печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

27 травня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Мельник А.В.,

при секретарі - Борисенко А.
В.,

Грицюк Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві скаргу
Кредитної спілки «Центр фінансових
послуг» на постанову державного
виконавця Ковальчука І.П. відділу
державної виконавчої служби
Новотроїцького районного управління
юстиції від 05.03.2014 про закінчення
виконавчого провадження ВП №42365848

В С Т А Н О В И В :

Скаржник 06.05.2014 року звернувся до
суду зі скаргою в якій просив:

Скасувати постанову державного
виконавця Ковальчука І.П. відділу
державної виконавчої служби
Новотроїцького районного управління
юстиції від 05.03.2014 року, якою було
закінчено виконавче провадження за
виконавчим листом №757/15939/13-ц, виданого
Печерським районним судом м. Києва.

Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Новотроїцького
районного управління юстиції
продовжити виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 757/15939/13-ц, виданого Печерським
районним судом м. Києва про стягнення
з ОСОБА_2 на користь кредитної спілки
«Центр фінансових послуг» суму
заборгованості у розмірі 39 250,17 грн.

Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Новотроїцького
районного управління юстиції
розглянути питання про зупинення
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа №
757/15939/13-ц, виданого Печерським районним
судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2
на користь кредитної спілки «Центр
фінансових послуг» 39 250,17 грн.

В обґрунтування вимог скарги зазначав
що На примусовому виконанні ВДВС
Новотроїцького РУЮ (далі - ДВС)
перебував виконавчий лист №757/15939/13-ц,
виданий Печерським районним судом м.
Києва щодо стягнення на користь
кредитної спілки «Центр фінансових
послуг» (далі - Стягувач) з ОСОБА_2 (далі -
Боржник) суми заборгованості у розмірі
39 250,17 грн. (далі - Виконавчий лист).

Проте, 05.03.2014 року постановою
державного виконавця ДВС Ковальчука
І.П. виконавче провадження з
примусового виконання Виконавчого
листа було закінчено (далі - Постанова).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Цивільного
процесуального кодексу України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 384 Цивільного
процесуального кодексу України скарга
подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 385
Цивільного процесуального кодексу
України скаргу може бути подано до суду
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Постанову було отримано Стягувачем
02.04.2012 року.

Таким чином Стягувач має право
оскаржити Постанову у десятиденний
строк з моменту її отримання до
Печерського районного суду м. Києва,
оскільки саме останнім був виданий
Виконавчий лист.

Зі змісту Постанови вбачається, що
підставою для закінчення виконавчого
провадження було те, що в ході
виконавчих дій встановлено, що Боржник
помер, з огляду на що ДВС керуючись п. З
ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» було прийнято
рішення про закінчення виконавчого
провадження.

Однак, Стягувач, ознайомившись з
Постановою, вважає її незаконною з
огляду на наступне.

Так, закінчуючи виконавче провадження
ДВС виходив із того, що смерть Боржника
не допускає правонаступництва щодо
виконання його обов'язків по сплаті
коштів за Виконавчим листом у
виконавчому провадженні.

Разом з тим, необхідно зазначити, що
відповідно до ст. 608 Цивільного кодексу
України зобов 'язання припиняється
смертю боржника, якщо воно є нерозривно
пов 'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою.

В той же час, за змістом ст. 1218
Цивільного кодексу України до складу
спадщини входять усі права та
обоє'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинишся внаслідок його смерті.

Таким чином, після смерті Боржника до
правонаступників переходять усі його
права та обов'язки, окрім тих, що були
нерозривно пов'язані з особою Боржника.

Водночас зобов'язання по сплаті коштів
кредитору боржником не може
розглядатися як таке, що могло бути
виконане лише Боржником в силу його
особливих можливостей, яких не має інша
особа, а тому таке зобов'язання не
припиняється і, відповідно, допускає
правонаступництво.

Таким чином, визнання у Постанові
зобов'язання, визначеного у
Виконавчому листі таким, що не допускає
правонаступництва і, відповідно,
закінчення виконавчого провадження на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону УКкраїни
«Про виконавче провадження» є
незаконним.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ст. 37
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
підлягає обов'язковому зупиненню у
разі смерті боржника, якщо встановлені
судом правовідносини допускають
правонаступництво.

Таким чином, оскільки визначені у
Виконавчому листі правовідносини
допускають правонаступництво,
виконавче провадження по примусовому
виконанню Виконавчого листа підлягало
зупиненню, а не закінченню.

Крім того, з огляду нате, що виконавче
провадження за Виконавчим листом було
закінчено, ДВС було знято арешт,
накладений на майно боржника та
скасовано інші заходи примусового
виконання рішення.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не зявились.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

В обґрунтування вимог скарги зазначав
що на примусовому виконанні ВДВС
Новотроїцького РУЮ перебував
виконавчий лист №757/15939/13-ц, виданий
Печерським районним судом м. Києва щодо
стягнення на користь кредитної спілки
«Центр фінансових послуг» з ОСОБА_2
(далі - Боржник) суми заборгованості у
розмірі 39 250,17 грн. (далі - Виконавчий
лист).

Проте, 05.03.2014 року постановою
державного виконавця ДВС Ковальчука
І.П. виконавче провадження з
примусового виконання Виконавчого
листа було закінчено.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Цивільного
процесуального кодексу України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 384 Цивільного
процесуального кодексу України скарга
подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 385
Цивільного процесуального кодексу
України скаргу може бути подано до суду
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Постанову було отримано Стягувачем
29.04.2014 року.

Таким чином Стягувач має право
оскаржити Постанову у десятиденний
строк з моменту її отримання до
Печерського районного суду м. Києва,
оскільки саме останнім був виданий
Виконавчий лист.

Зі змісту Постанови вбачається, що
підставою для закінчення виконавчого
провадження було те, що в ході
виконавчих дій встановлено, що Боржник
помер, з огляду на що ДВС керуючись п. 3
ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» було прийнято
рішення про закінчення виконавчого
провадження.

Закінчуючи виконавче провадження
державний виконавець виходив із того,
що смерть Боржника не допускає
правонаступництва щодо виконання його
обов'язків по сплаті коштів за
Виконавчим листом у виконавчому
провадженні.

Разом з тим, відповідно до ст. 608
Цивільного кодексу України зобов
'язання припиняється смертю боржника,
якщо воно є нерозривно пов 'язаним з
його особою і у зв'язку з цим не може
бути виконане іншою особою.

В той же час, за змістом ст. 1218
Цивільного кодексу України до складу
спадщини входять усі права та обоє
'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинишся внаслідок його смерті.

Таким чином, після смерті Боржника до
правонаступників переходять усі його
права та обов'язки, окрім тих, що були
нерозривно пов'язані з особою Боржника.

Водночас зобов'язання по сплаті коштів
кредитору боржником не може
розглядатися як таке, що могло бути
виконане лише Боржником в силу його
особливих можливостей, яких не має інша
особа, а тому таке зобов'язання не
припиняється і, відповідно, допускає
правонаступництво.

Таким чином, визнання у Постанові
зобов'язання, визначеного у
Виконавчому листі таким, що не допускає
правонаступництва і, відповідно,
закінчення виконавчого провадження на
підставі п. З ч. 1 ст. 49 є незаконним.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ст. 37
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
підлягає обов'язковому зупиненню у
разі смерті боржника, якщо встановлені
судом правовідносини допускають
правонаступництво.

Таким чином, оскільки визначені у
Виконавчому листі правовідносини
допускають правонаступництво,
виконавче провадження по примусовому
виконанню Виконавчого листа підлягало
зупиненню, а не закінченню.

Враховуючи наведене суд приходить до
висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова
державного виконавця скасуванню.

Інши вимоги скарги задоволенню не
підлягає, оскільки є передчасними.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 383-389 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу Кредитної спілки «Центр
фінансових послуг» на постанову
державного виконавця Ковальчука І.П.
відділу державної виконавчої служби
Новотроїцького районного управління
юстиції від 05.03.2014 про закінчення
виконавчого провадження ВП №42365848
задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати
постанову державного виконавця
Ковальчука І.П. відділу державної
виконавчої служби Новотроїцького
районного управління юстиції від 05.03.2014
про закінчення виконавчого
провадження ВП №42365848.

В задоволенні іншої частини вимог
скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали, а особою яка була відсутня при
проголошенні ухвали протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Мельник