У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука
А.О., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, спричиненої в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 27
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Миколаївської
області від 14 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_5 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, в
обґрунтування якого зазначив, що 11
січня 2012 року з вини водія ОСОБА_5, який
керував автомобілем марки Фіат Івеко
д.н.з. НОМЕР_1 сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої пошкоджено автомобіль
марки Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_2 під
керуванням позивача. Внаслідок ДТП
позивачу було завдано матеріальну
шкоду у розмірі 107 743 грн 67 коп.
Страховою компанією «Гарант-Авто» на
користь ОСОБА_4 було сплачено страхове
відшкодування у розмірі 49 527 грн. У
зв'язку з тим, що ОСОБА_5 у добровільному
порядку відмовився відшкодувати
завдану в результаті ДТП шкоду, позивач
просив суд стягнути з ОСОБА_5
матеріальну шкоду в розмірі 57 516 грн 67
коп., витрати на евакуатор - 700 грн, в
рахунок відшкодування моральної шкоди
- 2 тис. грн, 1500 грн вартість послуг з
проведення експертного дослідження та
судові витрати.

Рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 27
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 14 березня 2014
року, позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 58 216
грн 67 коп. матеріальної шкоди, 500 грн в
рахунок відшкодування моральної шкоди
та 2 598 грн судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
справу передати на новий розгляд до
апеляційного суду, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився і апеляційний суд, ухвалюючи
рішення про часткове задоволення
позову, дійшов обґрунтованого
висновку, про те, що з відповідача в
порядку ст. ст. 1166, 1192 ЦК України
підлягає стягненню матеріальна шкода у
розмірі різниці між вартістю
матеріального збитку, завданого
автомобілю позивача, що
підтверджується висновком
автотоварознавчої експертизи та сумою
страхового відшкодування, сплаченого
страховою компанією на його користь.
Доводи відповідача про те, що ремонт
автомобіля позивача є економічно
невигідним, а автомобіль є фізично
знищеним спростовуються висновками,
проведених у справі судових
автотоварознавчих досліджень,
відповідно до яких витрати на ремонт
автомобіля позивача не перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспорної пригоди.

Із матеріалів справи та змісту судових
рішень не вбачається, що судами при
вирішенні спору допущено порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
суду першої інстанції, з якими
погодився й апеляційний суд, не
спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 27
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Миколаївської
області від 14 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська А.О. Леванчук Л.М.
Мазур