печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.
,

при секретарі - Онис К. С.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання
договору оренди недійсним

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом про
визнання договору оренди недійсним,
посилаючись на те, що його дружина
ОСОБА_2 17.05.2010р. уклала з ФОП ОСОБА_3
дооговір оренди приміщення без його
згоди, тому просить визнати його
недійсним з моменту укладення,
оскільки також ФОП ОСОБА_2 не звернула
на майновий стан клієнта , а сума
договору є значною для сімейного
бюджету. Співвласником спірної
квартири є також неповнолітній ОСОБА_4
та договір укладений без згоди органу
опіки та піклування.В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_5
позов підтримала, просила задовольнити
та визнати договір недійсним з моменту
його укладення.

Представник відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_6
позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Вказувала на те, що даний договір
укладений без згоди чоловіка.

Представник відповідача ФОП
ОСОБА_3-ОСОБА_7 позов не визнала ,
вказувала що договір укладений
відповідно до чинного законодавства ,
неповнолітній ОСОБА_4 в спірній
квартирі не проживає, наддала письмові
заперечення.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові матеріали справи, приходить
до слідуючого .

Встановлено, що 17.05.2010р. між ОСОБА_2
та ФОБ ОСОБА_3 укладений договорі
оренди АДРЕСА_1 строком до 16.05.2012р.

Позивач є чоловіком відповідачки
ОСОБА_2 що підтверджується свідоцтвом
про шлюб.

Відповідно до ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами ) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Згідно до ст. 65 ч.2 СК України дружина
або чоловік має право на звернення до
суду з позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

В судовому засіданні представник
позивача не надав доказів , що даний
договір виходить за межі дрібного
побутового та відповідачка ОСОБА_3
повинна перевіряти майновий стан
клієнта.

Встановлено , що ОСОБА_3 укладаючи
договір оренди приміщення , яке
належить на праві приватної власності
їй та її неповнолітньому сину ОСОБА_4 на
підставі договору купівлі-продажу від
3.06.2003р. , діяла від свого імені та як
законний представник від імені і в
інтересах свого неповнолітнього сина,
який в спірній квартирі не
зареєстрований. Тому не встановлено
порушень прав неповнолітнього.

Ч. 1 ст.215 ЦК України передбачені
підстави, за наявності яких правочин
може бути визнаний недійсним, а саме:
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частиною
першою-третьою (зміст правочину не може
суперечити цьому кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі, п'ятою (правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним)
та шостою ( правочин, що вчиняється
батьками (усиновлювачами), не може
суперечити правам та інтересам їхніх
малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей) статті 203 ЦК
України.

Таким чином, при підписанні договору
оренди , всі передбачені чинним
законодавством вимоги для укладення
договорів були дотримані,а тому не
вбачається підстав стверджувати про
невідповідність їх умов вимогам
законодавства, на що позивач
посилається у своїй позовній заяві.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 216, 317, 319, 368, 369 ЦК
України, ст.. 65 СК України , ст.ст. 10, 11, 60,
208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання
договору оренди недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Печерський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя
Остапчук Т.В.