Справа №
Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський
Провадження № 22-ц/783/1674/14
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 13 грудня 2013
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи – Підберізцівська
сільська рада, Львівська регіональна
філія центру державного земельного
кадастру про визнання права на
приватизацію та усунення перешкод у
виготовленні технічної документації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Покликається на те,
що судом залишено поза увагою ту
обставину, що відповідач, як суміжний
землекористувач безпідставно
відмовляється погодити межі її
земельної ділянки, яка передана їй у
власність на підставі рішення суду та
рішення Підберізцівської сільської
ради, чим порушує її законне право на
приватизацію земельної ділянки.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін на підтримання та
заперечення скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що така
задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

У відповідності до ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, рішенням
апеляційного суду Львівської області
від 11.04.2011 року у справі за первісним та
зустрічним позовами ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про реальний поділ будинковолодіння та
земельної ділянки, такий поділ
проведено. Виділено сторонам
відповідні приміщення будинку та
земельні ділянки з відповідними
геометричними розмірами та площею.
Зокрема, ОСОБА_2 виділено в
користування земельну ділянку з
геометричними розмірами за ходом
годинникової стрілки по периметру в
метрах 11,80; 29, 25; 42, 40;, 9, 60; 9, 00; 20, 03; 84,55; 11,07;
17,00; 14,10; 8,00; 9,00: 2,00; 3,00; площею 2501,6 кв.м. та
земельну ділянку з геометричним
розташуванням відповідно 12,25; 6,00; 3,00; 2,00;
8,90; 7,00; 3,00 площею 165, 0 кв.м. , а разом 2666,6
кв.м., згідно висновку судової
будівельно – технічної експертизи від
31.10.2007 року.

На виконання рішення суду
Підберізцівська сільська рада 23
вересня 2011 року прийняла рішення №46
про передачу ОСОБА_2 у власність
земельну ділянку площею 0,25 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і 0,0167 га для ведення особистого
селянського господарства.

В липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_3 про визнання права
на приватизацію земельної ділянки без
погодження меж з відповідачем.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що позивачка вибрала спосіб захисту
порушеного права не передбачений ст. 16
ЦК України та не довела того, що вона
використала можливість захисту свого
права у встановленому (ЗК України)
порядку.

Також судом беззаперечно встановлено,
що позивач претендує на отримання у
власність земельної ділянки на
підставі виготовленої технічної
документації із землеустрою
Львівською регіональною філією ЦДЗК, у
відповідності до якої геометричні
розміри земельної ділянки не
співпадають з геометричними розмірами
земельної ділянки, яка передана їй у
користування згідно рішення
апеляційного суду Львівської області
від 11.04.2011 року, яке вступило в законну
силу.

Тобто позивач просить визнати за нею
право на приватизацію земельної
ділянки, без погодження меж із
суміжними землекористувачами,
відмінну від тої яка виділена їй у
користуванні рішенням суду, не
представивши належних та допустимих
доказів на підтвердження своїх
позовних вимог.

Судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, правильно
застосований матеріальний закон та
дотримана процедура передбачена ЦПК
України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1
п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – відхилити.

Рішення Пустомитівського
районного суду Львівської області від
13 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з часу набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий:

Судді: