОСОБА_1 та Наказу № С-169 від 23.08.2006 року,
яким вказані Умов та правила надання
банківських послуг були затверджені.

Вказана ухвала банком не виконано,
натомість надано частину витребуваних
документів в копії, яка засвідчена
представником Банку Колодій
Ю.А.(а.с.82-85). Слід зазначити, що в копії в
наявності різний шрифт в написанні
друкованих знаків, правила
користування платіжною карткою
взагалі мають вигляд чорновика,
приймаючи до уваги наявність
незасвідчених в установленому порядку
закреслень, наявність печатки банку з
явними ознаками застосування
комп»ютерної техніки.

Крім того, в судовому засіданні 23
вересня 2014 року представник зазначила,
що окрім долучених до справи Умов та
правил надання банківських послуг
невід»ємною частиною договору є ще й
виписка з наказу від 09.10.2006 року
Приватбанка-ЗАО МКБ
«Москомприватбанк» про затвердження
Тарифів на обслуговування
продуктового ряду «Кредитка», яку й
надала до судового засідання, теж не в
оригіналі, а копію, нею ж і
засвідчену(а.с.100).

В наданих умовах та правилах надання
банківських послуг відсутні відомості
про дату їх прийняття, зі змісту наказу
№ С-169 від 23.08.2006 року, яким нібито вони
затверджені неможливо це встановити
(оригінал наказу надано не було).

Представником позивача в судовому
засіданні зазначено, що кінцевий
термін повернення кредиту відповідає
строку дії картки, який згідно
роздруковці інформації про картку
встановлено до 07/11(а.с.68). Але ані заява
позичальниці про надання кредиту (а.с.9),
ані надані Умови та Правила не містять
відомості про кінцевий термін
повернення кредиту.

Таким чином, у зв»язку з
відсутністю оригіналу кредитного
договору, враховуючи обґрунтованість
вимог представника відповідача
стосовно надання оригіналу кредитного
договору і їх неподання позивачем, суд
фактично позбавлений можливості
встановити умови кредитного договору
для наступного розрахунку
заборгованості, включаючи неустойку,
сплату комісійних, факт ознайомлення
відповідачкою саме з цим договором,
вирішення питання щодо пропуску
позовної давності позивачем.

Таким чином, враховуючи
вищевикладене, дотримуючись принципів
змагальності та диспозитивності
судового процесу, захисту прав, свобод
та інтересів фізичних та юридичних
осіб, приймаючи до уваги сприяння судом
на протязі розгляду даної справи
всебічному і повному з»ясуванню її
обставин, суд вважає обставини,
зазначені позивачем в обґрунтування
своїх позовних вимог не доведеними і у
зв'язку з цим не вбачає підстав для їх
задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 74, 88, 197, 212, 214, 215 ЦПК України,
ст.ст.509, 526, 527, 530 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В Позові Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором-
відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ:
Ю.В. Ковальова