АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1601/9574/12
Номер провадження 22-ц/786/3020/14
Головуючий у 1-й інстанції Савічев В.О.
Доповідач Гальонкін С. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого - судді : Гальонкіна С.А.

суддів: Пікуля В.П., Чічіля В.А.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 01
серпня 2012 року по справі за поданням
головного державного виконавця
Автозаводського відділу Державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції Мороз Т.Г.
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
до виконання зобов'язань за виконавчим
листом 2-3400 від 24.02.2012 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2012 року головний державний
виконавець Автозаводського відділу
Державної виконавчої служби
Кременчуцького МУЮ звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України до виконання зобов'язань за
виконавчим листом 2-3400 від 24.02.2012 року,
посилаючись на те, що на виконанні у
ВДВС перебуває виконавче провадження
по виконанню виконавчого листа № 2-3400
від 24.02.2012р. про звернення стягнення на
користь ПАБ «Полтава-банк» на заставне
майно ОСОБА_1 в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_1 в сумі 1085547,65 грн.
по кредитному договору № 62 від 30.08.2007
року. В зв'язку з тим, що боржник всіляко
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
та невжиття заходів тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України може реально унеможливити
виконання виконавчого документу,
просив задовольнити подання.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 01 серпня 2012 року подання
задоволено.

Тимчасово обмежено громадянину
України фізичній особі боржнику ОСОБА_1
право виїзду за кордон до повного
виконання нею зобов'язань за
виконавчим листом № 2-3400 від 24.02.2012 року,
виданим Автозаводським районним судом.

В апеляційній скарзі представник
боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу
місцевого суду скасувати та
постановити нову, якою в задоволенні
подання головного державного
виконавця Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ Мороз Т.Г. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України громадянці України ОСОБА_1
відмовити, посилаючись на порушення
місцевим судом норм процесуального
права.

Колегія суддів, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний
суд змінює або скасовує ухвалу суду
першої інстанції і постановляє ухвалу
з цього питання, якщо воно було
вирішено судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права
або при правильному вирішенні було
помилково сформульовано суть
процесуальної дії чи підстави її
застосування.

Задовольняючи подання головного
державного виконавця Автозаводського
ВДВС Кременчуцького МУЮ про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України, місцевий суд виходячи з
положень ст. 377-1 ЦПК України, ЗУ «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», прийшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення подання, оскільки боржник
ОСОБА_1 станом на 01.07.2012 року не вчинила
жодних дій спрямованих на виконання
рішення суду, пояснень причини
несплати не надала.

Проте, з такими висновками суду колегія
суддів не погоджується, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на
примусовому виконанні в
Автозаводському ВДВС Кременчуцького
МУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-3400,
виданий 24.02.2012 року Автозаводським
районним судом м. Кременчука на
підставі заочного рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 04
жовтня 2011 року.

Заочним рішенням Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 04
жовтня 2011 року позов Полтавського
акціонерного банку «Полтава-банк» до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
майно для погашення заборгованості та
виселення задоволено частково.

Звернуто стягнення на користь ПАБ
«Полтава-банк» на заставне майно
ОСОБА_1, а саме на трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 65,7 кв.м., та
офісне примішення № 1, 3№№, щзо
знаходиться за адресою АДРЕСА_2
загальною площею 62,8 кв.м. За рахунок
вартості заставного майна
відшкодувати ПАБ «Полтава-банк»
заборгованість ОСОБА_1 по кредитному
договору № 62 від 30.08.2007 року в сумі 1 085
547 грн.65 коп., а також окремо державне
мито в сумі 1700 грн. та судові витрати по
оплаті ІТЗ в сумі 120 грн. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Виконавчий лист судом видано на
підставі заяви ПАБ «Полтава-банк» від
21.11.2011 року (а.с.36).

05 квітня 2012 року постановою державного
виконавця Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ відкрито виконавче
провадження.

Заявник посилається на те, що рішення
станом на 01.07.2012 року не виконано,
боржник всіляко ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
неї судовим рішенням, та невжиття
заходів тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України може реально
унеможливити виконання виконавчого
документу.

Процедура звернення стягнення на
іпотечне майно, яке було предметом
договору іпотеки та на яке судовим
рішенням звернуто стягнення, чітко
визначена нормами ЗУ «Про іпотеку», ЗУ
«Про виконавче провадження»,
«Інструкцією про проведення
виконавчих дій», затв. Наказом Мін'юсту
України від 21.04.2005р. та «Тимчасовим
положенням про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна», затв.
Наказом Мін'юсту України № 68/5 від 27.10.1999
року, яке в свою чергу деталізує умови і
порядок проведення прилюдних торгів з
продажу квартир, будинків, підприємств
як цілісного майнового комплексу,
інших приміщень, земельних ділянок, що
є нерухомим майно, на які звернуто
стягнення відповідно до чинного
законодавства, а також розрахунків за
придбане майно.

Відповідно до норм чинного
законодавства, саме державний
виконавець має повноваження щодо
примусового звернення стягнення на
предмет іпотеки з урахуванням ЗУ «Про
іпотеку» (ч.8 ст. 54 ЗУ «Про виконавче
провадження»).

Судом першої інстанції під час
розгляду подання взагалі не було
з'ясовано, які саме дії вчиняє боржник,
що свідчать про перешкоду державному
виконавцю у здійсненні дій,
спрямованих на реалізацію нерухомого
майна, на яке рішенням суду звернуто
стягнення.

Так само, державний виконавець при
зверненні до суду не зазначає, які саме
дії боржника свідчать про її умисне
ухилення від виконання рішення суду та
перешкоди державному виконавцю у
здійсненні відповідних дій щодо
реалізації нерухомого майна, на яке
звернуто стягнення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, визначає випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 6 цього Закону
передбачено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта та громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, якщо діють
неврегульовані аліменти, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, а він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Окрім копій виконавчого листа та
постанови про відкриття виконавчого
провадження, до матеріалів справи не
долучено жодних належних та допустимих
доказів на підтвердження, що дії чи
бездіяльність боржника полягають у
навмисному чи іншому свідомому
невиконанні нею зобов'язань,
покладених рішенням суду.

Звертаючись до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, головний державний
виконавець Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ не надав доказів
того, що ним вчинено всі дії,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» спрямовані на
виконання рішення суду та погашення
боргу. Також не надано доказів того, що
боржник вчиняє дії, які унеможливлюють
чи ускладнюють виконання рішення суду,
що боржник за час виконання рішення
виїжджав за межі України, що призвело
до виникнення заборгованості, або
боржник безпідставно не з'являвся на
виклики державного виконавця.

Натомість, апелянтом надано
докази, що свідчать про вчинення
боржником дій, спрямованих на
добровільне виконання рішення суду.
Так, ОСОБА_1 15 вересня 2011 року уклала
договір купівлі-продажу приміщення
магазину по АДРЕСА_2 загальною площею
62,8 кв.м. (а.с.64).

15 вересня 2011 року ОСОБА_1 в рахунок
погашення заборгованості по договору
№ 62 від 20.08.2007 року сплатила на рахунок
ПАТ «Полтава-банк» 69000 доларів США, що
еквівалентно 550088,70 грн. (а.с.63).

Колегія суддів вважає, що умисне
ухилення боржника від виконання
зобов'язання, що є єдиною і достатньою
підставою для застосування
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон, не знайшло свого
підтвердження.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд не мав
достатніх підстав для тимчасового
обмеження боржника у праві виїзду за
кордон, а тому ухвала підлягає
скасуванню з постановленням нової про
відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1
п. 2, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 01
серпня 2012 року - скасувати.

В задоволенні подання головного
державного виконавця Автозаводського
відділу Державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції Мороз Т.Г. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України до виконання
зобов'язань за виконавчим листом 2-3400
від 24.02.2012 року - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис)
С.А.Гальонкін

Судді: (підпис)
В.П.Пікуль

(підпис)
В.А.Чічіль

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
С.А.Гальонкін