Справа № 182/5894/14-ц
Провадження № 2/0182/3242/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого -
Шестакової З.С.

при секретарі -
Пометій Є.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Нікополі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської
територіальної громади в особі
виконавчого комітету Нікопольської
міської ради про визнання права
власності на майно у порядку
спадкування за заповітом, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про визнання права власності
на майно у порядку спадкування за
заповітом.

Свої вимоги мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько
ОСОБА_2.

Після його смерті
відкрилася спадщина на житловий
будинок з надвірними будівлями,
розташований за адресою: АДРЕСА_1;
земельна ділянка для обслуговування
житлового будинку площею 0,0777 га,
кадастровий № :03:068:0010,
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

За життя, а саме, 16 березня 2006
року, ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений
державним нотаріусом 1-ої
Нікопольської державної нотаріальної
контори Ткачовою Л.П., за реєстровим №
2-596, на підставі якого все своє майно, де
б воно не знаходилось та з чого б не
складалось заповів позивачу.

Осіб які б мали право на
обов'язкову частку в спадщині після
смерті ОСОБА_2 не має.

У встановлений законом строк
позивач звернувся до приватного
нотаріуса Нікопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою
про прийняття спадщини. Нотаріус видав
йому свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на житловий будинок з
надвірними будівлями, розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

В той же час, постановою від 22 липня 2014
року приватний нотаріус
Нікопольського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 відмовив йому у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку для
обслуговування житлового будинку
площею 0,0777 га, кадастровий №
:03:068:0010, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, через те, що відсутні
правоустановчі документи на ім'я
ОСОБА_2 на земельну ділянку та витяг з
Державного земельного кадастру.

Так, земельна ділянка для
обслуговування житлового будинку
площею 0,0777 га, кадастровий №
:03:068:0010, розташована за адресою:
АДРЕСА_1, належала ОСОБА_5 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю від 04 липня 2000 року.

Після смерті ОСОБА_5 свідоцтво про
права на спадщину за заповітом на
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку площею 0,0777 га,
кадастровий № :03:068:0010,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, було
видано 16 березня 2006 року на ім'я
ОСОБА_2, який не

переоформив на своє ім'я Державний акт
на право приватної власності на землю,
що в свою чергу, є перешкодою для
позивача в оформленні спадщини за
заповітом на спірну земельну ділянку
після смерті батька ОСОБА_2

Зважаючи на те, що позивач є
єдиним спадкоємцем після смерті батька
ОСОБА_2 та прийняв спадщину, він просив
суд визнати за ним право власності на
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку площею 0,0777 га,
кадастровий № :03:068:0010,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_2

В судове засідання позивач не
з'явився, надав суду письмову заяву, в
якій підтримав свої позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача з позовом
ознайомлений, про день розгляду справи
належним чином повідомлений. Від
представника відповідача до суду
надійшла письмова заява, в якій вона
позовні вимоги ОСОБА_1 визнала та
просила суд їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Як встановлено у судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 доводиться
рідним сином ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.4).

Після його смерті
відкрилася спадщина на житловий
будинок з надвірними будівлями,
розташований за адресою: АДРЕСА_1;
земельна ділянка для обслуговування
житлового будинку площею 0,0777 га,
кадастровий № :03:068:0010,
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

За життя, а саме, 16 березня 2006
року, ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений
державним нотаріусом 1-ої
Нікопольської державної нотаріальної
контори Ткачовою Л.П., за реєстровим №
2-596, на підставі якого все своє майно, де
б воно не знаходилось та з чого б не
складалось заповів ОСОБА_1 (а.с.49).

Інших осіб які б мали право
на обов'язкову частку в спадщині після
смерті ОСОБА_2 не має.

У встановлений законом строк
ОСОБА_1 звернувся до приватного
нотаріуса Нікопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою
про прийняття спадщини (а.с.27,32).

22 липня 2014 року приватний нотаріус
Нікопольського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 видав ОСОБА_1 свідоцтво
про право на спадщину за заповітом на
житловий будинок з надвірними
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.11).

В той же час, постановою від 19
березня 2014 року приватний нотаріус
Нікопольського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 відмовив ОСОБА_1 у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку для
обслуговування житлового будинку
площею 0,0777 га, кадастровий №
:03:068:0010, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, через те, що відсутні
правоустановчі документи на ім'я
ОСОБА_2 на земельну ділянку та витяг з
Державного земельного кадастру.

Той факт, що земельна ділянка для
обслуговування житлового будинку
площею 0,0777 га, кадастровий №
:03:068:0010, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, належала на праві
власності ОСОБА_2, у суду не викликає
сумніву, оскільки підтверджується
свідоцтвом про права на спадщину за
заповітом на спірну земельну ділянку,
виданого 15 березня 2006 року Ткачовою Л.П.
державним нотаріусом 1-ої
Нікопольської державної нотаріальної
контори ОСОБА_2 в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_5, та
зареєстрованому в реєстрі за № 2-593
(а.с.9,10). Однак, ОСОБА_2 не переоформив на
своє ім'я Державний акт на право
приватної власності на землю.

Факт прийняття позивачем
спадщини судом не оспорюється.

Згідно ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення. До спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені.

Відповідно до п. 10 ч. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про судову
практику у справах про спадкування" № 7
від 30.05.2008 правило статті 1225 ЦК України
про те, що при переході до спадкоємців
права власності на житловий будинок,
інші будівлі та споруди до них
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, і у розмірі, який
необхідний для їх обслуговування,
якщо інший її розмір не визначений
заповітом, необхідно розуміти так, що
така ділянка переходить у власність
або користування спадкоємців, якщо її
було надано в установленому порядку, в
межах, визначених при наданні, за
умови, що спадкодавець не складав
заповіту щодо розпорядження земельною
ділянкою, належною йому на праві
власності.

Враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_2
прийняв спадщину за заповітом на
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку площею 0,0777 га,
кадастровий № :03:068:0010, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, суд
приходить висновку, що з з набуттям
позивачем права власності на житловий
будинок з надвірними будівлями,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, до
нього перейшло і право власності на
спірну земельну ділянку для
обслуговування даного житлового
будинку. Тому за ОСОБА_1 повинно бути
визнане право власності на земельну
ділянку для обслуговування житлового
будинку площею 0,0777 га, кадастровий №
:03:068:0010, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, задовольнивши тим
самим його позовні вимоги.

Керуючись ст. ст.
10,11,57,60,84,209,212,214-215,217-218,256,259 ЦПК, 1225, 1269 ЦК
України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року в
м. Нікополі, на земельну ділянку для
обслуговування житлового будинку
площею 0,0777 га, кадастровий №
:03:068:0010, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Нікопольський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: З. С. Шестакова