АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 682/1218/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1730/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді Грох
Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю представників сторін,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області від 01 липня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

В квітні 2014 року ПАТ КБ «Приват
Банк», звертаючись до суду з вказаним
позовом до ОСОБА_1, посилався на те, що
відповідач за кредитним договором від
20 лютого 2006 року отримав кредит у
розмірі 3 500 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач несвоєчасно
вносив платежі на погашення
заборгованості за кредитом.
Заборгованість відповідача перед
банком станом на 31 березня 2014 року
склала 24354,76 грн., з них 8933,42 грн.
заборгованості за кредитом; 15421,34 грн.
заборгованості по процентах за
користування кредитом. 22 лютого 2010 року
Хмельницьким міськрайонним судом
винесено судовий наказ про стягнення
заборгованості із відповідача на
користь банку у сумі 12755,05 грн. З
врахуванням стягнутої суми за судовим
наказом, позивач просив стягнути із
відповідача різницю суми
заборгованості та сплаченої за судовим
наказом - 11599,71 грн., а також штрафи - 500
грн. ( фіксована частина) та 579,99 грн.
(процентна складова), а всього - 12679,70
грн. та судові витрати.

Рішенням Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від
01 липня 2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приват Банк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 12679,70 грн. та
243,60 грн. понесених судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає
рішення суду незаконним,
необґрунтованим та прийнятим з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у позові відмовити. На його думку
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини справи, не врахував, що
стягнуту судовим наказом
Хмельницького міськрайонного суду від
22 лютого 2010 р. (виконавче провадження №
21596006) заборгованість в розмірі 12775,05
грн. він сплатив 29 липня 2011 року, а 19
серпня 2011 року дане виконавче
провадження закрите у зв'язку з
виконанням. Звернення банку у 2010 році
до суду з заявою про видачу судового
наказу слід розцінювати як вимогу
дострокового виконання зобов'язання в
порядку п. 5.7 «Правил користування
платіжною карткою» та п. 5.2 «Умов та
правил надання банківських послуг».
Тому вважає, що позов в частині
стягнення заборгованості по тілу
кредиту в сумі 8933,42 грн. не підлягає
задоволенню, адже ця сума уже була
стягнута з відповідача судовим
наказом, як і заборгованість за
відсотками. Вважає, що не підлягає
задоволенню позов в частині стягнення
з відповідача частини відсотків за
користування кредитом, нарахованих за
період з 29 липня 2011 року по 31 березня 2014
року, оскільки зобов'язання за
кредитним договором щодо повернення
тіла кредиту припинилось 29 липня 2011
року після повного виконання судового
наказу.

Оскільки фактично зобов'язання за
кредитним договором припинилося його
повним виконанням 29.07.2011 року, тому
підстав для стягнення штрафів на думку
апелянта нема.

В засіданні апеляційного суду
представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу з викладених у ній
мотивів.

Представник ПАТ КБ «Приват Банк»
просив відхилити апеляційну скаргу як
безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ч.1 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, а також порушення
або неправильне застосування норм
матеріального права та процесуального
права.

Суд першої інстанції не в повній мірі
з'ясував обставини, якими
обґрунтовувалися позовні вимоги та
заперечення сторін, не застосував
матеріальний закон, який підлягав
застосуванню, допустив порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
оспорюване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Встановлено, що 20.02.2006 року між ЗАТ КБ
„Приват Банк" (правонаступником якого
є ПАТ КБ „Приват Банк") та відповідачем
було укладено кредитний договір
шляхом приєднання, на підставі якого
відповідач отримав кредит у розмірі 3500
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом. 22
лютого 2010 року Хмельницьким
міськрайонним судом винесено судовий
наказ про стягнення заборгованості із
відповідача на користь банку у сумі
12755,05 грн. 19.08.2011 року винесено постанову
про закінчення виконавчого
провадження за цим судовим наказом у
зв'язку з його повним виконанням.

Наведені обставини підтверджуються
матеріалами справи і фактично не
оспорюються сторонами.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідач не виконує належно свої
зобов'язання за кредитним договором,
внаслідок чого станом на 31.03.2014 року
заборгованість складає 24354,76 грн., з
врахуванням сплаченої заборгованості
за кредитом за судовим наказом в сумі
12755,05 грн., підлягає стягненню з
відповідача 12679,70 грн. (несплачена
різниця - 11599,71 грн. заборгованості за
кредитом та процентами та штрафи -
фіксовані 500 грн. і 579,99 грн. (процентна
складова).

Проте з такими висновками не можна
погодитися, оскільки суд дійшов їх, не
перевіривши в повному обсязі
заперечень відповідача та не
з'ясувавши обставини, що мають значення
для ухвалення рішення у справі,
зокрема, щодо складових заборгованості
по цьому кредиту, що стягнута судовим
наказом з відповідача на користь
банку.

Як встановлено апеляційним судом з
матеріалів справи наказного
провадження № 2н-11/10 Хмельницького
міськрайонного суду, 01.12.2009 року ПАТ КБ
„Приват Банк" подав заяву, у якій
просив видати судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором б/н від 20.02.2006 року,
станом на 19.08.2009 року в сумі 12755,05 грн., що
складалася з 10690,11 грн. заборгованості
за кредитом та 2064,94 заборгованості по
процентах за користування кредитом.

Виконавче провадження №21596006 відділу
ДВС Славутського міськрайонного
управління юстиції про примусове
виконання судового наказу № 2-н-11/10 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
„Приват Банк" 12755,05 грн. заборгованості
та 93,78 грн. судових витрат містить копії
квитанцій про повну сплату цих коштів
протягом травня-липня 2011 року, останній
платіж здійснено 27.07.2011 року.

Приймаючи до уваги заперечення
представника банку щодо повного
виконання судового наказу 27.07.2011 року,
вказаного призначення платежів у
квитанціях (погашення заборгованості
про кредитній карті, а не на виконання
судового наказу), колегія суддів дійшла
висновку, що судовий наказ слід
вважати виконаним з 19.08.2011 року, дати
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження, що не
оскаржувалася у встановленому порядку
банком як стягувачем у виконавчому
провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином згідно умовам договору
та вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

З врахуванням наведених норм колегія
суддів визнає безпідставними доводи
апеляційної скарги про припинення
зобов'язання у зв'язку з виконанням
судового наказу і вважає, що з 19.08.2009
року (дати, на яку визначено
заборгованість, стягнуту за судовим
наказом) по 19.08.2011 року (дату закінчення
виконавчого провадження по судовому
наказу) відповідач продовжував
користуватися наданим кредитом, тому
банк мав право нараховувати йому
проценти за користування кредитом і
заборгованість по процентах за цей
період підлягає стягненню з
відповідача.

Так, згідно заяви позичальника (а.с.21)
відповідач отримав кредит на умовах
сплати 3 % на місяць з розрахунку 360
днів у році. Заборгованість по
процентах за період з 20.08.2009 року по
19.08.2011 року складає: 10690,11 грн.
(заборгованість по тілу кредиту) х 24
місяці х 3 %= 7696,88 грн.

Згідно представленого банком
розрахунку за період після 19.08.2011 року
ОСОБА_1 сплачено 800 грн.

Таким чином заборгованість по
процентах за період з 20.08.2009 року по
19.08.2011 року складає 6896,88 грн.(7696,88 грн. - 800
грн.).

Згідно з п.5.3 Правил користування
платіжною картою строки і порядок
погашення по кредиту (кредитний ліміт,
кредитна лінія) по платіжних картах з
встановленим мінімальним обов'язковим
платежем наведені у Пам'ятці клієнта,
що є невід'ємною частиною договору.
Платіж включає плату за користування
кредитом, передбачену Тарифами і
частину заборгованості по кредиту.

Заявою позичальника від 20.02.2006 року
визначено порядок погашення
заборгованості: щомісячними платежами
в розмірі 7 % від суми заборгованості.
Пунктом 8.6. Умов та
правил надання банківських послуг
передбачено, що при порушенні Клієнтом
строків платежів за будь-яким із
грошових зобов'язань, передбачених цим
Договором більш ніж на 120 днів, Клієнт
зобов'язаний сплатити Банку штраф в
розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Таким чином відповідачем після видачі
судового наказу від 28 квітня 2009 року
знову було порушено строки платежів
по грошових зобов'язань, передбачених
даним договором на строк більше 120 днів,
тому з нього підлягає стягненню на
користь позивача штраф в розмірі 500 грн.
+ 5% від суми позову ( 5% від 6896,88 грн.
складає 344,84 грн.), на загальну суму
844,84 грн.

Відтак позов підлягає задоволенню в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача 6898,88 грн.
заборгованості по процентах та 844,84 грн.
штрафу, в решті вимог слід відмовити.

В силу ч.ч.1,5 ст. 88 ЦПК України понесені
сторонами судові витрати підлягають
стягненню з протилежної сторони
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

ПАТ КБ „Приват Банк" сплатив 243,60 грн.
судового збору при подачі позовної
заяви (в мінімальному розмірі,
визначеному п.1 ч.2 ст. 4 Закону „Про
судовий збір"). ОСОБА_1 сплатив 121,80 грн.
при подачі апеляційної скарги.

З врахуванням того, що позов та
апеляційна скарга підлягають
частковому задоволенню, з ОСОБА_1 слід
стягнути на користь позивача 121,80 грн. -
різницю сум, що підлягають стягненню з
кожної сторони на користь іншої.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 01 липня
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» 7696,88 грн.
заборгованості по процентах за
користування кредитом та 884,84 грн.
штрафу.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» 121,80 грн.
понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.М.Грох

________________________________________________________________________
_

Головуюча у першій інстанції: Маршал
І.М. Провадження № 22-ц/792/1730/14

Доповідач: Грох Л.М.
Категорія: 19,27