Єдиний унікальний номер 269/1122/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/5122/2014
Головуючий в 1 інстанції: Мельник Ю.А.
Доповідач Хейло Я.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року

Колегія суддів апеляційного суду
Донецької області в складі:

суддів: Хейло Я.В.,
Прокопчук Л.М., Корчистої О.І.

при секретарі:
Попченко В.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Совєтського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 12
травня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення
розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Совєтського районного суду м.
Макіївки від 12 травня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення
розміру аліментів задоволено. Зменшити
розмір аліментів, що стягнуто з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Харцизьк
Донецької області, на користь ОСОБА_1 на
утримання неповнолітньої дитини - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з твердої грошової
одиниці в розмірі 800 гривень до 1/4
частини з усіх видів його заробітку
щомісячно до досягнення сином
повноліття або зміни матеріального
положення сторін, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку. Стягнуто щомісяця з
ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітньої дитини - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4
частини з усіх видів його заробітку
щомісячно до досягнення сином
повноліття або зміни матеріального
положення сторін, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку. Стягнення робити
з дня набрання рішенням законної сили і
стягнуто до повноліття сина або зміни
матеріального положення сторін. Раніше
виданий виконавчий лист за цивільною
справою про стягнення з ОСОБА_2, на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій
одиниці в розмірі 800 гривень щомісячно
до досягнення сином повноліття -
відкликано з примусового виконання
після набрання рішенням законної сили.

З рішенням суду не погодилась ОСОБА_1 та
подала апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що рішення винесено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Вказує на те, що
позивач не виконує своїх зобов'язань по
утриманню сина. Загальна сума
заборгованості по аліментам за період
з 10 січня 2013 року по 30 квітня 2014 року
складає 9816,13 гривень. Не згодна з
рішенням суду, так як вважає, що позивач
має матеріальні можливості сплачувати
аліменти на утримання сина в розмірі 800
гривень.

Позивач у засіданні апеляційного суду
викладені в апеляційній скарзі доводи
повністю підтримав та просив її
задовольнити, рішення суду скасувати.

Відповідач у судове засідання не
зявилася, про день та час розгляду
справи повідомлена належним чином та
суд вважає можливим розглянути справу
у її відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Стаття 180 СК України закріплює, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
положення дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші
обставини, що мають істотне значення
для справи. Мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, за
винятком випадків, передбачених ст.184
СК України.

Згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є
батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, і даний
факт відповідачем не заперечується,
даний факт встановлений рішенням
Совєтського районного суду м. Макіївки
від 19.02.2013 року. /а.с.28-29/

За рішенням Совєтського районного суду
м.Макіївки Донецької області від 19.02.2013
року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
стягуються аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій
сумі у розмірі 800 гривень щомісячно до
досягнення сином повноліття. /а.с.28-29/

Зазначене рішення набрало законної
сили 09.04.2013 року на підставі ухвали
Апеляційного суду Донецької області,
якою рішення Совєтського районного
суду м.Макіївки від 19.02.2013 року,
залишено без змін /а.с. 30-31/

Відповідно до паспортних даних
позивача шлюб між сторонами
провадження розірвано 18.02.2013 року на
підставі рішення Совєтського
районного суду м.Макіївки від 06.02.2013
року, про що було зроблено відповідний
актовий запис та поставлено печатку на
сторінці «Сімейний стан» позивача
/а.с.13/

Зміна матеріального положення
позивача встановлена в судовому
засіданні на підставі пояснень самого
позивача та письмових документів: з
27.11.2013 року позивач працевлаштувався до
2 державного пожежно-рятувального
загону ГУ ДС України з надзвичайних
ситуацій у Донецькій області, працює
водієм. Згідно наданої довідки з місця
роботи останнього №07/471 від 07.02.2014 року,
заробітна платня за грудень 2013 року та
січень 2014 року склала 3108.63 гривень,
будь-яких відрахувань з заробітної
платні за виконавчими листами, зокрема
про стягнення аліментів, довідка не
містить /а.с.3/

Відповідно довідки з місця проживання
від 27.09.2013 року, позивач проживає разом
з батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, за
адресою: АДРЕСА_1 /а.с.4/. Батько позивача
досяг пенсійного віку, отримує
пенсійні виплати, які за поясненнями
позивача становлять 2060 гривень.
Відповідач не заперечувала проти цього
факту, тому у відповідності вимог ст. 61
ЦПК України суд також визнав
зазначений факт доведеним.

Відповідно до виписного епікризу
батько позивача ОСОБА_6 хворіє на
цукровий діабет, двічі на рік проходить
курс лікування, щоденно потребує
певного медикаментозного лікування
/а.с. 9/.

В підтвердження зміни матеріального
положення стороною позивача наданий
лист від 10.02.2014 року, адресований ОСОБА_2
про суму непокритих збитків страховій
компанії «АХА Страхування» у розмірі
4505.14 гривень, які запропоновано
добровільно сплатити позивачу /а.с.7/.
Відповідно до листа,
дорожньо-транспортна пригода
відбулась 14.03.2012 року за участю
позивача по справі, відповідальність
якого була застрахована в СК «АСКА», за
полісом обов'язкового страхування було
відшкодовано завданий збиток, проте не
відшкодованою залишилась сума у
розмірі 4505.14 гривень. Будь-яких
підтверджень щодо часткової сплати
страхового відшкодування позивачем
судові не надано. Лише в усних
поясненнях позивач стверджував, що він
добровільно сплатив в 2014 році 1000
гривень.

Крім цього, стороною позивача наданий
графік платежів за кредитним договором
№104935073 від 17.03.2013 року /а.с.8/ про сплату
щомісячно з 18.04.2013 року в рахунок
погашення кредиту ОСОБА_2 363 гривень до
18.07.2014 року, включно. Проте як було
встановлено в судовому засіданні шлюб
між сторонами було розірвано 18.02.2013
року, з дня набуття рішенням місцевого
суду про розірвання шлюбу законної
сили, а кредитний договір позивачем
було підписано 17.03.2013 року. Відповідач
наполягає, що цей кредит був оформлений
позивачем на власні потреби, до неї чи
до їх спільної дитини цей кредит не має
ніякого відношення. Відповідач в
судовому засіданні визнав, що цей
кредит був оформлений після розлучення
з відповідачем на власні потреби, тому
зазначена обставина не стосується
інтересів дитини.

Позивачем надані квитанції про сплату
комунальних послуг /а.с.5-6/, проте суд
не в змозі простежити з квитанцій
платника послуг. Тому зазначені докази
суд визнає неналежними.

Як вбачається з пояснень відповідача,
остання зареєстрована разом з сином
ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, що
підтверджують паспортні дані
відповідача /а.с. 25/

Згідно довідки з місця проживання №298
від 12.05.2014 року, відповідач ОСОБА_1
проживає разом з сином ОСОБА_3 та
бабусею ОСОБА_7 за вказаною вище
адресою: АДРЕСА_2, що підтверджують
паспортні дані відповідача /а.с.24/

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що на
момент постановлення рішення
Совєтським районним судом м.Макіївки в
лютому 2013 році про стягнення аліментів
на утримання сина ОСОБА_3 позивач не
працював, на утриманні у останнього не
було непрацездатних батьків,
прожитковий мінімум на дітей до 6 років
складав 972 гривні. Тобто ОСОБА_2 мав
можливість сплачувати аліменти у
твердій грошовій сумі у розмірі 800
гривень. В листопаді 2013 року
матеріальний стан позивача змінився,
оскільки останній працевлаштувався та
став отримувати заробітну платню у
розмірі 1500 гривень щомісячно, інших
доходів чи підробіток не має, будь-якої
грошової допомоги чи регресних виплат
не отримує, в наступний час має на
утриманні непрацездатного батька.

Відповідно до пункту 17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №3 від
15.05.2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення. Розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж
зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому
необхідно мати на увазі, що зміна
законодавства в частині визначення
мінімального розміру аліментів на одну
дитину не є підставою для перегляду
постановлених раніше судових рішень
про їх стягнення. Що ж до максимального
розміру аліментів, які стягуються з
боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70
Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV
«Про виконавче провадження» він не
повинен перевищувати 50 відсотків
заробітної плати цієї особи.

Сукупний розмір відрахувань на сплату
аліментів у позивача, який отримує
заробітну платню у розмірі 1500 гривень,
складає 53.3%, що перевищує розмір,
встановлений ч.3 ст. 70 Закону України
від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче
провадження».

Перечисленні підстави безумовно
повинні бути враховані при визначені
розміру аліментів, що повинні
стягуватись з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
на утримання сина ОСОБА_3, проте
заявлені вимоги щодо зменшення розміру
аліментів до 1/4 частини, без
встановлення межі найменшого розміру
аліментів, що передбачена ч.2 ст. 182 СК
України, - суд вважає такими, що не
відповідають матеріальному положенню
сім'ї відповідача ОСОБА_1Прожитковий
мінімум для дітей віком до 6 років
відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет на 2014 рік», з 1 січня
становить 1032 гривні. Відповідач
ОСОБА_1не працює, проживає одна з
неповнолітнім, інших доходів, окрім
пенсії бабусі не отримує, до того ж,
існує заборгованість зі сплати
аліментів на утримання сина ОСОБА_3.

Отже, ОСОБА_2 зобов'язаний належним
чином утримувати дитину до досягнення
нею повноліття. Грошова сума, що буде
стягуватися як аліменти на користь
ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3
повинна скласти 1/4 частину з усіх видів
заробітку ОСОБА_2 щомісячно до
досягнення сином повноліття або зміни
матеріального положення сторін, але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку.

Відповідно до пункту 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №3 від
15.05.2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів», у
новому розмірі аліменти сплачуються з
дня набрання рішенням законної сили.

Рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому апеляційний суд на підставі ст.308
ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 307,308,312,314 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити .

Ухвалу Совєтського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 12
травня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді