АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7653/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Католікян М. О. Доповідач -
Болтунова Л.М.Категорія 32
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Тамакулової В.О.,
Макарова М.О.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
03 липня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до

Приватного акціонерного товариства з
іноземними інвестиціями
«Дніпропетровський
олійноекстракційний завод»,третя
особа - Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Дніпропетровську про визнання
незаконними наказу, висновків, актів
розслідування нещасного випадку,
зобов*язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся із
зазначеним позовом та просив визнати
незаконними наказ відповідача від
23.03.2011 року про створення комісії з
розслідування нещасного випадку, що
стався 21.03.2011 року о 19 год.30 хв. у душовій
чоловічого побутового приміщення
відділу залізничних перевезень, яка
розташована на другому поверсі будівлі
елеватора насіння на території ЗАТ з
іноземними інвестиціями
«Дніпропетровський
олійноекстракційний завод» ( далі ЗАТ
ІІ «ДОЕЗ», правонаступником якого є
відповідач), а також висновки комісії,
акт за формою Н-5 та акт № 2 про нещасний
випадок на підприємстві, не пов*язаний
з виробництвом за формою НВП та
зобов*язати відповідача провести
належне розслідування та за
результатами скласти оформлені акти,
передбачені п.13 постанови Кабінету
Міністрів України № 1112 від 25.08.2004 року
«Про деякі питання розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві». ( а.с.4)

Рішенням Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням
суду, позивач подав апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
а також невідповідність висновків суду
обставинам справи, просив його
скасувати, та прийняти нове рішення,
яким задовольнити його позов в повному
обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначене рішення суду не
відповідає вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджується копією трудової
книжки, з 10 січня 1994 року ОСОБА_2
перебував у трудових відносинах з
відповідачем, а з 27 липня 2007 року був
переведений на посаду електрозварника
ручного зварювання 5-го розряду відділу
залізничних перевезень ЗАТ ІІ «ДОЕЗ».

З 01 лютого 2011 року посаду, яку
займав ОСОБА_2 було скорочено.

За розпорядженням голови правління ЗАТ
з ІІ «ДОЕЗ», у зв*язку з несвоєчасним
повідомленням ОСОБА_2 про ліквідацію
його робочого міста з 01.02.2011 року і
відсутністю для нього об*ємів робот,
період простою з 01.02.2011 року по 01.04.2011
року вважається не з вини позивача.
Позивачу було визначено місце
перебування у робочий час. (а.с.62)

21 березня 2011 року о 19 год.30 хв., після
закінчення роботи позивач, з метою
виконання заходів особистої гігієни
зайшов до душової чоловічого
побутового приміщення відділу
залізничних перевезень, яка
розташована на другому поверсі будівлі
елеватора насіння на території ЗАТ з ІІ
«ДОЕЗ», де підскользнувся та впав. В
результаті чого отримав травму та був
доставлений машиною швидкої допомоги
до КЗ «Дніпропетровська обласна
клінічна лікарня ім. І.Мечникова», де
був оглянутий лікарями і, йому був
установлений діагноз: закрита ЧМТ,
струс головного мозку, забій м*яких
тканей голови,
ликворнодисциркуляторний с-м,
гіпертонічна хвороба 2ст.2ст.,
гіпертонічний криз 21.03.2011 року. ОСОБА_2
був госпіталізований і знаходився в
умовах стаціонару у 2-му
нейрохірургічному відділенні вказаної
лікарні з 21 березня 2011 року по 31 березня
2011 року. У подальшому неодноразово
знаходився на стаціонарному лікуванні.

Зазначені обставини підтверджуються
копіями витягів з медичних карток
ОСОБА_2 КЗ «Дніпропетровська обласна
клінічна лікарня ім. І.Мечникова», КЗ
«Дніпропетровська міська
багатопрофільна клінічна лікарня № 4»
м. Дніпропетровська, державна установа
«Інститут медицини праці Академії
медичних наук України» клініка
професійних захворювань м. Київ,
відповідно від 21.03.2011 року, 18.09.2012 року,
16 листопада 2012 року, 19 листопада 2013
року. (а.с.14, 32-35)

Відповідно до положень ст. 22 Закону
України від 14 жовтня 1992 року «Про
охорону праці», п.п. 10, 13, 38 Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України, затвердженого
постановою КМУ № 1112 від 25 серпня 2004
року (далі - Порядок), у редакціях, які
діяли на час виникнення спірних
правовідносин, роботодавець повинен
організовувати розслідування
нещасного випадку, для чого
зобов'язаний негайно своїм наказом
утворити комісію з розслідування
нещасного випадку.

Зазначена комісія зобов'язана
з'ясувати обставини і причини
нещасного випадку, визначити, чи
пов'язаний цей випадок з виробництвом,
та скласти акт розслідування нещасного
випадку за відповідною формою.

Наказом по товариству № 82 від
23.03.2011року була створена комісія з
розслідування нещасного випадку, що
стався з позивачем 21 березня 2011 року. (
а.с.68)

Комісією з розслідування нещасного
випадку було складено 26 березня 2011 року
акти №№ 1, 2 про нещасний випадок на
підприємстві не пов'язаний з
виробництвом за формою Н-5 та НВП.

У разі незгоди потерпілого або особи,
яка представляє його інтереси, із
змістом акта за формою Н-5 або формою
НПВ, або незгоди з висновком
розслідування про обставини та причини
нещасного випадку рішення комісії може
бути оскаржено до суду.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції,
виходив з положення пунктів 14, 17
Порядку розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою КМУ України
№ 1112 від 25 серпня 2004 року (далі -
Порядок), прийшовши до висновку, що
погіршення стану здоров*я позивача,
21.03.2011 року, сталося не під час
виконання трудових обов*язків, без
впливу будь-яких небезпечних чи
шкідливих виробничих факторів, позивач
до нещасного випадку страждав
гіпертонічною хворобою, а тому такий
випадок не вважається пов*язаним з
виробництвом.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може
погодитися, оскільки вони не
відповідають обставинам справи та
зроблені при неповному з'ясуванні
судом обставин, що мають значення для
справи, що відповідно до п.п.1,3 ч.1 ст. 309
ЦПК України є підставою для скасування
рішення та ухвалення нового рішення
про задоволення позовних вимог.

За змістом ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п.14 Порядку визнаються
пов'язаними з виробництвом нещасні
випадки, що сталися з працівниками під
час виконання трудових обов'язків, а
також ті, що сталися у період:
перебування на робочому місці, на
території підприємства або в іншому
місці, пов'язаному з виконанням
роботи, починаючи з моменту прибуття
працівника на підприємство до його
відбуття, який повинен фіксуватися
відповідно до вимог правил
внутрішнього трудового розпорядку
підприємства, у тому числі протягом
робочого та надурочного часу, або
виконання завдань роботодавця в
неробочий час, під час відпустки, у
вихідні, святкові та неробочі дні;
підготовки до роботи та приведення в
порядок після закінчення роботи
знарядь виробництва, засобів захисту,
одягу, а також виконання заходів
особистої гігієни, пересування по
території підприємства перед початком
роботи і після її закінчення, тощо.

З урахуванням викладеного та
зазначених вимог закону, колегія
суддів вважає, що висновки комісії з
розслідування нещасного випадку та
висновки суду щодо відмови у
задоволенні вимог позивача з підстав
того, що нещасний випадок стався
внаслідок раптового погіршення стану
здоров*я ( гіпертонічна криза) не під
час виконання трудових обов*язків та за
відсутності впливу небезпечних чи
шкідливих виробничих факторів, які б
могли призвести до такого погіршення,
являються помилковими, а тому колегія
суддів не може взяти їх до уваги.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, а ч.1 ст. 11 ЦПК України
встановлює, що суд розглядає справу за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів, наданих сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказів того, що закрита ЧМТ,
струс головного мозку, забій м*яких
тканей голови отримано позивачем
внаслідок гіпертонічної кризи,
відповідачем не надано, крім того, ці
доводи спростовуються встановленим
заключним діагнозом лікувального
закладу. ( а.с.14)

Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК
України, враховуючи, що позивач
звільнений від сплати судового збору,
судовий збір на користь держави
підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
оскаржуване рішення слід скасувати, у
зв*язку з чим апеляційна скарга
задовольняється.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2014
року скасувати, ухвалити нове рішення.

Визнати незаконними та
скасувати Акти Форми Н-5 та НВП від 26
березня 2011 року розслідування
нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 21
березня 2011 року о 19 годині 30 хвилин.

Зобов'язати Приватне акціонерне
товариство з іноземними інвестиціями
«Дніпропетровський
олійноекстракційний завод» провести
розслідування нещасного випадку, який
стався з ОСОБА_2, 21 березня 2011 року о 19
годині 30 хвилин, під час виконання
трудових обов'язків та скласти акт за
формою Н-1.

Стягнути з Приватне акціонерне
товариство з іноземними інвестиціями
«Дніпропетровський
олійноекстракційний завод» на користь
держави судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржене шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Л.М.Болтунова

Судді:
М.О.Макаров

В.О.Тамакулова