АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №-22-ц/790/3880 /2014
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 636/5604/13ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

29 травня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

Головуючої судді -
Міненкової Н.О.

Суддів - Гальянової І.Г.
Бородіна М.М..

Секретар - Рудь О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 07 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Іноземного підприємства «АІС Харків!
Про стягнення суми авансу, -

в с т а н о в
и л а:

в червні 2013 року у суд звернувся
позивач, просив стягнути з відповідача
суму авансу за договором купівлі -
продажу від 10.01.2013 року, укладено між
ним та відповідачем. В обґрунтування
посилався на те, що при укладанні
договору купівлі - продажу автомобіля
п.2.2 було передбачено оплату товару у
два етапи. Загальна сума договору
склала 40 435 ЄВРО. Перший етап передбачав
сплату 50000 грн., у тому чисел ПДВ 8 333,33
після підписання сторонами договору.,
інша частина повинна була сплачена
після одержання від продавця
повідомлення про надходження товару.

Перший внесок за договором він
вніс 21.01.2013 року за квитанцією №-2855.820.2

Повідомлення про надходження
автомобіля не було отримано.

Підстави повернення коштів
передбачені п. 2.6 договору.

Позивач оформив заяву у нотаріуса
та направив її відповідачу, але
відповідь не отримав. Вважає дану суму
авансом, яка підлягає поверненню у разі
не укладення договору. Просив визнати
договір завдатку недійсним та стягнути
з відповідача суму авансу.

Представник відповідача проти
позову заперечував та зазначив, що між
сторонами укладено договір завдатку
щодо суми внесеної позивачем в порядку
виконання п. 2.2.1 договору.

Рішенням Харківського районного
суду Харківської області від 07 березня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодився з рішенням ОСОБА_2 й у
апеляційній скарзі просить його
скасувати як необґрунтоване.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вислухавши сторони, судова колегія не
знаходить підстави для задоволення
апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що між сторонами було
укладено двосторонній договір за
умовами якого сторони узяли на себе
визначені договором зобов'язання. Суд
прийшов до висновку про укладення саме
договору купівлі - продажу, так як він
містить всі істотні умови основного
договору купівлі - продажу, а не
попереднього договору. І на момент
підписання договору позивач
усвідомлював можливість залишення
завдатку у продавця у разі відмови від
виконання договору, як передбачалося
п.4.5 договору.

Відповідно до п.3.1 договору строк
поставки Товару Продавцем на свій
склад - не пізніше 90 календарних днів
від перерахування на поточний
банківській рахунок Продавця суми,
згідно п.п.2.2.1 цього договору. А строк
поставки товару покупцеві - 10
календарних днів після перерахування
на поточний банківський рахунок
Продавця залишкової вартості товару.

10 квітня 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до відповідача з нотаріально завіреною
заявою в якій просив повернути йому
суму авансу, сплаченого ним 21 січня 2013
року, так як він відмовляється від
подальшого виконання договору( а.с. 14).
Заява отримана відповідачем ( а.с.15-16).

Суд в рішенні зазначив, що на
підставі дилерського договору від
01.12.2008 року автомобіль АУДІ А-4-2013 року
випуску був поставлений в Україну, що
підтверджується копією вантажної
митної декларації №- 125110004/2013/137199 від
12.03.13р. та копією акту приймання -
передачі від 26.03.13 року. Тобто, на момент
звернення позивача до відповідача,
автомобіль було поставлено на
територію України.

У договорі, укладеному між
сторонами в п. 3.1 чітко зазначено строк
поставки автомобіля на склад
відповідача - не пізніше 90 календарних
днів від дня перерахування на поточний
рахунок Продавця суми першого внеску.
Перший внесок в сумі 50000 грн., який в
договорі зазначений як завдаток,
перерахований позивачем 21 січня 2013
року. А тому, не пізніше 21 квітня 2013 року
спірний автомобіль повинен був бути
поставлений на склад відповідача.

З заявою про односторонню відмову
від подальшого виконання умов договору
позивач звернувся 10 квітня 2013 року.
Тобто, з заявою про односторонню
відмову від договору позивач звернувся
до відповідача до настання строку
передбаченого п. 3.1 договору.

Судова колегія вважає, що рішення
суду першої інстанції відповідає
вимогам ст. ст. 213,214 ЦПК України і
підстав для його скасування не має.

Доводи викладені в апеляційній
скарзі висновків суду першої інстанції
не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,317,319 ЦПК
України судова колегія,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 07 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя -

Судді -