Ухвала іменем україни 24 вересня 2014
рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоМакарчука М.А. суддів:
Мазур Л.М., Маляренка А.В., Нагорняка
В.А., Юровської Г.В., розглянувши у
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до Черкаської міської ради,
треті особи: Приватне підприємство
«Ангеліна», Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області, про визнання права
власності, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Черкаської області від 15 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся із
вказаним позовом до суду, в
обґрунтування якого зазначив, що 22
червня 2004 року між ним та міською
організацією «Довіра», підприємством
«Ангеліна» міської громадської
організації «Довіра» (далі - МГО
«Довіра») було укладено договір № 54 на
дольову участь у будівництві квартир в
житловому будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до умов
договору МГО «Довіра» мало проводити
реконструкцію жилого будинку по
АДРЕСА_1, а позивач - брати участь в
реконструкції квартири АДРЕСА_1, згідно
з п. 3.1 вказаного договору ОСОБА_4
зобов'язаний був до початку
будівництва будинку сплатити вартість
квартири в розмірі 73 829 грн, що і було
зроблено останнім.

Між ПП «Ангеліна» МГО
«Довіра» та МГО «Довіра» був укладений
договір від 03 грудня 2004 року № 49,
відповідно до умов якого ПП «Ангеліна»
МГО «Довіра» зобов'язувалося ввести
будинок в експлуатацію в строк до 01
травня 2005 року, а МГО «Довіра» згідно з
актом прийому-передачі повинна
передати квартиру АДРЕСА_1 у власність
ОСОБА_4 Але постановою господарського
суду Черкаської області від 20 березня
2007 року припинено юридичну особу МГО
«Довіра» та дане рішення внесено до
Єдиного державного реєстру за №
0007650 від 04 квітня 2007
року.

Рішенням Черкаського
міськвиконкому від 23 червня 2004 року
№ 900 на період реконструкції
даний будинок залишено на балансі
управління капітального будівництва, а
частині цього будинку, в якій
розташована квартира АДРЕСА_1,
присвоєно нову адресу: АДРЕСА_1.

Рішенням Черкаської
міської ради від 25 листопада 2008 року
№ 1756 внесено зміни та доповнення
до рішень міськвиконкому від
20 лютого 2007 року № 154 та від 24 серпня
2006 року № 1163 замовника на введення в
експлуатацію гуртожитку по АДРЕСА_1 та
доручено управлінню капітального
будівництва виконувати функції
замовника в частині введення в
експлуатацію позачергово: 1 черга -
квартири 1-9 поверхів, 2 черга -
вбудовано-прибудовані приміщення.

Але йому як дольовику
документація із реконструкції
вказаної квартири станом на дату
звернення до суду передана не була, що
унеможливлює оформлення ним права
власності на квартиру АДРЕСА_1, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Соснівського
районного суду м. Черкаси від 18 лютого
2014 року позов задоволено. Визнано за
ОСОБА_4 право власності на однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, що розташована на
восьмому поверсі по АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного
суду Черкаської області від 15 травня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано. Ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам
закону судові рішення не відповідають.

Суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги, виходив
і з того, що відповідно до положень ст.
ст. 328, 392 ЦК України, відповідач порушив
умови договору про дольову участь
позивача у реконструкції об'єкта
нерухомості, а тому суд дійшов висновку
про необхідність захисту порушеного
права шляхом визнання за позивачем
права власності на квартиру, що
передбачено умовами договору.

Апеляційний суд,
скасувавши рішення суду першої
інстанції та ухваливши нове рішення
про відмову у задоволенні позову,
виходив із того, що позивач відповідно
до положень ст. 331 ЦК України просив
визнати за ним право власності на
новостворене нерухоме майно, однак
зазначена стаття не передбачає
виникнення права власності на вказане
майно за рішенням суду. Крім того, судом
зазначено, що районний суд вирішив
питання про права та свободи ОСОБА_5,
якій на момент розгляду справи
належить спірна квартира, не залучивши
її до участі у справі.

Проте з такими
висновками судів не можна погодитись з
наступних підстав.

Судами встановлено, що
рішенням Виконавчого комітету
Черкаської міської ради від 30 грудня 2003
року № 1508 МГО «Довіра» було передано
для завершення реконструкції
гуртожитку на 268 місць під 63-х
квартирний будинок по АДРЕСА_1 (а. с. 5).

22 червня 2004 року між
ОСОБА_4 та міською організацією
«Довіра» - замовником, підприємством
«Ангеліна» міської громадської
організації «Довіра» (далі - МГО
«Довіра») - генпідрядником було
укладено договір № 54 на дольову участь
в будівництві квартир в житловому
будинку по АДРЕСА_1 (а. с. 3-4).

Пунктом 1.1 вказаного
договору передбачено, що замовник
проводить реконструкцію жилого
будинку по АДРЕСА_1, а дольовик бере
участь в його реконструкції під
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 35
кв. м на 8 поверсі (а. с. 3).

Згідно з п. 3.1 вказаного
договору ОСОБА_4 зобов'язаний був до
початку будівництва будинку сплатити
вартість квартири в розмірі 73 829 грн,
яку він сплатив 22 червня 2004 року, що
підтверджується відповідною копією
квитанції (а. с. 5).

Одним із обов'язків
дольовика відповідно до умов договору
було прийняти у власність квартиру і
оформити всю необхідну документацію в
3-х тижневий строк, з моменту здачі
об'єкта в експлуатацію.

Пунктом 3.3 передбачено,
що генпідрядник зобов'язується ввести
об'єкт в експлуатацію в строк до 01
травня 2005 року.

Рішенням Виконавчого
комітету Черкаської міської ради «Про
внесення змін до рішення від 30 грудня
2003 року № 1508» від 24 серпня 2006 року № 1163
внесено зміни до п. 2 вказаного рішення,
зокрема дозволено ввести об'єкт в
експлуатацію почергово: 1 черга - 2-3
поверхи, 2 черга - 1 поверх (а. с. 6)

Рішенням Виконавчого
комітету Черкаської міської ради від 23
червня 2004 року № 900 затверджено нову
назву об'єкта «64-х квартирний житловий
будинок по АДРЕСА_1». Управлінню
капітального будівництва доручено
укласти угоду з МГО «Довіра» на
реконструкцію та переобладнання
гуртожитку на 268 місць по АДРЕСА_1,
загальною площею 3 344,1 кв. м, ринковою
вартістю 709,9 згідно з експертною
оцінкою від 18 грудня 2003 року під 64-х
квартирний житловий будинок по АДРЕСА_1
з наступною передачею управлінню
капітального будівництва
реконструйованих квартир на суму 709,9
тис. грн (а. с. 7). Надано гуртожитку по
АДРЕСА_1 статусу 62-х квартирного
житлового будинку. Будинок передано на
баланс управління капітального
будівництва (а. с. 7).

Рішенням Виконавчого
комітету Черкаської міської ради від 25
листопада 2008 року № 1756 доручено
управлінню капітального будівництва
виконати функції замовника в частині
введення в експлуатацію
реконструйованих квартир 1-9 поверхів
гуртожитку по АДРЕСА_1.

Згідно з випискою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців 04
квітня 2007 року було внесено судове
рішення щодо припинення юридичної
особи, що не пов'язано з її банкрутством
(а. с. 8).

Із листа заступника
міського голови з питань діяльності
виконавчих органів від 15 червня 2013 року
вбачається, що 27 травня 2013 року
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області зареєстровано
декларацію про готовність об'єкта
«Реконструкція гуртожитку по АДРЕСА_1 (1
черга - квартири 1-9 поверхів» (а. с. 14).

Згідно з інформаційною
довідкою з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно щодо об'єкта
нерухомого майна від 21 січня 2014 року
відомості про квартиру АДРЕСА_1,
відсутні (а. с. 54, 55).

Звертаючись до суду з
позовом, ОСОБА_4, виходячи з підстав,
передбачених ст. 328, 392 ЦК України,
просив визнати за ним право власності
на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що йому на день
звернення до суду не було передано
документацію із реконструкції
квартири, що позбавляє його можливості
оформити право власності.

З аналізу ч. 1 ст. 3 ЦПК України, 1 ст. 15 ЦК
України випливає, що правом звернення
до суду за захистом наділена особа в
разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси. Суду слід установити, чи були
порушені, невизнані або оспорені права,
свободи чи інтереси цих осіб, і залежно
від установленого вирішити питання про
задоволення позовних вимог або відмову
в їх задоволенні.

Крім того, зі змісту ч. 5
ст. 11 ЦК України випливає, що цивільні
права можуть виникати з рішення суду
лише у випадках, встановлених актами
цивільного законодавства.

Порядок та умови
набуття права власності на
новостворене майно та об'єкти
незавершеного будівництва
врегульовані положеннями ст. 331 ЦК
України, відповідно до ч. 2 якої право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Зазначена норма права
не передбачає можливості виникнення
права власності на новостворене
нерухоме майно за рішенням суду.

Відмовляючи у
задоволенні позову, апеляційний суд,
вважав, що позивачем не доведено
порушення його прав, а також послався
на те, що право власності на
новостворене майно не може виникнути
за рішенням суду

При цьому апеляційний
суд не з'ясував, чи є квартира АДРЕСА_1
новоствореною річчю та чи поширюються
на спірні правовідносини положення ст.
331 ЦК України, зважаючи на те, що
новоствореним об'єктом нерухомості
може вважатись виключно такий, що був
створений без прив'язок до іншого, вже
існуючого нерухомого майна, без
використання його складових
структурних елементів. Тобто,
неможливо визнати новоствореним
нерухомим майном об'єкт нерухомого
майна вже існуючий об'єкт нерухомості
зі зміненими зовнішніми та внутрішніми
параметрами.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, рішення суду першої інстанції
було оскаржено до апеляційного суду
ОСОБА_5, яка посилалась на те, що
вказаним рішенням порушено її права,
оскільки вона є власником спірної
квартири.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на
порушення ст. ст. 33, 35, 36 ЦПК України не
вирішив питання про склад осіб, які
беруть участь у справі, та про
притягнення до участі у справі ОСОБА_5,
оскільки судовим рішенням зачіпаються
її права.

Суд апеляційної
інстанції, переглядаючи справу, не міг
усунути порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
оскільки не наділений повноваженнями
залучення до участі у справі сторін на
стадії апеляційного провадження.

У зв'язку із порушенням
судом першої інстанції норм
процесуального права не повністю
з'ясовані обставини, які мають значення
для правильного вирішення справи, тому
рішення судів попередніх інстанцій
підлягають скасуванню з підстав,
встановлених ст. 338 ЦПК України.

За викладених обставин
колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення підлягають скасуванню
із направленням справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 18 лютого
2014 року та рішення апеляційного суду
Черкаської області від 15 травня 2014 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий М.А. Макарчук Судді: Л.М.
Мазур А.В. Маляренко В.А. Нагорняк
Г.В. Юровська