Справа № 510/519/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2014 р. Ренійський
районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа -
Ренійський РС Головного Управління
Державної міграційної служби України в
Одеській області) про усунення
перешкод у користуванні власністю,
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом та зняття з
реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка ОСОБА_3 позовні
вимоги визнала, заперечень щодо них не
мала, просила про розгляд справи без її
участі.

Третя особа - Ренійський РС ГУДМС
України в Одеській області заперечень
щодо позову не надав, просив про
розгляд справи у відсутності його
представника.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 на задоволенні
позовних вимог наполягали, просили
розглянути справу без їхньої участі.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: копія
рішення Ренійського райсуду від
04.12.2012р.; копія домової книги; копія
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 17.11.2007р., оформленого
на ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_2; копія свідоцтва
про шлюб ОСОБА_4 із ОСОБА_3; копія
домової книги на житловий будинок по
АДРЕСА_1 із відомостями про прописку
відповідачки.

Судом в ході судового розгляду
справи встановлено, що позивачі
звернулися до суду із позовом та
просять визнати відповідачку ОСОБА_3
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням у будинку
АДРЕСА_1, та зняти її з реєстраційного
обліку за вказаною адресою, зазначивши,
що на підставі свідоцтва від 17.11.2007р.
про право власності вони є власниками
житлового будинку по АДРЕСА_1, в якому
мешкають з 1979 р. по теперішній час.
Право власності на нерухомість
зареєстровано за позивачами у
встановленому законом порядку. Як
вказують позивачі, відповідачка ОСОБА_3
є їхньою колишньою невісткою, до грудня
2012р. перебувала у шлюбі із їхнім сином
ОСОБА_4, рішенням Ренійського райсуду
від 04.12.2012р. шлюб між ними було
розірвано. Сімейне життя сина
позивачів із відповідачкою не
склалося, ще у 2012р. вони фактично
розійшлись, відповідачка пішла з
родини, з того часу мешкає за іншою
адресою, отже, вже досить тривалий час
ОСОБА_3 не мешкає за місцем своєї
реєстрації, з реєстраційного обліку не
знялася. У зв'язку із реєстрацією
відповідачки на житлоплощі позивачі
несуть додаткові витрати по сплаті
комунальних послуг, крім того, вони, як
власники житла, позбавлені можливості
у вирішенні інших, передбачених чинним
законодавством, питань.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивачів обґрунтовані, знайшли
своє підтвердження у судовому
засіданні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
житлове приміщення протягом 6 місяців.
Положеннями ст. 72 ЖК України
встановлено, що визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням внаслідок
відсутності її понад встановлені
строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

За ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до положень ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

У відповідності із ст. 317, ст. 319 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» від 11.12.2003р. реєстрація - це
внесення інформації до Єдиного
державного демографічного реєстру про
місце проживання або місце перебування
особи із зазначенням адреси, за якою
з особою може вестися офіційне
листування або вручення офіційної
кореспонденції. Документом, до якого
вносяться відомості про місце
проживання та місце перебування
особи, є у т.ч. паспорт громадянина
України.

Таким чином, правовою підставою для
перебування на реєстраційному обліку є
проживання чи перебування особи за
певною адресою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

Слід також зазначити, що ч. 2 п. 15
постанови Пленуму ВСУ «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя» від 01.11.1996р.
вбачає, що при розгляді спорів про
право користування жилим приміщенням
необхідно брати до уваги, що ст. 33
Конституції гарантує кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання. Це означає, що наявність
чи відсутність прописки самі по собі
не можуть бути підставою для визнання
права користування жилим приміщенням
за особою, яка там проживала чи
вселилась туди як член сім'ї наймача
(власника) приміщення, або ж для відмови
їй у цьому.

Виходячи із вищевказаного, матеріалів
справи, доводів позивачів, викладених у
позові, відповідачка ОСОБА_3 вже
тривалий час не мешкає за спірною
адресою, вона не є власником житла, у
якому прописана, в даний час фактично
мешкає за іншою адресою, вже будь-якого
відношення до їхньої родини не має.
Згідно наданих документів, позивачі є
власниками житлового будинку АДРЕСА_1,
на житлоплощі якого рахується
прописаною відповідачка. У зв'язку із
тим, що відповідачка не проживає у
будинку позивача більше року,
яких-небудь витрат по утриманню житла
вона не несе, її особистих речей там
також немає. Договором, законом або
рішенням суду не було встановлено
право відповідачки на користування нею
житловим будинком ОСОБА_1, ОСОБА_2 з
підстав ст. 401 ЦК України. У зв'язку із
вищевикладеним, є правові підстави для
визнання відповідачки такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням і зняття її з
реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК
України, ст. 41 Конституції України, ст.
317, 319, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72
Житлового кодексу України, ст. ст. 3, 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» від 11.12.2003р., -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням у будинку АДРЕСА_1 і зняти
її з реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.І. Дудник