Справа № 488/5756/13-ц
Провадження № 2/488/299/14 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2014 року
м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого по праві - судді
Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання
-Харитоновій І.В.,

за участю представника позивач -
Шпонарського М.О.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань суду
цивільну справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_3, Корабельного
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про звільнення майна з-під
арешту,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2013 року ПАТ КБ
«Приватбанк» звернулося до суду із
позовом, в якому просило звільнити
з-під арешту, накладеного Корабельним
відділом державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, автомобіль DAEWOO, модель: NEXIA, рік
випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан-В, №
кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_3.

В обґрунтування позову позивач
вказував, що 21 листопада 2007 року між ПАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір, в забезпечення
виконання якого 21 листопада 2007 року між
відповідачем та ПАТ КБ «Приватбанк»
було укладено договір застави
вказаного автомобілю.

В зв'язку із невиконанням ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором,
заочним рішенням Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 06.03.2012
року та рішенням судової колегії
апеляційного суду Миколаївської
області від 06.09.2012 року право Банку
захищено, а саме з ОСОБА_3 стягнуто
заборгованість за кредитним договором
та надано позивачу право на реалізацію
заставного автомобілю шляхом продажу
ПАТ КБ «ПриватБанк» предмета застави з
укладенням договору купівлі-продажу з
третьою особою - покупцем.

Однак, під час виконання вказаного
заочного рішення в частині стягнення з
ОСОБА_3 судових витрат державним
виконавцем Корабельного районного
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції протиправно накладено арешт на
рухоме майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, зокрема,
на предмет застави - автомобіль DAEWOO,
модель: NEXIA, реєстраційний номер:
НОМЕР_2.

В зв'язку із тим, що арешт
транспортного засобу обмежує Банк у
його праві звернути стягнення на
заставне майно, позивач просив
звільнити з-під арешту вказаний
автомобіль.

Представник позивача Шпонарський М.О. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, просив задовольнити з
підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Корабельного
ВДВС ММУЮ ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов визнала, не заперечувала проти
його задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, про час та дату судового
розгляду справи повідомлена належним
чином та своєчасно, про причини неявки
суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження» від 21
квітня 1999 р. (з наступними змінами) при
виконанні судового рішення про
звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателя, не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Згідно Закону України «Про заставу»
від 2 жовтня 1992 р. (з наступними змінами)
(далі - Закон) застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань, в силу якого
кредитор (заставодержатель) має право в
разі невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого заставою
зобов'язання одержати задоволення з
вартості заставленого майна переважно
перед іншими кредиторами. За рахунок
заставленого майна заставодержатель
має право задовольнити свої вимоги в
повному обсязі, що визначається на
момент фактичного задоволення,
включаючи проценти, відшкодування
збитків, завданих прострочкою
виконання (а у випадках, передбачених
законом чи договором, - неустойку),
необхідні витрати на утримання
заставленого майна, а також витрати на
здійснення забезпеченої заставою
вимоги, якщо інше не передбачено
договором застави.

Частиною 3 статті 54 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Право застави виникає з моменту
укладання договору застави (ст. 16
указаного Закону). Отже права ПАТ КБ
«ПриватБанк», як заставодержателя
заставленого автомобіля, виникли 21
листопада 2007 року.

Законом України ,,Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень" від 18 листопада 2003 р. (з
наступними змінами) (далі - Закон №1255-IV)
визначено, що обтяженням є право
обтяжувача на рухоме майно боржника
або обмеження права боржника чи
обтяжувача на рухоме майно, що виникає
на підставі закону, договору, рішення
суду або з інших дій фізичних і
юридичних осіб, з якими закон пов'язує
виникнення прав і обов'язків щодо
рухомого майна. Відповідно до
обтяження в обтяжувача і боржника
виникають права і обов'язки,
встановлені законом та/або договором
(ст. 3).

Згідно ст. 14 Закону №1255-IV пріоритет
зареєстрованих обтяжень визначається
у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з
вищим пріоритетом має переважне право
на звернення стягнення на предмет
обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України
"Про виконавче провадження" особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що 21.11.2007 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № NKN0AN10720033
(надалі - Кредитний договір), згідно
якого Банк надав ОСОБА_3 кредит в
розмірі 16062,45 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,96% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 20.11.2014 р.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_3 21.11.2007 р. уклали
договір застави рухомого майна. Згідно
з договором застави відповідач надала
в заставу автомобіль DAEWOO, модель NEXIA, 2007
року випуску, тип ТЗ легковий седан-В, №
кузова/шасі НОМЕР_1, реєстраційний
номер НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_3.

Оскільки ОСОБА_3 допустила прострочку
кредиту, заочним рішенням Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 06.03.2012
року в рахунок погашення
заборгованості за кредитно-заставним
договором, яка утворилася станом на 21
жовтня 2010 року в сумі 18455,28 доларів США,
що еквівалентно 146163, 94 грн., звернуто
стягнення на предмет застави -
автомобіль DAEWOO, модель NEXIA, 2007 року
випуску, тип ТЗ легковий седан-В, №
кузова/шасі НОМЕР_1, реєстраційний
номер НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_3 шляхом продажу з
публічних торгів, встановивши
початкову ціну для подальшої
реалізації в сумі 56180 грн. та стягнуто
судові витрати у сумі 1581, 64 грн.

Рішенням судової колегії апеляційного
суду Миколаївської області від 06.09.2012
року зазначене заочне рішення в
частині способу звернення стягнення на
майно шляхом продажу з публічних
торгів змінено, визначено спосіб
звернення стягнення "шляхом продажу
ПАТ КБ «ПриватБанк» предмета застави з
укладенням договору купівлі-продажу з
третьою особою - покупцем".

Однак, провести реалізацію заставного
автомобіля, в межах умов указаного
договору застави та рішень судів,
позивачу перешкоджає та обставина, що 22
травня 2013 року державним виконавцем
Корабельного відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції на
підставі виконавчого листа про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» судового збору у розмірі
1461,64 грн. та витрат на ІТЗ судового
розгляду справи у розмірі 120 грн., а
всього 1581, 64 грн., накладено арешт на
зазначене майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, зокрема,
на предмет застави - автомобіль марки
DAEWOO, модель NEXIA, 2007 року випуску, тип ТЗ
легковий седан-В, № кузова/шасі НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, тобто
заставний автомобіль, який забезпечує
виконання головного зобов'язання
боржника перед банком - повернення
кредитних коштів, визначених судовим
рішенням.

Отже, вказаний арешт не дає змоги
позивачу реалізувати заставний
автомобіль для одержання коштів для
погашення заборгованості ОСОБА_3 по
кредитному договору № NKN0AN10720033 від 21
листопада 2007 р. .( а.с.4-9; 10-12;14-17).

На підставі викладеного, суд
задовольняє вимоги ПАТ КБ «Приватбанк»
про виключення вказаного майна з-під
арешту.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України на підставі клопотання
представника позивача, суд не стягує з
відповідачів судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3,
Корабельного відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції про
звільнення майна з-під арешту -
задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного
Корабельним відділом державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції,
автомобіль DAEWOO, модель NEXIA, 2007 року
випуску, тип ТЗ легковий седан-В, №
кузова/шасі НОМЕР_1, реєстраційний
номер НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_3.

На рішення суду може бути
надана апеляційна скарга протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Миколаївської
області через Корабельний районний
суд м. Миколаєва. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
В. В. Безпрозванний