Дата документу 10.09.2014
Справа N 320/5776/13-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" вересня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
головуючого - судді Кучеренко Н.В.
при секретарі - Онуфрієнко О.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Мелітополі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по кредитним договором,
Позивач звернувся до Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області з позовом, у якому просить
стягнути з відповідачів
заборгованість в сумі 952 996 грн. 07 коп. та
судовий збір в розмірі 3 441 грн. 00 коп.,
зазначивши, що 20 червня 2008 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» та відповідачем
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ 140-0111004/ФКВ-8, згідно якого їй було
надано кредит в сумі 83 500 доларів США на
придбання квартири, з розрахунку 12,00 %
річних за весь час фактичного
користування кредитом на строк з 20
червня 2008 року по 19 червня 2018 року.
30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ
«Дельта Банк» та Національним банком
України було укладено договір про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на
користь ПАТ «Дельта Банк». Однак,
відповідач свої зобов'язання виконує
неналежним чином, в зв'язку з чим
виникла заборгованість в сумі 952 996 грн.
07 коп. Оскільки зобов'язання ОСОБА_1
було забезпечено порукою, тому просить
стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2 суму заборгованості в
розмірі 952 996 грн. 07 коп.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, від нього
надійшло клопотання про розгляд справи
за його відсутності, наполягає на
заявлених позовних вимогах, проти
винесення заочного рішення не
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2. в судове
засідання не з'явились, про час і дату
судового засідання були повідомлені
належним чином, заяви про відкладення
розгляду справи та про розгляд справи
за їх відсутності від них не надходило,
тому суд визнає їх неявку неповажною та
вважає можливим розглянути справу за
їх відсутності, ухваливши заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, повідомленого належним
чином і від якого не надійшло заяви про
розгляд справи за його відсутності або
якщо повідомлені ним причини неявки
визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

При цьому згідно листа Верховного Суду
України від 27.09.2010 року, направленого на
ім'я голів Апеляційного суду АРК,
областей міст Києва та Севастополя,
якщо відповідач належним чином
повідомлений про дату судового
засідання не з'явився до суду та від
нього не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або
повідомлені ним причини визнані
неповажними, незалежно від того це його
перша чи повторна неявка, суд має право
на ухвалення заочного рішення, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з
урахуванням заяви представника
позивача про слухання справи за його
відсутності та в зв'язку з неявкою
відповідачів, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає повному
задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов`язується надати
грошові кошти (кредит) позичальнику в
розмірі і на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов`язується повернути кредит і
виплати проценти.

20 червня 2008 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Український промисловий банк» та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ 140-0111004/ФКВ-08 на отримання кредиту в
розмірі 83 500 доларів США терміном на 120
місяців. Мета кредитування - придбання
квартири.

30 червня 2010 року відповідно до ст.ст.
512-519 ЦК України, ст. 92,95 Закону України
"Про банки та банківську діяльність",
Постанови Правління НБУ № 369 "Про
затвердження Положення про
застосування НБУ заходів впливу за
порушення банківського законодавства"
між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта
Банк» та Національним банком України
було укладено договір про передачу
активів та кредитних зобов'язань ТОВ
"Укрпромбанк" на користь ПАТ «Дельта
Банк», відповідно до п. 4.1 якого в
порядку, обсязі та на умовах,
визначених договором, Укрпромбанк
передає (відступає) Дельта Банк права
вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед Національним банком,
внаслідок чого Дельта Банк замінює
Укрпромбанк як кредитора (стає новим
кредитором) у зазначених зобов'язаннях,
а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі
Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги
до боржників, Дельта Банку переходить
(відступається) право вимагати (замість
Укрпромбанку) від боржників повного,
належного та реального виконання
обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Отже, відповідно до вищевказаного
договору про передачу активів та
кредитних зобов'язань ПАТ «Дельта
Банк» набув права вимоги по кредитному
договору № 140-0111004/ФКВ-08 від 20 червня 2008
року.

Відповідно до п. 2.4., 2.5. договору,
повернення кредиту здійснюється
щомісячно частками у розмірі не менш як
695,83 доларів США по 20 (двадцяте) число
(включно) кожного місяця, починаючи з
місяця, наступного за місяцем
отримання кредиту. Шляхом
перерахування коштів на позичковий
рахунок позичальника та/або шляхом
внесення готівки до каси банку.

Згідно п. 1.5, 2.6, 2.7 договору, проценти за
користування кредитом нараховуються у
валюті кредиту за період з дня його
надання до дня його повернення.
Проценти нараховуються щомісячно на
фактичну заборгованість по кредиту за
період з першого по останній день
кожного календарного місяця.
Нараховані проценти сплачуються
позичальником у валюті кредиту по 20
(двадцяте) число (включно) кожного
наступного місяця за місяцем
нарахування процентів та одночасно з
остаточним поверненням кредиту шляхом
внесення готівкових коштів у касу
банку або шляхом безготівкового
перерахування з поточного рахунку
позичальника.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1 умови кредитного договору
належним чином не виконує.

Крім того, 20 червня 2008 року як
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором між ТОВ
«Укрпромбанк», ОСОБА_2, ОСОБА_1 укладено
договір поруки, відповідно до якого
ОСОБА_2 прийняла на себе зобов'язання
відповідати перед банком в повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним
договором.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено,
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до п. 6.2 договору, банк має
право вимагати дострокового повного
виконання кредиту, сплати процентів,
комісій, штрафних санкцій та інших
платежів, передбачених цим договором, а
також відшкодування збитків, завданих
банку внаслідок невиконання або
неналежного виконання позичальником
та/або його поручителями умов цього
договору та договорів, укладених у
забезпечення виконання позичальником
зобов'язань за цим договором, а
позичальник зобов'язаний протягом 30
календарних днів з дати надіслання
банком відповідної вимоги повернути
суму заборгованості по кредиту, що
залишилась, сплатити проценти, комісії,
штрафні санкції, інші платежі за цим
договором, а також відшкодувати збитки,
завдані банку, у випадках, передбачених
пп. а - ж, в тому числі і в випадку
порушення позичальником строків
платежів, що встановлені договором.

Однак ОСОБА_1, в порушення вказаних
вимог закону, не належним чином
виконувала свої зобов'язання за
кредитним договором, оскільки не
здійснювала повернення кредиту
щомісячними платежами відповідно до
графіку погашення кредиту та не
сплачувала проценти за користування
кредитом, внаслідок чого виникла
заборгованість, яка станом на 18 квітня
2013 року склала 952 996 грн. 07 коп.

Таким чином, заборгованість
відповідача ОСОБА_1 перед позивачем за
кредитним договором станом на 18 квітня
2013 року становить 952 996 грн. 07 коп.

10 квітня 2013 року були направлені
попереджувальні листи про виконання
взятих на себе зобов'язань.

Однак до теперішнього часу
зобов'язання не виконані.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є право відношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та у
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, встановленої договором.

Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишається та
сплати процентів, передбачених
договором.

В зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_1
порушила умови кредитного договору,
взяті на себе зобов'язання виконувала
неналежним чином, а зобов'язання ОСОБА_1
було забезпечено договором поруки,
відповідно до вимог чинного цивільного
законодавства, умов кредитного
договору та умов договору поруки, з
урахуванням вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України,
суд вважає необхідним стягнути
солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користь позивача
заборгованість по кредиту в сумі 952 996
грн. 07 коп., а також витрати по сплаті
судового збору в розмірі 3441 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 536, 543, 553, 554,
1047-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 15, 57, 59, 88, 107,
208, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
по кредитним договором - задовольнити
повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, (РНОКПП
НОМЕР_1), ОСОБА_2, (РНОКПП НОМЕР_2) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (р/р 373980009, МФО
380236, ) заборгованість в
сумі 952 996 (дев'ятсот п'ятдесят дві
тисячі дев'ятсот дев'яносто шість)
гривень 07 копійок та судовий збір в
розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок
один) гривень 00 копійок (р/р , МФО
380236, ), а всього 956 437
(дев'ятсот п'ятдесят шість тисяч
чотириста тридцять сім) гривень 07
копійок.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя:
Н.В.Кучеренко