У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року

м. Рівне

Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Рівненської області
в складі суддів: Бондаренко Н.В.,
Максимчук З.М., Шимківа С.С.

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Рівненського міського суду від 6 лютого
2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, третя
особа на стороні відповідача ОСОБА_1
про звернення стягнення
заборгованості по договору кредиту на
предмет застави

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_1, його представників та
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду
від 6 лютого 2014 року позов задоволено.

Звернуто стягнення заборгованості по
кредитному договору № 0801/26 від 18 січня
2008 року між сторонами ЗАТ КБ
«Приватбанк» і ОСОБА_1 в сумі 178 537, 05
доларів США, що за курсом валют згідно
розпорядження НБУ від 23.07.2013 року
складає 1 426 511,06 грн., на предмет застави
- автомобіль «Salvador», модель: «Caetano BB50L»,
рік випуску: 2001, тип ТЗ: Автобус-D
пасажирський, реєстраційний номер
НОМЕР_1, що належить на праві власності
ОСОБА_2, зареєстрованому ІНФОРМАЦІЯ_1,
шляхом продажу вказаного автомобіля
ПАТ КБ «Приватбанк» /,
індекс 49094 м. Дніпропетровськ, вулиця
Набережна Перемоги, 50/ за
першопочатковою ціною не нижче 369 281,25
грн., з укладенням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою
покупцем зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України, а також наданням ПАТ КБ
«Приватбанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Вилучено у ОСОБА_2, 5.02.1951року
народження, зареєстрованого в
ІНФОРМАЦІЯ_2, та передано в заклад ПАТ
КБ «Приватбанк» /,
індекс 49094 м. Дніпропетровськ, вулиця
Набережна Перемоги, 50/ автомобіль
«Salvador», модель: «Caetano BB50L», рік випуску:
2001, тип ТЗ: Автобус-D пасажирський, №
кузова/шасі: TW1FH40, реєстраційний
ВК 7191 АК, що є предметом застави по
договору застави автотранспорту №
0801/26/ТЗ від 18 січня 2008 року, комплект
ключів до автомобіля та свідоцтво про
реєстрацію вказаного транспортного
засобу /технічний паспорт.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерне товариство
Комерційний банк "Приватбанк", р/р
0001, , МФО 305299/
відшкодування судових витрат в справі
на суму 3441 грн.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1
покликається на те, що суд першої
інстанції неправильно та неповно
дослідив докази у справі та порушив
норми матеріального та процесуального
права.

Зазначає, що даний позов пред’явлено
банком незважаючи на те, що ОСОБА_2 є не
першим покупцем заставленого
транспортного засобу, придбав його за
відплатним договором, діяв
добросовісно та з незалежною для
покупця обачністю.

Стверджує, що суд не вірно застосував
норми ч.3 ст.9, ст. 10 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» та ст.388 ЦК
України, так як з часу укладення
договору застави транспортний засіб,
що є його предметом відчужувався за
відплатним договором кілька разів і
ОСОБА_2 є кінцевим його власником та
добросовісним набувачем і, при цьому,
його контрагент ОСОБА_3 мала необмежене
право відчуження речі.

Вважає, що інтереси банку можуть бути
захищені у спосіб, визначений ч.3 ст.10
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
шляхом вимагання від боржника ОСОБА_1
відшкодування завданих збитків.

Просить скасувати рішення першої
інстанції та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позову.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, виходив із того, що застава
на спірний транспортний засіб свою дію
не припинила, зобов'язання забезпечене
заставою не виконано, а тому вона
зберігає чинність при переході права
власності на її предмет до інших осіб й
відповідно на нього може бути звернуто
стягнення.

Такий висновок відповідає вимогам
закону та грунтується на матеріалах
справи.

Судом встановлено, що 18.01.2008 року
між ПАТ КБ "ПриватБанк" та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір №
0801/26 про надання кредиту у розмірі 65 000
дол. США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 14 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим терміном
повернення 15.01.2015 року.

В той же день з метою забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між зазначеними сторонами
укладено договір застави
пасажирського автобусу марки Salvador,
модель Caetano BB50L, білого кольору, 2001 року
випуску, № № кузова/шасі: TW1FH40,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що належав
позичальнику на праві власності.

22 січня 2008 року в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна зареєстроване
обтяження предмета застави належного
ОСОБА_1 автомобіля (а.с.14-18).

Застава є способом забезпечення
зобов’язань; у силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов’язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави) (ст. 1 Закону України «Про
заставу» та ст. 572 ЦК України).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 20
Закону України «Про заставу»
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором.

Станом на 23.07.2013 року виконання
зобов'язань за умовами договору
позичальником ОСОБА_1 порушені,
загальна заборгованість перед банком
становить 178537,05 дол. США.

В порушення договірних зобов'язань, а
саме ст. 17.7 договору застави, ч.2 ст.586
ЦК України та ст.17 Закону України «Про
заставу», без згоди банку, в лютому 2011р.
позичальник реалізував заставний
автомобіль ОСОБА_3, а остання 4 травня
2012року продала його відповідачу ОСОБА_2

Правовий режим регулювання обтяжень
рухомого майна визначається Законом
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
частина 1 ст. 10 якого встановлює, що у
разі відчуження рухомого майна
боржником, який не мав права його
відчужувати, особа, що придбала це
майно за відплатним договором,
вважається його добросовісним
набувачем згідно зі ст.388 ЦК України за
умови відсутності в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна відомостей про
обтяження цього рухомого майна.
Добросовісний набувач набуває право
власності на таке рухоме майно без
обтяжень.

Предмет застави зареєстровано в
Державному реєстрі обтяжень, то
набувач рухомого майна ОСОБА_3, а
згодом ОСОБА_2 не може вважатись
добросовісним, а тому доводи
апеляційної скарги в цій частині не
грунтуютьсмя на законі.

Згідно з ч. 1 ст.27 Закону україни «Про
заставу» застава зберігає силу, якщо
за однією з підстав, зазначених в
законі, майно або майнові права, що
складають предмет застави, переходять
у власність іншої особи. Аналогічне
положення містить ч. 3 ст.9 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
відповідно до якої зареєстроване
обтяження зберігає силу для нового
власника (покупця) рухомого майна, що є
предметом обтяження, якою чітко
визначено перелік обставин, за яких у
випадку переходу права власності на
заставлене майно обтяження не
зберігається і до них не входить
обставина, наведена відповідачем.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про те,
що кредитор для задоволення своїх
грошових вимог має право звернути
стягнення на предмет застави, а сам
факт реалізації предмета застави, у
тому числі й на підставі договору
купівлі-продажу транспортного засобу,
не припиняє зобов'язання боржника
перед кредитором.

Враховуючи, що рішення ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313,314,317,325 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
від 6 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді
Бондаренко Н.В.

ОСОБА_4

ОСОБА_5