Справа № 496/955/14-ц
Провадження 2/496/819/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21.08.2014 року

Біляївський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого судді - Калінюка
Р.Б.,

при секретарі - Шубинської А.,

за участю: прокурора - Кириліна Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Біляївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в
якому просить суд позбавити
батьківських прав ОСОБА_2, відносно
його малолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12
вересня 2012 року між нею та ОСОБА_2,
відділом реєстрації актів цивільного
ану реєстраційної служби
Комінтернівського районного
управління юстиції Одеської області на
підставі рішення Комінтернівського
районного суду Одеської області від
12.09.2012 року шлюб було розірвано. Під час
шлюбу в них народилась донька, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Ще одразу після
народження доньки відповідач , майже не
цікавився дитиною, не проявляв
батьківського піклування, так як їхні
сімейні відносини з відповідачем не
склалися. Також позивачка зазначає, що
на даний час рішенням
Комінтернівського районного суду
Одеської області було задоволено її
позов, а саме про стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте відповідач ухиляється від їх
сплати і 26.07.2012 року відділом державної
виконавчої служби Біляївського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження на підставі невиконання
виказаного рішення суду. Крім того їй
навіть довелося звертатися до органів
внутрішніх справ, : а саме - до
Біляївського РВ ОМу ГуМВС України в
Одеській області із заявою про
відкриття кримінального провадження
за ознаками злочину,передбаченого п.2 ч.
1 ст. 284 КК України і кримінальне
провадження було відкрито.

Також ОСОБА_1 зазначає, що вона єдина
хто займається вихованням своєї
малолітньої дитини, тому грошей на
достатнє утримання в неї постійно не
вистачає та інколи їй необхідно
позичати гроші на ті чи інші витрати.

Малолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
проживає з нею, дитина знаходиться на
її утриманні, відповідач проживає
окремо, матеріальну допомогу не надає,
домовленості про добровільну сплату
аліментів у позасудовому порядку між
нами немає. ОСОБА_2 не цікавиться життям
своєї доньки, не бажає з нею
спілкуватись.

З моменту розірвання шлюбу він жодного
разу не бачив свою дитину, та не має
наміру з нею спілкуватися.

25 листопада 2013 року висновком
засідання опікунської ради при
виконкомі Кремидівської сільської
ради про доцільність позбавлення
батьківства громадянина ОСОБА_2 по
відношенню до його малолітньої дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 було прийнято
рішення про доцільність позбавлення
батьківських прав. Також вищевказаним
висновком встановлено, що ОСОБА_2 не
проживає разом з донькою з травня 2012
року, матеріальної допомоги не надає
участі у вихованні дитини не приймає.

В судовому засіданні позивачка на
своїх позовних вимогах наполягала та
просила суд їх задовольнити.

В судовому засіданні прокурор на
задоволенні позовних вимог наполягав,
просив суд ухвалити рішення, яким
позбавити відповідача батьківських
прав відносно його малолітньої доньки
з тих підстав, що відповідач дійсно
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, не цікавиться
її життям у всіх сферах життя та дитина
його взагалі не знає.

Відповідач до судового засідання
повторно не з'явився, хоча судом був
повідомлений про день слухання справи
належним чином (а.с.31,41)., а тому за
згодою позивача суд вважає можливим
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, відповідно до
статті 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення прокурора,
позивачку, всебічно, повно, об'єктивно
та безпосередньо дослідивши наявні у
справі докази, повно і всебічно
з'ясувавши обставини, на які позивач
посилаються як на підставу своїх вимог,
суд вважає, що слід задовольнити позов
з огляду на таке.

Як встановлено у судовому засіданні,
12.09.2012 року рішенням Комінтернівського
районного суд Одеської області шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано
(а.с.35). Від вказаного шлюбу сторони
мають малолітню доньку, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком, якої є ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, виданим 02.06.2011
року виконавчим комітетом
Кремидівської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області про що в Книзі реєстрації
народжень зроблено відповідний
актовий запис №17 (а.с.9).

Також як встановлено в судовому
засіданні, рішенням Комінтернівського
районного суду Одеської області було
задоволено її позов, а саме було
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання малолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення суду було видано
виконавчий лист та відкрито виконавче
провадження СП №33610019 (а.с.14).

Але відповідач ухиляється від сплати
аліментів на утримання малолітньої
доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується розрахунком
заборгованості по сплаті аліментів,
виданим 04.06.2014 року відділом державної
виконавчої служби Біляївського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області (а.с.32). З цього приводу
позивачка зверталась із заявою до
Біляївського районного відділу (з
обслуговування Біляївського району та
м. Теплодар) ГУМВС в Одеській області
про що свідчить постанова про закриття
кримінального провадження. (а.с.10).

Згідно характеристики виданої 16.06.2014
року вих.610/02-19 Іллінською сільською
радою Біляївського району Одеської
області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем
проживання характеризується
задовільно (а.с.37).

Відповідно до довідки від 05.05.2014 року
№488 виданої Кремидівською сільською
радою Комінтернівського району
Одеської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
проживає із матір'ю, ОСОБА_1 та
знаходиться на її утриманні (а.с.34).

Висновком органу опіки та піклування
при виконавчому комітеті
Кремидівської сільської ради
встановлено за доцільним позбавити
ОСОБА_2, батьківських прав відносно
його малолітньої доньки, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42).

Відповідно до акту від 16.12.2013 року
складеного депутатом Кремидівської
сільської ради, Грудьвим Р.І., та
сусідами ОСОБА_7, ОСОБА_8 про те, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1,
не проживає з лютого місяця 2012 року.
Сім'ю не відвідує, участі у вихованні
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не приймає
(а.с.12).

Відповідно до акту обстеження
матеріально-побутових умов проживання
житлового приміщення за адресою
АДРЕСА_1. За вищевказаною адресою
проживають ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина чиста, охайна. Сім'я
проживає разом з батьками, але
господарство веде окремо. Побутові
зручності у дворі, водогін на дворі.
Доходу окрім допомоги на дитину не
отримує. Сім'я дійсно малозабезпечена
та потребує матеріальної допомоги
(а.с.33).

Крім того, при вирішенні наявного
питання про позбавлення відповідача
батьківських прав відносно його
малолітньої доньки, суд приймає до
уваги характеристику №26-11-51 від 11.02.2013
року, видану Вигодянською сільською
радою Біляївського району Одеської
області (а.с.14), із якої вбачається, що
ОСОБА_9 ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків.

Пленум Верховного суду своєю
Постановою №3 від 30 березня 2007 року (з
наступними змінами) "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" роз'яснив судам, що
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Судом достовірно встановлено, а також
підтверджено наданими доказами, що
відповідач не надає своїй дитині
достатньої батьківської турботи, не
спілкується з нею, не цікавиться її
життям, здоров'ям та розвитком,
інтересами, навчанням, вихованням
дитини не займається, матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає.

Таким чином, з огляду на вищевикладене,
обставини справи та досліджені судом
докази, які дають суду підстави дійти
до однозначного висновку, що
відповідач свідомо нехтує своїми
обов'язками як батька дитини, зокрема
не забезпечує необхідного харчування,
медичного догляду, лікування дитини, що
негативно впливає на її фізичний
розвиток як складову виховання; не
спілкується з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надає дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяє
засвоєнню дитиною загальновизнаних
норм моралі; не виявляє інтересу до її
внутрішнього світу; не створює умови
для отримання дитиною освіти, тобто
ухиляється від виконання своїх
обов'язків щодо утримання і виховання
дитини.

Закон України "Про охорону дитинства"
від 26.04.2001 року, у ст.111, передбачає, що
кожна дитина має право на проживання в
сім'ї разом з батьками або в сім'ї
одного з них та на піклування батьків.

За статтею 112 цього ж Закону, виховання
в сім'ї є першоосновою розвитку
особистості дитини...Держава надає
батькам... допомогу у виконанні ними
своїх обов'язків щодо виховання
дітей..., захищає права сім'ї.

Крім того діти та батьки не повинні
розлучатися всупереч їх волі, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в інтересах
дитини і цього вимагає рішення суду, що
набрало законної сили (ст.114 наведеного
вище Закону).

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Таким чином, з огляду на вищевикладене,
виходячи лише з інтересів дитини, суд
вважає, що в судовому засіданні були
встановлені усі підстави, які надають
суду змогу прийти до однозначного
висновку щодо необхідності
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2,
який свідомо ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків, у
відношенні його малолітньої доньки
ОСОБА_3, оскільки, на думку суду, таке
рішення буде захистом прав дитини, у
зв'язку з чим позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно ч.5 ст.164 Сімейного кодексу
України, рішення суду про позбавлення
батьківських прав після набрання ним
законної сили суд надсилає державному
органу реєстрації актів цивільного
стану за місцем реєстрації народження
дитини.

На підставі ст.ст.15, 150, 152, 155, п.2 ч.1 ст.164
СК України, керуючись ст.ст.6, 15, 30, 62, 88,
208-210, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Біляївського міжрайонного
прокурора Одеської області до ОСОБА_9,
третя особа: орган опіки та піклування
Вигодянської сільської ради
Біляївського району Одеської області
про позбавлення батьківських прав -
задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно його малолітньої
дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5

Рішення суду про позбавлення
батьківських прав після набрання ним
законної сили надіслати державному
органу реєстрації актів цивільного
стану за місцем реєстрації народження
дитини.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги до
Біляївського районного суду Одеської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Біляївського районного

суду Одеської області

Р.Б.Калінюк