АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №624/1220/13-ц
Провадження № 22-ц/790/4195/14
Головуючий 1-ї ін-ї. - Криворотов С.В.
Категорія - земельні
Доповідач - Тичкова О.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії -
Бровченка І.О., Піддубного Р.М.

при секретарі -
Доля О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4,
який діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення
Кегичівського районного суду
Харківської області від 22 квітня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_5 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Аграрний дім ім.
Горького», третя особа - відділ
Держземагентства у Кегичівському
районі Харківської області, про
визнання договору оренди землі
недійсним, скасування його державної
реєстрації, витребування земельної
ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ОСОБА_4, який діє в
інтересах ОСОБА_5, звернувся до суду з
позовом, після уточнення якого просив
визнати недійсним договір оренди землі
від 03 січня 2008 року, укладений між
ОСОБА_6 та ТОВ «Аграрний дім ім.
Горького», скасувати його державну
реєстрацію від 30 липня 2008 року,
витребувати земельну ділянку з
незаконного володіння, стягнути
витрати на проведення судової
експертизи в сумі 1836 грн. та судовий
збір в сумі 243,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що на підставі
державного акту на право приватної
власності серії ЯД №043224 від 03.09.2009р.
позивачеві належить земельна ділянка
площею 6,0582 га, на території
Бесарабівської сільської ради
Кегичівського району, яку він отримав у
порядку спадкування від свого батька
ОСОБА_6. Позивачеві стало відомо, що 03
січня 2008 року між його батьком та
відповідачем було укладено договір
оренди землі, 30 липня 2008 року він був
зареєстрований у Харківській
регіональній філії ДП "Центр
Державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах України". Позивач
вважає його недійсним з таких підстав:
договір підписано не орендодавцем
(який того дня вже помер, тиждень до
цього перебував без свідомості), а
іншою особою, що підтверджується
висновком експертного почеркознавчого
дослідження. Від імені орендаря його
підписав директор підприємства ОСОБА_7,
який не мав на це повноважень. На час
підписання Договору розмір орендної
плати не міг бути визначений, оскільки
нормативна оцінка землі була проведена
пізніше підписання договору. Договір
не містить обов'язкових умов щодо
порядку індексації орендної плати та
щодо відповідальності у разі її
несплати, існуючих обмежень (обтяжень).
Також акт прийому - передачі не містить
дати його складання.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував, вказавши, що оспорюваний
договір було укладено з ОСОБА_6 на
продовження правовідносин, що склались
раніше між померлим та
Сільськогосподарським виробничим
кооперативом ім. Б.Хмельницького,
правонаступником якого є відповідач.
Договір, укладений 03 січня 2008 року, це
правочин, здійснений з метою
поновлення вже існуючих правовідносин
по оренді землі і директор діяв на
основі старого статуту. До того ж
відповідач справно виплачував орендну
плату та жодних нарікань з боку
орендодавців не має.

Рішенням Кегичівського районного суду
Харківської області від 22 квітня 2014
року у задоволенні позову було
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову. В обґрунтування
апеляційної скарги посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, дослідивши матеріали справи та
обговоривши наведені в скаргах доводи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.309 ЦПК України
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є порушення або неправильне
застосування судом норм матеріального
або процесуального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Як було встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 03 січня 2008 року між
ОСОБА_6 та ТОВ «Аграрний дім ім.
Горького» (надалі ТОВ) було укладено
договір оренди землі, за умовами якого
ОСОБА_6 передав, а ТОВ прийняло у
строкове платне користування земельну
ділянку сільськогосподарського
призначення площею 6,06 га, яка
знаходилась на території
Бесарабівської сільської ради та
належала орендодавцю на підставі
державного акту на право власності на
землю серія ІІІ-ХР № 070631. Договір було
укладено на 10 років правом виходу
через п'ять років (т. 1 а.с. 18-19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер (т.1 а.с. 16), і
вказану земельну ділянку 05 вересня 2008
року успадкував його син, позивач по
справі - ОСОБА_5 (т.1 а.с. 15). 03 вересня 2009
року він отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку (т.1 а.с.
14).

Позовні вимоги про визнання договору
оренди землі недійсним представник
позивача обґрунтовував тим, що 28
листопада 2013 року за результатами
експертного почеркознавчого
дослідження № 10178 ОСОБА_5 стало відомо,
що підпис на договорі оренди землі від
03 січня 2008 року замість ОСОБА_6 було
виконано іншою особою (т.1 а.с. 28-33).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції застосував положення
статей 257, 261 та п.4 ст. 267 ЦК України та
виходив з наступного. Договір оренди
землі було підписано у день смерті
орендодавця, ОСОБА_5 проживав із
батьком на момент його смерті і вступив
у права спадкоємця 05 вересня 2008 року.
Державний акт він отримав 05 вересня 2009
року, то саме з цього часу він і
дізнався про порушення його прав - з
цього часу і має обраховуватись строк
позовної давності.

Колегія суддів апеляційного суду не
може погодитись із таким висновком
суду першої інстанції, оскільки
представником відповідача у суді
першої інстанції вказувалось, що
спірний договір оренди землі від 03
січня 2008 року було укладено як
продовження правовідносин між ОСОБА_6
та Сільськогосподарським виробничим
кооперативом ім. Б.Хмельницького,
правонаступником якого стало ТОВ.
Тобто позивач міг і не знати про дату
підписання договору оренди землі у
день смерті орендодавця, вважаючи, що
його було підписано раніше.

Отже, датою, з якої ОСОБА_5 дізнався про
порушення своїх прав, є дата отримання
ним висновку експертного
почеркознавчого дослідження, тобто 28
листопада 2013 року. Позовна заява була
подана ним до суду 10 грудня 2013 року і
трирічний строк позовної давності
пропущено не було.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції було ухвалено з порушенням
норм матеріального права а тому
підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про
оренду землі» укладення договору
оренди земельної ділянки із земель
приватної власності здійснюється за
згодою орендодавця та особи, яка згідно
із законом вправі набувати право
оренди на таку земельну ділянку.

Вказана згода має відповідати
волевиявленню сторони договору та
виражатись у підписанні ним договору.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Як вольова дія
правочин являє собою поєднання волі та
волевиявлення.

Як було встановлено висновком судової
почеркознавчої експертизи № 7155 підпис
від імені ОСОБА_6 у договорі оренди
землі від 03 січня 2008 року було виконано
не ОСОБА_6, а іншою особою (т.2 а.с. 49-53).

Таким чином, під час укладання
оспорюваного договору вільного
волевиявлення ОСОБА_6 не було, що згідно
ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для
визнання правочину недійсним. Позовні
вимоги ОСОБА_5 у цій частині підлягають
задоволенню.

Оскільки вимога про витребування
земельної ділянки є похідною від
вимоги про визнання договору
недійсним, то задовольняючи останню,
колегія суддів вважає за необхідне
задовольнити і вимогу ОСОБА_5 про
витребування земельної ділянки у ТОВ.

Згідно Закону України від 01.07.2004 року №
1952-IV «Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав на нерухоме
майно здійснюється державним
реєстратором. Суд не може перебирати на
себе функції інших державних органів, а
тому вимога ОСОБА_5 про скасування
державної реєстрації недійсного
договору задоволенню не підлягає.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено. Якщо суд
апеляційної або касаційної інстанції,
не передаючи справи на новий розгляд,
змінює рішення або ухвалює нове, суд
відповідно змінює розподіл судових
витрат.

Стаття 79 ЦПК України відносить до
судових витрат не лише розмір судового
збору, сплачений за подання позовної
заяви до суду, а й витрати пов'язані із
проведенням судових експертиз.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_5
задоволені частково, колегія суддів
доходить висновку, що з ТОВ на користь
позивача необхідно стягнути 229 грн. 41
коп., сплачені ним за розгляд справи у
суді першої інстанції, 412 грн. 90 коп.,
сплачені ним до суду апеляційної
інстанції (зменшивши цю суму на 60 грн. 90
коп. за частину позовних вимог
немайнового характеру, у задоволенні
якої позивачу було відмовлено) та 4 884
грн., сплачені за проведення судової
почеркознавчої експертизи.

Керуючись ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст.ст. 257,
261, п.4 ст. 267 ЦК України, ст.16 Закону
України «Про оренду землі», ст.ст. 79, 88,
303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в
інтересах ОСОБА_5, - задовольнити
частково.

Рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 05 листопада 2013
року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Визнати недійним договір оренди землі
від 03 січня 2008 року, укладений між
ОСОБА_6 та товариством з обмеженою
відповідальністю «Аграрний дім ім.
Горького», зареєстрований у
Харківській регіональній філії
Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсам України» 30 липня 2008
року за №36.

Витребувати із незаконного володіння
товариства з обмеженою
відповідальністю «Аграрний дім ім.
Горького» земельну ділянку площею 6,0582
га, що належить ОСОБА_5 на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯД № 043224 та
знаходиться на території
Бесарабівської сільської ради
Кегичівського району Харківської
області, кадастровий номер земельної
ділянки :03:000:0154.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Аграрний дім ім.
Горького» на користь ОСОБА_5 судовий
збір у розмірі 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 41 (сорок одну) копійку,
сплачений ним за розгляд справи у суді
першої інстанції, 412 (чотириста
дванадцять) гривень 90 (дев'яносто)
копійок, сплачені ним до суду
апеляційної інстанції та 4 884 (чотири
тисячі вісімсот вісімдесят чотири)
гривні, сплачені за проведення судової
почеркознавчої експертизи, а всього
стягнути 5 526 (п'ять тисяч п'ятсот
двадцять шість) гривень 31 (тридцять
одну) копійку.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: