Єдиний унікальний номер 256/767/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/4600/2014
Головуючий в 1 інстанції Токарєва Н.М.
Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів Янчук Т.О., Мірута О.А.

при секретарі Чекіній А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний Банк» до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, від
імені якого діє ОСОБА_3

на рішення Калінінського районного
суду м.Донецька від 28 лютого 2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Калінінського районного суду
м.Донецька від 28 лютого 2014 року позовні
вимоги ПАТ «Перший Український
Міжнародний Банк» задоволено в повному
обсязі: стягнуто з ОСОБА_2 суму
заборгованості за кредитом 318632,37 грн.,
судовий збір.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2,
від імені якого подав апеляційну
скаргу ОСОБА_3 та просив скасувати
рішення суду, ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі, оскільки рішення
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуально права:
заочний розгляд справи не було
оформлено належним чином, не було
повторної неявки відповідача, як
підстави для ухвалення заочного
рішення , в матеріалах справи відсутні
належні повідомлення, які передбачені
нормами ЦПК України, не доведено факт
надання кредитних коштів відповідачу
та наявність заборгованості за
кредитним договором, не зазначено, за
яке саме порушення стягується штраф, не
відомо, коли виникло право вимоги за
цим штрафом, що робить неможливим
визначення точки відліку позовної
давності, сплинув строк позовної
давності в зв»язку з тим, що позивач
застосував право на дострокове
повернення кредиту більш ніж за три
роки до пред»явлення позову.

В судовому засіданні представник ПАТ
«Перший Український Міжнародний Банк»
Посметна М.М. заперечувала проти
апеляційної скарги. Просила залишити
без змін рішення суду.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 до
суду не з»явились, про день та час
розгляду справи повідомлені належним
чином, про що свідчить підпис на
рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення присутніх осіб, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цивільного кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. У разі порушення
зобов»язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема у вигляді сплати
винною особою неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов"язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов»язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.
Частиною 1 статті 611 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов»язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

На підставі встановлених
обставин справи, доказів по справі та
відповідно до зазначених норм
матеріального права суд першої
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку щодо задоволення позовних
вимог позивача та стягнення на користь
банку суми заборгованості за кредитним
зобов»язанням.

Посилання відповідача на те, що
відсутні докази надання кредитних
коштів не обґрунтовані.

Відповідно до п.2.3.2 кредитного договору
№6775735 від 21 серпня 2008 року, укладеному
між сторонами, надання кредиту
відбувається шляхом перерахування
суми кредиту з позичкового рахунку
№1665 у Відділення №3 філії ПУМБ
м.Донецьк МФО 335537, який відкривається
Банком для обліку сум, наданих
Позичальнику в кредит за цим Договором,
на картковий рахунок Позичальника
НОМЕР_1, відкритий в гривнях в
Відділення №3 філії ПУМБ м.Донецьк, МФО
335537; п.2.3.2.1 - відкриття, обслуговування
та закриття карткового рахунку
Позичальника, зазначеного в п.2.3.2 цього
Договору, здійснюється відповідно до
умов договору про відкриття
банківського рахунку НОМЕР_1 від 2007-07-24
та чинного законодавства України; п.2.3.3
- датою надання кредиту вважається дата
списання коштів в валюті кредиту з
позичкового рахунку, вказаного в п.2.3.2
Договору (арк..спр.13-18).

Як виходить з меморіальних ордерів
(арк..спр.33) 21 серпня 2008 року грошові
кошти в сумі 289126,73 грн. та 162843,71 грн., 29
жовтня 2009 року сума 289126,73 грн. були
перераховані саме на даний рахунок.

Крім того, судом першої інстанції
було вірно встановлено, що відповідач
особисто підписав кредитний договір та
надав Банку всі необхідні документи.

Статтею 204 ЦК України встановлена
презумпція правомірності правочину,
тобто правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
право обґрунтувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень. Суд не бере
до розгляду докази, які не спростовують
предмета доказування.

На підставі п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення у цивільній справі» від 18
грудня 2009 року № 14 при ухваленні
рішення суд відповідно до ст. 212 ЦПК
України оцінює докази з урахуванням
вимог ст. ст. 58 та 59 ЦПК України про їх
належність і допустимість. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Факт отримання кредитних коштів та
укладення кредитного договору
відповідач не спростував.

За таких підстав суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги.

Посилання в апеляційній скарзі на
відсутність доказів щодо існування
заборгованості необгрунтовані.

З матеріалів справи вбачається, що
розрахунки, надані банком (арк.спр.8-12), є
чіткими, зрозумілими, завіреними
печаткою. Крім того, до апеляційного
суду надано зворотньо-сальдові
відомості, з яких вбачається наявність
заборгованості в розмірі, зазначеному
в розрахунках.

Разом із тим, іншою стороною
відповідачем ОСОБА_2 не надано своїх
розрахунків, які б спростовували
розрахунки, надані фінансовою
установою.

Доводи апеляційної скарги щодо
наявності виконавчого напису, як
підстави для скасування рішення суду -
не відповідають обставинам справи.

Відповідач, по-перше, не надав
суду жодних доказів щодо його
існування, по-друге, з протоколу
проведення аукціону по реалізації
арештованого рухомого майна, яке
належить ОСОБА_2 - автомобілю
реєстраційний номер НОМЕР_2, виходить
що він був реалізований за 137 400 грн., які
були направлені в рахунок погашення
заборгованості.

Доводи апеляційної скарги щодо
допущених процесуальних порушень не є
підставами для скасування рішення,
оскільки не потягли неправильного
вирішення справи, що є обов»язковою
умовою на підставі ч.3 ст.309 ЦПК України.

Крім того, в судове засідання,
призначене на 28 березня 2013 року
відповідач не з»явився, надав суду
клопотання про перенесення розгляду
справи (арк..спр.84). В подальшому після
відновлення провадження у справі 24
січня 2014 року (арк..спр.121), представник
відповідача ОСОБА_3 (арк..спр.118-119)
отримав копію ухвали від 24 січня 2014
року, в якій розгляд справи було
призначене на 28 лютого 2014 року, тобто
він був повідомлений про час розгляду
справи, як і відповідач виходячи з
положень ч.5 ст.76 ЦПК України.

Апеляційний суд вважає, що суд
правильно оцінив докази, що надані
сторонами, та дав їм належну правову
оцінку. Підстави для переоцінювання
наявних в матеріалах справи доказів
відсутні.

Відповідач не надав суду
будь-яких доказів, які б спростовували
позовні вимоги.

За таких підстав суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
позов.

Рішення ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому апеляційний суд на підставі
ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені
якого діє ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Калінінського районного суду
м.Донецька від 28 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді: