Єдиний унікальний номер 257/5249/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/5163/2014
Головуючий у 1 інстанції Гурідова
Доповідач Хейло Я.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року

Колегія суддів апеляційного суду
Донецької області в складі:

суддів: Хейло Я.В.,
Прокопчук Л.М., Корчистої О.І.

при секретарі:
Попченко В.Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського
районного суду м. Донецька від 07 травня
2014 року по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

встановив:

ПАТ «ОТП Банк» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
мотивуючи свої вимоги тим, що 06.11.2007
року між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та ТОВ «Кверкус» був укладений
кредитний договір №CМ-SME 102/215/2007. Згідно
договору та кредитної заяви
позичальник отримав 2000000,00 грн. Зі
сплатою пені в розмірі 1% від суми
несвоєчасно виконаних зобов'язань за
кожен день прострочення. 06.11.2007 р. був
укладений договір поруки SR-SME №102/215/2007 з
ОСОБА_1. Позичальник свої зобов'язання
перед банком не виконав, внаслідок чого
утворилась заборгованість у розмірі
3229870,71 грн. (основний борг за кредитом -
1875669,10 грн., відсотки - 333594,17 грн., пеня -
1020607,37 грн.), яку Банк просив стягнути з
відповідача.

Рішенням Київського районного
суду м. Донецька від 07 травня 2014 року
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» заборгованість за кредитним
договором в сумі 3229870 (три мільйони
двісті двадцять дев'ять тисяч вісімсот
сімдесят) гривень 71 коп.. Вирішено
питання щодо сплати судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
оспорює обґрунтованість цього
судового рішення, ставить питання про
його скасування та ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог Банку. Доводи
апеляційної скарги зводяться до того,
що судом при ухваленні рішення
порушено норми матеріального та
процесуального законодавства. Вказує
на те, що рішенням господарського суду
Донецької області від 30.06.2009 року
позовні вимоги ЗАТ «ОТП Банк» до ТОВ
«Кверкус» про звернення стягнення на
предмет іпотеки задоволено та звернуто
стягнення заборгованості за кредитом
на предмет іпотеки - нерухоме майно
заставною вартістю 4028570 гривень.
Зазначає, що згідно з даними Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, ТОВ
«Кверкус», яке є боржником за кредитним
договором, є ліквідованим, про що 24.02.2014
року внесено відповідні відомості до
Єдиного реєстру. У зв'язку з чим,
грошове зобов'язання ТОВ «Кверкус» за
кредитним договором перед ПАТ «ОТП
Банк» було припинено у зв'язку з
ліквідацією юридичної особи.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
її задовольнити, рішення суду
скасувати.

ОСОБА_1 у засідання апеляційного суду
не з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлений належним чином та
суд вважає можливим розглянути справу
у його відсутність.

Апеляційний суд, заслухав
доповідача, представника позивача,
вивчив матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, вважає, що скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

При розгляді справи судом встановлено,
що 06.11.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та ТОВ «Кверкус» був укладений
кредитний договір №CМ-SME 102/215/2007 (а.с.5-8).
Згідно договору та кредитної заяви
позичальник отримав 2000000,00 грн. (а.с.10).

Згідно п.п. 1.4, 1.5 кредитного договору
позичальник зобов'язалася прийняти,
належним чином використати та
повернути банку грошові кошти у строки,
зазначені в договорі, а також сплатити
відповідну платню за користування
кредитом в порядку та на умовах, що
визначені в кредитному договорі.
Згідно п. 1.5 зазначеного договору
погашення відповідної частини кредиту
та нарахованих відсотків здійснюється
позичальником щомісячно на рахунок
банку згідно графіку погашення кредиту
та сплати відсотків. Згідно п.4.1
договору за порушення прийнятих на
себе зобов'язань за цим договором
позичальник зобов'язаний сплатити
банку пеню в розмірі 1% від суми
несвоєчасно виконаних боргових
зобов'язань за кожен день прострочення.
Пеня сплачується додатково до
прострочених сум.

У порушення норм закону та умов
договору позичальник свої зобов'язання
перед банком не виконав та 24.09.2008 р. йому
надсилалася досудова вимога про
дострокове повернення кредиту та
відсотків за кредитним договором
(а.с.14,15), але позичальник належну суму
не повернув. Відповідно наданих
розрахунків заборгованість
позичальника за кредитом складає 3229870,71
грн. (основний борг за кредитом - 1875669,10
грн., відсотки - 333594,17 грн., пеня - 1020607,37
грн.) (а.с.4).

З метою забезпечення зобов'язань за
вказаним кредитним договором між
Банком та відповідачем ОСОБА_1 06.11.2007 р.
був укладений договір поруки SR-SME
№102/215/2007 (а.с.11-12). Згідно п.1.1 договору
відповідач зобов'язався відповідати за
повне та своєчасне виконання
позичальником його боргових
зобов'язань перед позивачем за
кредитним договором №CМ-SME 102/215/2007 від
06.11.2007 р., в повному обсязі таких
зобов'язань. Згідно п.3.1 договору поруки
у випадку невиконання боржником своїх
зобов'язань перед кредитом, кредитор
має право звернутися до поручителя з
вимогою про виконання боргових
зобов'язань в повному обсязі або
частково. Відповідачу надсилалася
досудова вимога про дострокове
повернення кредиту та відсотків за
кредитним договором (а.с.16,17), але
відповідач належну суму не повернув.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції,
всупереч доводів апеляційної скарги
позивача, обґрунтовано виходив з того,
що представником відповідача в
судовому засіданні не доведено та не
надано доказів на підтвердження його
доводів в тієї частині, що відповідачем
ОСОБА_1 договір поруки не підписувався,
він не є стороною в договорі, а тому для
нього не виникло юридичних наслідків,
як того вимагає ст. 60 ЦПК України.

Висновки суду відповідають вимогам
закону та фактичним обставинам справи.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч.1 ст.553 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Зі змісту ст.553 ЦК України випливає, що
порука є угодою щодо прийняття перед
третьою особою на себе обов'язку
поручитися перед кредитором за
виконання боржником свого зобов'язання
та нести відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язання боржником шляхом
відшкодування у грошовій формі того, що
не було виконане боржником.

Відповідно до ст.. 554 ЦК України та умов
укладеного між сторонами договору у
випадку невиконання Боржником
зобов'язань за Кредитним договором,
Боржник та поручитель відповідають
перед Кредитором як солідарні
боржники. Поручитель несе
відповідальність у тому ж обсязі, що й
боржник, у тому числі по основному
боргу, сплаті щомісячних процентів,
підвищених процентів, сплаті
комісійної винагороди, сплати
неустойки по основному боргу та
процентам, а також по відшкодуванню
всіх збитків.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що відповідач на підставі
ст.553, 554 ЦК України відповідає у
солідарному порядку з боржником перед
Банком за невиконання зобов'язань по
кредитному договору.

Так, за положеннями ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
закону. Нормами ст. ст. 610 - 611 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають передбачені
законом наслідки.

Як було встановлено в судовому
засіданні і це підтверджується
матеріалами справи ТОВ «Кверкус» свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконує в строки обумовлені кредитним
договором, кредит та проценти за його
користування не сплачує, внаслідок
чого утворилась заборгованість у
розмірі 3229870,71 грн., яка складається з
суми по сплаті кредиту 1875669,10 грн., з
суми по сплаті процентів 333594,17 грн., з
нарахованої пені 1020607,37 грн. (а.с.4).

Суд не приймає до уваги доводи
представника відповідача, що ОСОБА_1 не
несе відповідальності оскільки
договір поруки не підписаний ним,
оскільки дані доводи є неспроможними,
оскільки відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК
України правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлено
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним. Договір поруки укладений з
дотримання форми договору,
встановленої законом, має підписи
сторін, у судовому порядку недійсним не
визнаний. Та під час розгляду справи з
відповідною позовною вимогою до суду
сторони не зверталися.

В матеріалах справи міститься висновок
експерта судово - почеркознавчої
експертизи № 316/02/317/03 від 20.03.2014 року,
(для проведення даної експертизи судом
були витребувані та досліджені
матеріали кримінальної справи
№2010-05-016-0009 де в томі №4 знаходився
оригінал договору поруки) згідно якого
судом встановлено, що встановити, чи
виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в
договорі поруки SR-SME №102/215/2007 від 06.11.2007
року розташований на лицевій стороні
другого аркуша документа, в графі:
«Поручитель:», в рядку «Федоров Руслан
Миколайович» (матеріали кримінальної
справи №2010-05-016-0009, т.№4, арк..183-184),
ОСОБА_1 - не уявляється можливим
(а.с.98-113).

Наведені в апеляційній скарзі доводи
правових висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 307, 308,314, 315 ЦПК України,
апеляційний суд,-

У х в а л и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Київського
районного суду м. Донецька від 07 травня
2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: