Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3171/14р.
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Буримі В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6

на рішення Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 04 червня
2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до міського голови м.
Запоріжжя, виконавчого комітету
Запорізької міської ради, третя особа
Міське комунальне підприємство
«Основаніє» про визнання незаконною
бездіяльності, покладення обов'язку
вчинити певні дії, визнання
протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 звернулися до суду із позовом до
міського голови м. Запоріжжя,
виконавчого комітету Запорізької
міської ради, третя особа Міське
комунальне підприємство «Основаніє»
про визнання незаконною бездіяльності,
покладення обов'язку вчинити певні дії,
визнання протиправним та скасування
рішення.

В позові зазначали, що на підставі
обмінного ордеру №6072 від 20.12.1986 року
виконавчого комітету ЗМР народних
депутатів ОСОБА_3 вселилася,
зареєструвалася і постійно мешкає в
ізольованій жилій кімнаті №3 площею 11,13
кв.м за адресою: АДРЕСА_1. 05.08.1987 року у
ОСОБА_3 народилася дочка ОСОБА_5, яка з
народження також мешкає у цій квартирі
та зареєстрована у ній. Після вселення
в квартиру ОСОБА_3 уклала з КП ВРЕЖО №5
договір найму на жиле приміщення.
25.12.2010року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з
ОСОБА_6 ,який в якості члена її сім'ї
вселився і мешкає в зазначеній кімнаті.
12.02.2011р. ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з
ОСОБА_4 також в якості члена її сім'ї
вселився і мешкає в жилій кімнаті за
адресою: АДРЕСА_1. 26.02.2013 р. ОСОБА_4 і
ОСОБА_6 були зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1. Згідно розпорядження голови
районної адміністрації по
Комунарському району № 261р від 26.04.2013 р.
ОСОБА_3,ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_4,
прийняті на облік та перебувають на
квартирному обліку для отримання
державного житла за місцем проживання
складом родини 4 особи, облікова справа
№8107 в черзі станом на 01.05.2013 р.
зазначені під № 1790. В квартирі за
адресою: АДРЕСА_1 наявне інше
ізольоване приміщення - кімната № 1
жилою площею 21,22м кв., яку займав наймач
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і з
вказаного часу кімната звільнилась, у
зв'язку із чим у 2002 р. жилу кімнату № 1
фактично зайняли ОСОБА_3 і ОСОБА_5 і
мешкали в ній постійно. З 2010 р. кімнатою
№ 1 користується ОСОБА_6, а з 2011 р. ОСОБА_4
У 2011 р. КП ВРЕЖО № 11 звернулось до суду з
заявою про виселення з кімнати №1
ОСОБА_3 і ОСОБА_5, які виселені за
рішенням суду від 24.01.2012 року. ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 є такими, що потребують
поліпшення житлових умов. Крім того,
ОСОБА_3 і ОСОБА_5 кожна, створили сім'ї,
кожна має чоловіка, у зв'язку з чим сім'я
ОСОБА_3 і сім'я ОСОБА_5 мають право на
отримання в квартирі жилої площі не
менше 12,0м кв. на кожну сім'ю. Тому вони
мають право на отримання жилої кімнати
№ 1 яка звільнилася в квартирі за
адресою: АДРЕСА_1.

Далі позивачі вказують, що вони
звернулись з заявою від 06.09.2012 р. до
міського голови м.Запоріжжя, який
очолює Запорізьку міську раду та
виконавчий комітет ЗМР, з заявою надати
в користування та визнати за ними
право користування кімнатою № 1 площею
21,22м кв. , яка звільнилась, в квартирі
АДРЕСА_1. Ця заява з додатками міським
головою була передана до вирішення до
виконавчого комітету Запорізької
міської ради. По суті виконавчий
комітет Запорізької міської ради не
розглянув заяви про надання в
користування жилої кімнати № 1 і на
вказану заяву вони отримали лист з
департаменту житлово-комунального
господарства та розподілу житлової
площі Запорізької міської ради від
24.09.2012р. в якому запропоновано подати
додатково інші документи для вирішення
заяви. Окрім того, у квітні 2012 р. вони
також подали до Комунарського районної
територіальної громади м. Запоріжжя в
особі Запорізької міської ради позов з
вимогами надати у користування та
визнати за ними право користування,
житловою кімнатою №1 площею 21,22м кв.,
яка звільнилась в квартирі АДРЕСА_1.
Цивільна справа № 812/6354/12 знаходилась в
провадженні судді Тучкова С.С,
представник відповідача Запорізької
міської ради та представник третьої
особи брали участь в судових
засіданнях при розгляді справи.
Достовірно знаючи про наявність спору
в суді щодо вказаної кімнати 30.11.2012
року виконавчий комітет Запорізької
міської ради за службовою запискою
департаменту житлового господарства
та розподілу житлової площі ЗМР від
15.10.2012 року та за клопотанням МКП
«Основаніє» від 27.09.2012 року прийняв
рішення №451/7 наступного змісту: « 1.
Включити до числа службової житлової
площі МКП «Основаніє» кімнату №1 у
трикімнатній комунальній квартирі
АДРЕСА_1. 2. Департаменту житлового
господарства та розподілу житлової
площі Запорізької міської ради
оформити ордер на кімнату № 1 в
трикімнатній комунальній квартирі
житловою площею 21,22кв.м (загальною -
32,4кв.м) в житловому будинку №32 по вул..
Тополіна на підставі документів,
поданих адміністрацією МКП „
Основаніє"».

Позивачі, вважаючи, що вказане рішення
органу місцевого самоврядування
порушує їх житлові права, позбавило їх
права отримати на підставі ст. 54 ч.2 ЖК
України у користування кімнату №1,
просили суд визнати незаконною
бездіяльність міського голови м.
Запоріжжя та виконавчого комітету ЗМР
при розгляді заяви від 06.09.2012 року.
Зобов'язати міського голову м.
Запоріжжя та виконавчий комітет ЗМР
невідкладно на черговому засіданні
виконавчого комітету ЗМР розглянути по
суті заяву від 06.09.2012 року та прийняти
рішення відповідно до законодавства
щодо заяви наступного змісту: «надати в
користування ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1 ізольовану
жилу кімнату 21,22м кв., яка звільнилась, і
видати ордер для вселення в зазначену
кімнату». Визнати протиправним і
скасувати рішення № 451 комітету
Запорізької міської ради «Про службову
житлову площу МКП «Основаніє».
Стягнути солідарно з міського голови м.
Запоріжжя та виконкому Запорізької
міської ради на нашу користь судові
витрати по сплаті судової квитанцій та
інші судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 04 червня
2014 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 подали
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справ, просять рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким їх позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_9,
ОСОБА_5, представника виконавчого
комітету Запорізької міської ради
Худолій Н.В., представника третьої
особи МКП «Основаніє», перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд
з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК
України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
правильно виходив з таких норм
матеріального права як ст.ст. 29,30,59
Закону України «Про місцеве
самоврядування» якими визначені
повноваження виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад,
зокрема щодо управління в межах,
визначених радою, майном, що належить
до комунальної власності відповідних
територіальних громад; до повноважень
в галузі житлово-комунального
господарства віднесені питання облік
громадян, які відповідно до
законодавства потребують поліпшення
житлових умов; розподіл та надання
відповідно до законодавства житла, що
належить до комунальної власності;
вирішення питань щодо використання
нежилих приміщень, будинків і споруд,
що належать до комунальної власності;
облік відповідно до закону житлового
фонду, здійснення контролю за його
використанням; надання відповідно до
закону громадянам, які потребують
соціального захисту, безоплатного
житла або за доступну для них плату;
здійснення контролю за станом
квартирного обліку та додержанням
житлового законодавства на
підприємствах, в установах та
організаціях, розташованих на
відповідній території, незалежно від
форм власності; видача ордерів на
заселення жилої площі в будинках
державних та комунальних організацій
та Законом передбачено, що акти органів
та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Суд не встановив порушення житлових
прав позивачів відносно вищевказаного
спірного житлового приміщення, яке у
встановленому законом порядку
віднесено до числа службового житла.

Доводи апеляційної скарги, що міський
голова не передав заяву позивачів від 06
вересня 2012р. про надання вказаного
житлового приміщення до виконавчого
комітету для належного вирішення
співпадають з підставами позовних
вимог, вказаних позивачами у суді
першої інстанції, які у достатньому
обсязі були перевірені під час
судового розгляду справи та не знайшли
свого підтвердження. Вказані доводи в
цілому повторюють позов апелянтів та
вказують на незгоду з рішенням суду
першої інстанції, проте не
спростовують його висновків, оскільки
судом встановлено, що заява позивачів
від 06 вересня 2012р. була передана для
розгляду за належністю до
департаменту житлового господарства
та розподілу житлової площі відповідно
до рішення Запорізької міської ради
від 06.04.2011р. №44, яким затверджено
положення про цей департамент.
Відповідь на вказану заяву позивачам
направлена 24.09.2012р. Питання знайшло
вирішення шляхом прийняття 30.11.2012 року
виконавчим комітетом Запорізької
міської ради за службовою запискою
департаменту житлового господарства
та розподілу житлової площі ЗМР від
15.10.2012 року та за клопотанням МКП
«Основаніє» від 27.09.2012 року рішення
№451/7 про включення до числа службової
житлової площі МКП «Основаніє» кімнати
№1 у трикімнатній комунальній квартирі
АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги щодо
незаконності цього рішення від 30.11.2012
року виконавчого комітету Запорізької
міської ради не знайшли свого
підтвердження, оскільки законність
даного рішення перевірялася у судовому
порядку та постановою Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 24
вересня 2013р. відмовлено у позові
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання протиправним та скасування
рішення №451/7 від 30.11.2012 року
виконавчого комітету Запорізької
міської ради 7 про включення до числа
службової житлової площі МКП
«Основаніє» кімнати №1 у трикімнатній
комунальній квартирі АДРЕСА_1. Вказана
постанова залишена без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги про
порушення ст.ст. 15, 51, 64 ЖК України не
мають свого підтвердження, оскільки
вказаними нормами визначено
компетенцію органів місцевого
самоврядування у галузі використання і
забезпечення схоронності житлового
фонду, порядок надання жилих приміщень
у будинках житлового фонду місцевих
Рад народних депутатів, надання жилого
приміщення, що звільнилося у квартирі,
що виходить за межі розгляду даної
справи. Вказані обставини визнають і
апелянти, оскільки зазначають в
апеляційній скарзі, що суд першої
інстанції не мав досліджувати питання
наявності їх права на отримання в
користування жилої кімнати №1 площею
21,22м кв. З цими доводами погоджується
колегія суддів, проте згідно ч. 2 ст. 308
ЦПК України це порушення норм ЦПК
України є формальним, не призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
не тягне скасування рішення суду.

Колегія суддів вбачає, що доводи
апеляційної скарги в цілому повторюють
позовну заяву, вимоги якої та їх
підстави були ретельно розглянуті під
час провадження справи судом першої
інстанції та дістали належної правової
оцінки, яка визнана вірною про що
наведено вище у цій ухвалі.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для постановляння нового
рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м.Запоріжжя від 04 червня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: