Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді
Черновського Г.В.,

при секретарі - Шнейдеріс
А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Міській комерційний банк» про
стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська 25 липня 2014 року
надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Міській комерційний банк» про
стягнення грошових коштів.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1
посилався на те, що 01 липня 2014 року між
ним та ПАТ «Міській комерційний банк»
був укладений договір банківського
вкладу на вимогу № 2620/70/206707, відповідно
до якого позивач поклав на депозитний
рахунок 154 354,89 грн. на умовах,
передбачених договором. 15 липня 2014 року
позивач звернувся на адресу
відповідача з заявою про повернення
суми депозиту, зазначивши, що бажає
отримати грошові кошти 15 липня 2014 року.
Дана була залишена без задоволення,
грошові кошти не повернуті позивачу, у
зв'язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом та просив суд стягнути з
відповідача грошові кошти у сумі 153 854,86
(а. с. 2-5).

Позивач у судове засідання не з'явився,
про час, дату та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином, надав
заяву про розгляд даної цивільної
справи за його відсутності, в заяві
вказав, що позовні вимоги підтримує у
повному обсязі, проти заочного
розгляду справи не заперечує (29).

Відповідач у судове засідання для
розгляду даної цивільної справи свого
представника не направив, про час, дату
та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштової
кореспонденції суду (а. с. 28), тому суд
відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України
вважає за можливе розглянути справу в
заочному порядку.

За таких обставин суд вважає за можливе
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
розглянути дану цивільну справу без
здійснення фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
за правилами.

Дослідивши письмові докази наявні в
матеріалах справи, суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, 01 липня 2014 року між
ОСОБА_1 та ПАТ «Міській комерційний
банк» був укладений договір
банківського вкладу на вимогу №
2620/70/206707, відповідно до якого позивач
поклав на депозитний рахунок 154 354,89 грн.
на умовах, передбачених договором (а. с.
8-10).

З виписки по угоді № 2620/70/206707 від 01
липня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2 07
липня 2014 року перерахував грошові
кошти на відповідний депозитний
рахунок, загальний розмір яких
становить 154 354,86 грн. (а. с. 11).

Судом також встановлено, що 10 липня 2014
року позивач звернувся на адресу
відповідача з заявою про повернення
суми депозиту, зазначивши, що бажає
отримати грошові кошти у сумі 154 354,86 за
договором № 2620/70/206707 15 липня 2014 року (а.
с. 12), на виконання якої банком було
виплачено позивачу лише 500,00 грн.,
залишок грошових коштів становить 153
854,86 грн. (а. с. 13).

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами ЦК
України.

Згідно із ст. 41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено,
що власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено,
що власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 1060 ЦК України
передбачено, що за договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника,
крім випадків, зроблених юридичними
особами на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу
України договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи правовідносини, що виникли
між сторонами, в контексті викладених
норм права суд приходить до висновку
щодо обґрунтованості позовних вимог
позивача про стягнення з відповідача
грошових коштів за відповідним
договором банківського вкладу у сумі
153 854,86 грн., з огляду на що позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК
України, приймаючи до уваги результат
вирішення справи, , а також те, що
позивач звільнений від сплати судового
збору на підставі п.7 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про
судовий збір», суд вважає за необхідне
судові витрати по даній справі
віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст..
41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319,
321, 391, 526, 610, 651, 1060 ЦК України, ст. ст. 8, 10,
11, 27, 46, 57-60, 64, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Міській комерційний банк»
на користь ОСОБА_1 153 854 (сто п'ятдесят
три тисячі вісімсот п'ятдесят чотири)
грн.. 86 коп. за договором банківського
вкладу на вимогу № 2620/70/206707 від 01 липня
2014 року.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії. В разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення заочне
рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України, а саме: рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом 10
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой