АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Перепелюк Л.М.,
Половінкіної Н.Ю.

секретар: Кусяк М.Д.

за участю старшого державного
виконавця Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції Вітушинської Е.В.

розглянувши апеляційну скаргу
начальника Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції ОСОБА_2 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 15 серпня 2014 року у справі
за поданням старшого державного
виконавця Вітушинської Е.В. про
примусове проникнення до житлового
приміщення, -

В С Т А Н О В
И Л А:

Старший державний виконавець
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції звернувся
до суду з поданням про примусове
проникнення до житлового приміщення.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 15 серпня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження по
справі за поданням старшого державного
виконавця Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції Вітушинської Е.В. про
примусове проникнення до житлового
приміщення, а саме буд. АДРЕСА_1.

На дану ухвалу начальником
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції подано
апеляційну скаргу, в якій просить
ухвалу суду першої інстанції скасувати
і направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала
суду постановлена з порушенням норм
процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість ухвали суду

№ 22ц-1378/14
головуючий по 1
інстанції Дудаков С.Є.

Категорія: 81

доповідач Кулянда М.І.

першої інстанції у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
відкритті провадження у справі за
поданням старшого державного
виконавця Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції про примусове проникнення до
житлового приміщення, а саме буд.
АДРЕСА_1 виходив із вимог п. 2 ч. 2 ст. 122
ЦПК України, за якими суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо є
таке, що набрало законної сили, рішення
чи ухвала суду про закриття
провадження у справі у зв'язку з
відмовою позивача від позову або
укладенням мирової угоди сторін у
спорі між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що при розгляді справи
відповідно до ухвал Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 14 липня
2014 року та 29 липня 2014 року прийнято
рішення про відмову в задоволенні
подання старшого державного виконавця
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції про
примусове проникнення до житлового
приміщення, а саме буд. АДРЕСА_1.
Прийняті ухвали стосувалися одного і
того ж самого предмету спору, а також з
тих самих підстав що і в даному поданні,
а саме про примусове проникнення до
житлового приміщення - будинку АДРЕСА_1.

Проте з даним висновком суду колегія
суддів погодитись не може.

Відповідно до положень ст. 30
Конституції України не допускається
проникнення до житла чи іншого
володіння особи без її вільної згоди на
те інакше як за вмотивованим рішенням
суду.

Згідно з приписами ст. ст. 5, 55 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження, зокрема, має
право звертатися до суду з поданням про
надання дозволу на примусове
проникнення до житла боржника для
перевірки його майнового стану, опису,
арешту та вилучення належного йому
майна.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи, щодо якої є виконавчий документ,
при виконанні судових рішень
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця, а суд негайно розглядає
подання, зазначене в частині першій
цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець має право
безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища.

Як вбачається із матеріалів справи,
попередні ухвали суду за аналогічним
поданням державного виконавця
стосувалися інших підстав. Крім того, з
поданням про примусове проникнення до
житлового приміщення звертався
старший державний виконавець Кірстюк
Д.І.

У поданні старшого державного
виконавця Вітушинської Б.В. від 15
серпня 2014 року зазначені нові підстави
на підтвердження необхідності його
задоволення судом.

Для того, щоб описати та вилучити
арештоване майно боржника ОСОБА_3, яке
знаходиться по місцю фактичного
проживання за адресою АДРЕСА_1,
необхідно проникнути у вказане житлове
приміщення, що можливо лише за рішенням
суду, так як добровільно допустити
державних виконавців у займане ним
житлове приміщення ОСОБА_3 відмовився,
про що розписався у акті від 09 липня 2014
року, посилаючись на відсутність згоди
власника будинку.

Згідно довідки державного реєстратора
від 16 липня 2014 року будинок на АДРЕСА_1 в
реєстрі прав власності на нерухоме
майно не значиться.

Згідно довідки КЖРЕП № 5 від 23 липня 2014
будинок АДРЕСА_1 у базі даних не
перебуває, за вказаною адресою ніхто не
зареєстрований та законний власник
відсутній. Таким чином, посилання
ОСОБА_3 на відсутність згоди власника
на проникнення у житло є безпідставним
та не підтверджується жодним
документом.

Із довідки Департаменту
містобудівного комплексу та земельних
відносин від 28 липня 2014 року № 04-01-08-1-2733
вбачається, що рішення щодо надання в
оренду (користування) чи передачі у
власність земельної ділянки по АДРЕСА_1
Чернівецькою міською радою не
приймались.

Проте зазначені обставини не були
взяті до уваги судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 15 серпня 2014 року підлягає
скасуванню з передачею питання про
відкриття провадження у справі на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу начальника
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Чернівці від 15 серпня 2014 року
скасувати і передати питання про
відкриття провадження у справі на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: