Провадження № 2/582/38/14
Справа № 582/12/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р.

Недригайлівський районний суд
Сумської області в складі :

головуючого судді Яковенко Н.М.

за участю секретаря Климась С.В.

представника позивача за первісним
позовом та відповідача за зустрічним

позовом ОСОБА_1

представника відповідача за
первісним позовом та позивача за
зустрічним

позовом ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Недригайлів справу за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про визнання права власності
на 4/25 частини житлового будинку в
порядку спадкування та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на 4/25 частини
житлового будинку,-

В С Т А Н О
В И В :

Педставник позивача ОСОБА_1 звернулася
до суду з даним позовом та просить суд
винести рішення, яким визнати за ОСОБА_3
право власності на 8/25 частин житлового
будинку та господарськими будівлями :
гараж (Д) літня кухня (г), сарай
прибудова (г) 12 сарай (Б) повністю з
прибудовою (б), згідно технічного
паспорту на садибний індивідуальний
житловий будинок АДРЕСА_1 та залишити
виділеній частці житлового будинку з
господарськими будівлями юридичну
адресу - АДРЕСА_1 в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

В подальшому свої позовні вимоги
представник позивача змінила та
просила визнати за ОСОБА_3 право
власності на 425 частини житлового
будинику АДРЕСА_1 вартістю 16 712 грн. в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Змінені позовні вимоги за зустрічним
позовом визнала в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав
зустрічний позов та просив суд визнати
за ОСОБА_4 право власності на 12 частини
квартири № 2 з господарськими
будівлями і спорудами та частину
приватизованої земельної ділянки для
будівництва житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Визнати в порядку спадкування право
власності на 12 частину спадкового
майна у вигляді частини спірної
квартири №2 з господарськими будівлями
і спорудами та частини приватизованої
замельної ділянки для будівництва
житлового будинку , господарських
будівель і споруд, що належали
спадкодавцю та знаходяться АДРЕСА_1.

Представник відповідача за первісним
позовом та позивача за зустрічним
позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні
змінені позовні вимоги позивача за
первісним позовом визнав в повному
обсязі, надав суду заяву про зміну
позовних вимог, які підтримав та
повному обсязі та просив визнати за
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на
425 частини житлового будинку АДРЕСА_1
(а.с. 88-89).

Третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, ОСОБА_6, в судовому
засіданні пояснила, що вона, як і
ОСОБА_5 перебувала в трудових
відносинах з Недригайлівською
районною лікарнею та відповідно до
договору від 03.06.1992 року придбала 1725
частини житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель, яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, де проживає до цього часу. В
подальшому приватизувала земельну
ділянку під своєю частиною будинку. З
сусідами ОСОБА_5 у них були нормальні
дружні відносини, склався певний
порядок користування будинком та
господарськими будівлями. На даний час
претензій матеріального характеру ні
до позивача, ні до відповідача вона не
має.

Згідно з ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, перевіривши зібрані по справі
докази, вважає, що первісний та
зустрічний позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла ОСОБА_5 в смт Недригайлів
Сумської області, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 (а.с.8).

Ще за життя, а саме 13 серпня 1996 р. ОСОБА_5
склала заповіт, яким все своє майно, де
б воно не знаходилося і з чого б воно не
складалося, і в тому числі і квартира
№1 в житловому будинку АДРЕСА_1
заповіла своїй дочці, ОСОБА_3 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина, спадкове майно якої
складалося з 825 частини житлового
будинку з надвірними господарськими
спорудами, розташованого в АДРЕСА_1,
земельної ділянки розміром 0,0447 га,
призначенням якої є обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (а.с.17).

Вищезазначена частина жилого будинку і
відповідна їй частина господарських
будівель була придбана за життя ОСОБА_5
відповідно до договору купівлі-продажу
будинку від 03 червня 1992 року,
посвідченого завідуючим
Недригайлівської районної державної
нотаріальної контори (а.с.16).

Відповідно до технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_1 за цією адресою станом
на 21.10.2013 під літерою А-1 розташовано
житловий будинок 1957 року побудови з
господарськими будівлями (а.с 10-14).

З аналізу договорів купівлі-продажу
(а.с. 16 та а.с.58) і технічного паспорту,
пояснень представників та третьої
особи, суд приходить до висновку про те,
що вищезазначений будинок перебував у
спільній частковій власності ОСОБА_5,
якій належало 825 частини будинку та
ОСОБА_6, якій належало 1725 частин
будинку. Виділ часток майна в натурі
власниками будинку не проводився.

На час укладення договору
купівлі-продажу частини будинку,
ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем (позивачем за
зустрічним позовом) ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.90). Після
придбання зазначеної частини
житлового будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_4
проживали в придбаній частині будинку.

Таким чином, оскільки зазначена
частина будинку була придбана ОСОБА_5
під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4, то
останньому належить відповідно до
ст.ст.60, 63, 70 СК України половина
придбаного в шлюбі майна, а саме 425
частини спірного будинку, а 425 частини
будинку успадкувала ОСОБА_3 за
заповітом своєї матері ОСОБА_5

Саме в таких частках представник
позивача за первісним позовом та
представник позивача за зустрічним
позовом визнають позовні вимоги та
просять визнати право власності на
частину спірного житлового будинку
відповідно за ОСОБА_3 на 425 частини та
за ОСОБА_4 на 425 частини.

При вирішенні ОСОБА_3 питання про
оформлення спадщини виявились
невідповідності у правовстановлюючих
документах, а саме:

1) предметом договору купівлі-продажу,
посвідченого Недригайлівською
районною державною нотаріальною
конторою 03.06.1992 року за реєстровим № 757,
є 8/25 частин жилого будинку у
двоквартирному житловому домі і
відповідна частина господарських
будівель, тоді як щодо адреси його
місця розташування зазначено: АДРЕСА_1.
Далі в договорі назва предмету
чергується як квартира та частина
житлового будинку з господарськими
будівлями (а.с. 16);

2) технічний паспорт, виготовлений КП
«Сумське міське бюро технічної
інвентаризації» 21 жовтня 2013 року,
виданий на садибний (індивідуальний)
житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1
(а.с.10-14);

3) довідка -характеристика КП «Сумське
міське бюро технічної інвентаризації»
від 21 жовтня 2013 року за № 15195 видана на
житловий будинок з господарськими
будівлями за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 15);

4) державний акт на право власності на
земельну ділянку серії СМ № 042752,
виданий Недригайлівською селищною
радою 27 січня 2006 року на земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку
господарських будівель і споруд за
адресою: АДРЕСА_1

Враховуючи вищезазначені розбіжності
у документах нотаріус не може видати
свідоцтво про право на спадщину на
житловий будинок після смерті ОСОБА_5

На даний час органи виконавчої влади не
мають права зареєструвати право
власності на житловий будинок за
ОСОБА_5 та видати про це свідоцтво так,
як після її смерті припинилось її право
власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутись до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України (далі - СК) України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

За змістом ст. 63 СК України дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Статтею 69 Сімейного кодексу України
встановлено, що дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст.70 Сімейного
кодексу України у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 212, 215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
права власності на 4/25 частини
житлового будинку в порядку
спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на 4/25 частини житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на 4/25 частини
житлового будинку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 4/25 частини житлового
будинку з господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через
Недригайлівський районний суд
Сумської області шляхом подачі
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги.

Суддя: Н. М. Яковенко