РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 вересня 2014 року

м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року позивач звернулась в
суд з позовом до ПАТ «Міський
комерційний банк» про стягнення
коштів.

Свої вимоги мотивує тим, що 16 липня 2013
року між нею та ПАТ «Міський
комерційний банк» був укладений
договір строкового банківського
вкладу № 2630/38/124943.

Згідно умов договору нею було внесено
2363 євро 89 євроцентів з процентною
ставкою 8,6 % річних на строк 335 днів.

16 червня 2014 року вона звернулась до ПАТ
«Міський комерційний банк» з заявою
про повернення депозиту та нарахованих
відсотків, на що отримала відмову у
зв'язку з відсутністю грошей в касі
банку.

Просить суд ухвалити рішення, яким
стягнути з відповідача:

- суму вкладу в розмірі 2363 євро 89
євроцентів;

- відсотки, нараховані за депозитом у
сумі 188 євро 63 євроценти.

У матеріалах справи міститься
клопотання позивача про збільшення
позовних вимог (а.с. 18). Просить суд
також стягнути з відповідача за
прострочений строк виплати депозиту та
відсотків:

- 3 % річних у розмірі 19 євро 30
євроцентів;

- індекс інфляції в розмірі 56 євро 16
євроцентів;

- проценти по банківському вкладу за
прострочений строк у сумі 55 євро 33
євроцентів.

У судове засідання позивач не
з'явилась, її представник подав до суду
заяву, в якій просить розглядати справу
у його відсутність. Зазначив, що проти
ухвалення по справі заочного рішення
не заперечує (а.с. 19).

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином
(а.с. 17).

Суд за письмовою згодою представника
позивача ухвалив постановити заочне
рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК
України на підставі наявних у справі
доказів.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 16 липня 2013 року
між ОСОБА_1 та ПАТ «Міський комерційний
банк» був укладений договір строкового
банківського вкладу № 2630/38/124943 (а.с. 4-8).

Згідно умов договору позивачем було
внесено 2363 євро 89 євроцентів з
процентною ставкою 8,6 % річних на строк
335 днів.

Відповідно до пункту 2.3. зазначеного
договору нарахування процентів на
вклад починається з дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, і
закінчується в день, що передує даті
закінчення строку дії договору.

Після закінчення строку дії договору 16
червня 2014 року позивач звернулась до
відповідача з заявою про повернення
суми депозиту та нарахованих відсотків
за договором (а.с. 10).

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
«Міський комерційний банк» відмовило в
поверненні вкладу та процентів через
відсутність грошей в касі банку.

Станом на 16 червня 2014 року термін дії
договору строкового банківського
вкладу закінчився.

На день розгляду справи в суді
відповідачем умови договору не
виконуються.

Суд вважає, що вимоги позивача
ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Згідно зі ст. 1059 ЦК України договір
банківського вкладу укладається в
письмовій формі.

Встановлено, що договір банківського
вкладу сторонами укладено в письмовій
формі, зазначено строк його дії та
умови виконання.

Частиною 2 ст. 1060 ЦК України
передбачено, що за договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника,
крім випадків, зроблених юридичними
особами на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Позивач зверталась до відповідача з
вимогою повернути вклад у зв'язку з
закінченням терміну дії договорів,
проте ці вимоги відповідачем виконані
не були.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Виплата грошового вкладу та відсотків
обумовлені договором і підлягають
стягненню, оскільки відповідач
своєчасно не виконав умови договору, що
порушує права позивача.

З наданої відомості по депозитному
договору вбачається, що всього за
договором нараховано відсотків у
розмірі 188 євро 63 євроценти (а.с. 11).

Відповідно до частин 1, 4 ст. 631 ЦК
України строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Згідно п. 2.2. договору проценти,
нараховані відповідно до п. 1.2. статті №
1 частини № 1, п. 2.3. та п. 2.4. статті № 2
частини № 2 цього договору, сплачуються
вкладнику окремо від суми вкладу
шляхом безготівкового перерахування
на поточний рахунок вкладника,
операції за яким здійснюються з
використанням платіжної картки,
вказаного в п. 1.3. статті № 1 частини № 1
цього договору, щомісячно, 16-го числа
кожного календарного місяця, а також в
день повернення суми вкладу.

Таким чином, проценти за користування
вкладом нараховуються за весь період
користування коштами. Оскільки
отриманий відповідачем вклад у
визначений договором строк не
повернутий, позивач має право на
отримання процентів за користування
вкладом після спливу строку договору,
тобто після 16 червня 2014 року.

Позивач також просить суд стягнути з
відповідача проценти за користування
коштами з 16 червня 2014 року по день
ухвалення рішення суду, 3 % річних та
індекс інфляції.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3 % річних.

Вимога щодо стягнення інфляційного
збільшення суми боргу не підлягає
задоволенню, оскільки сума вкладу у
договорі визначена сторонами в
іноземній валюті.

Заборгованість у відповідача виникла в
період з 16 червня 2014 року по 16 вересня
2014 року.

Термін прострочення за договором
строкового банківського вкладу
складає 92 дні.

Таким чином, стягненню з відповідача
підлягає:

- 2363 євро 89 євроцентів суми депозитного
вкладу;

- 188 євро 63 євроценти відсотків,
нарахованих за депозитом;

- 51 євро 24 євроценти процентів за
користування коштами з 16 червня 2014 року
по 16 вересня 2014 року (2363,89 х 0,086 = 203,29 : 365 =
0,55 х 92 = 51,24);

- 17 євро 87 євроцентів 3 % річних (2363,89 х 0,03
= 70,91 : 365 = 0,19 х 92 = 17,87).

З огляду на наведене, позов підлягає
задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення
позову та на підставі ст. 88 ЦПК України,
стягненню з відповідача на користь
держави підлягає судовий збір у
розмірі 437 гривень 41 копійки.

Керуючись статтями 526, 625, 631, 651, 1058, 1059,
1060, 1614 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60,
88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Міський
комерційний банк» про стягнення коштів
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
на користь ОСОБА_1 суму депозиту в
розмірі 2363 євро 89 євроцентів, відсотки,
нараховані за депозитом у сумі 188 євро 63
євроценти, відсотки, нараховані після
спливу договору в розмірі 51 євро 24
євроценти та 3 % річних у розмірі 17
євро 87 євроцентів.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
на користь держави судовий збір у
розмірі 437 гривень 41 копійки.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: