Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області
Справа № 483/737/14-ц
Провадження № 2/483/317/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 червня 2014 року
м.
Очаків

Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Медюка С.О.,

при секретарі Даниловій А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду цивільну
справу за позовом ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК"
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

14 квітня 2014 року ПУБЛІЧНЕ
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АКЦЕНТ-БАНК"
(далі - ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК") звернулося до
Очаківського міськрайонного суду
Миколаївської області із зазначеним
позовом до ОСОБА_1 Свої вимоги позивач
обґрунтовував тим, що відповідно до
укладеного договору б/н від 29.09.2008 року
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3000,00
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом. Відповідно до умов
укладеного договору, Договір
складається з Заяви позичальника, Умов
надання банківських послуг та Правил
користування платіжною карткою. В
порушення норм закону та умов договору
відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав.
Його заборгованість за зазначеним вище
договором станом на 24 березня 2014 року
складає 21743 грн.37 коп., з яких: 2867,00 грн. -
заборгованість за кредитом; 10644,78 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 6720,00 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500,00 грн - штраф
фіксована частина; 1011,59 грн. - штраф
(процентна складова). Посилаючись на
викладене просив стягнути з
відповідача зазначену заборгованість
та сплачений судовий збір в сумі 243,60
грн..

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи без участі
представника, позов підтримав у
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи без його участі, позов не визнав.
Просив у задоволенні позову відмовити
у зв'язку зі спливом строку позовної
давності.

Дослідивши письмові докази, суд
дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідно до укладеного договору б/н
від 29.09.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у
розмірі 3000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом. Відповідно
до умов укладеного договору, Договір
складається з Заяви позичальника, Умов
надання банківських послуг та Правил
користування платіжною карткою.

Відповідно до п.6.5. Умов договору,
клієнт зобов'язаний погашати
заборгованість по Кредиту, процентам
за його використання, перевитрату
платіжного ліміту, а також сплачувати
комісії, на умовах, передбачених цим
Договором.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України
за кредитним договором банк або
інша фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідач не виконував своїх
зобов'язань з погашення кредиту та
сплати відсотків за його користування.
Його заборгованість за зазначеним вище
договором станом на 24 березня 2014 року
складає 21743 грн.37 коп., з яких: 2867,00 грн. -
заборгованість за кредитом; 10644,78 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 6720,00 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500,00 грн - штраф
фіксована частина; 1011,59 грн. - штраф
(процентна складова).

Ці обставини підтверджуються
розрахунком заборгованості за
кредитним договором.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530
ЦК України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в строк,
встановлений в договорі, одностороння
відмова від зобов'язання, якщо інше не
встановлено договором, не
допускається.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Відповідно до пункту 3.1 Умов і
правил надання банківських послуг, для
надання послуг Банк відкриває Клієнту
Картрахунки, видає Клієнту Карті, їх
вид та строк дії визначений у Заяві та в
Пам'ятці клієнта, підписанням якого
Клієнт та Банк укладають договір про
надання послуг. Датою укладення
договору є дата відкриття рахунку,
указаного в розділі «Відмітки банку»
заяви.

Відповідно до пункту 3.13 цих же Умов, у
разі, якщо після закінчення строку
вкладу, Клієнт не заявив Банку договір
про відмову від продовження строку
вкладу, вклад автоматично вважається
продовженим ще на один строку,
зазначений в п.1 даної угоди. Строк
вкладу продовжується неодноразово без
явки Клієнта в Банк. При цьому
вираховування нового строку вкладу
починається з дня, наступного за датою
закінчення попереднього строку вкладу.

Зазначені положення Умов і правил
надання банківських послуг свідчать
про те, що строк дії договору
визначається не тільки цими правилами,
а й положеннями, вказаними у Пам'ятці
клієнта та строком дії кредитної
картки.

З огляду на ці обставини суд враховує
не тільки положення пункту 3.13 Умов і
правил надання банківських послуг про
автоматичне продовження дії договору в
разі неподання заяви про припинення, а
й строк дії кредитної картки.

Відповідно до п.9.12 Умов і правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання Якщо протягом цього строку
жодна з сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії Договору,
він автоматично лонгуєтсья на той же
строк.

Враховуючи, що кредитна картка
відповідачеві видана 29 вересня 2008 року
і строк її дії складає 12 місяців, а
позивачем не надано жодного доказу на
підтвердження того, що ним
перевипускалась кредитна картка
відповідача, строк дії картки, а відтак
і кредитної лінії (строк, на який
надавався кредит) становить 1 рік.

Оскільки строк дії картки відповідає
строку кредитної лінії та становить 1
рік, позичальник повинен був повністю
повернути кредитні кошти у термін до 29
вересня 2009 року, проте вказане
зобов'язання вона не виконала.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 267 цього ж
Кодексу позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

У правовій позиції Верховного Суду
України, викладеній в постанові від 06
листопада 2013 року в справі № 6-116цс13
зазначено, що відповідно до ст.261 ЦК
України початок перебігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушенням
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України ), що
підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

Відповідно до ст. 252 ЦК України, строк
позовної давності визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати (такою подією не може
вважатись повне виконання сторонами
своїх зобов'язань за договором).

У даній справі з урахуванням Умов і
правил надання батьківський послуг,
терміну дії кредитної картки у Банку,
як кредитора, виникло право на
звернення до суду з 30 вересня 2009 року.

Позов Банком подано 14 квітня 2014 року,
тобто після спливу встановленої ст. 257
ЦК України позовної давності
тривалістю у три роки.

Тому, за наявності заяви відповідача
про застосування позовної давності, у
задоволенні позову ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»
до ОСОБА_1 слід відмовити саме за
спливом позовної давності.

У відповідності до роз'яснень,
викладених у п.11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 року
№14 "Про судове рішення у цивільній
справі", установивши, що строк для
звернення з позовом пропущено без
поважної причини, суд зазначає про
відмову в позові з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою до
ухвалення рішення, крім випадків, коли
позов не доведено, що є самостійною
підставою для цього.

Позивачем не надано жодного доказу на
підтвердження того, що їх довірителем
пропущено з поважних причин строк для
звернення до суду з позовом.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність відмовити
ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» у задоволенні позову
у зв'язку з пропуском ним строку
позовної давності.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 226 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Очаківський
міськрайонний суд Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами які брали
участь у справі але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий