У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2014
року

місто
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі Вайда Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Ужгород
подання старшого державного виконавця
міського відділу державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області, погодженого з начальником МВ
ДВС Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду громадянина
України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця
ІНФОРМАЦІЯ_2, за кордон,-

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду
звернувся старший державний
виконавець МВ ДВС Ужгородського МРУЮ
ОСОБА_2 з поданням яке погоджене з
начальником МВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Закарпатської області про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду громадянина України
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця
ІНФОРМАЦІЯ_2, за кордон. В обґрунтування
вимог у поданні зазначається, що на
виконанні в міському відділі ДВС
знаходиться виконавче провадження про
примусове виконання виконавчого листа
№712/20525/12 від 17.01.2013 р. виданого
Ужгородським міськрайонним судом
Закарпатської області по цивільній
справі про стягнення з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3
аліменти в твердій грошовій сумі у
розмірі по 500 гривень щомісячно,
починаючи з 08.11.2012 р. і до досягнення
дитиною повноліття. 12.03.2013 року
державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, копію якої згідно
супровідного листа від 12.03.2013 року
направлено сторонам виконавчого
провадження. 24.04.2013 року державним
виконавцем було винесено постанову про
арешт майна боржника та заборону на
його відчуження. Протягом 2013 – 2014 р.р.
рішення суду боржником не виконано, не
дивлячись на те, що державним
виконавцем вжито усіх передбачених
законодавством України заходів
примусового виконання рішення,
зокрема ним було надіслані запити
Користувачу бази данних “АІС
Автомобіль”, Ужгородського міського
центру зайнятості ,Державної інспекції
сільського господарства в
Закарпатській області, Головного
управління Держземагенства у
Закарпатській області, УПФ в м.
Ужгороді для виявлення джерел
отримання боржником доходів та наявні
рахунки у банках. Крім того вказує на
те, що ним надіслано повістку-виклик
боржнику, проте боржник за виклиеом до
державного виконавця не з’явився, тим
самим на його думку ухиляється від
виконання виконавчого документа. З
посиланням на викладене, а також на те,
що боржник ухиляється від виконання
зобов’язань покладених на нього
рішенням, з посиланням на норми ЗУ
“Про виконачве провадження”, ст. 377-1
ЦПК України просить суд подання
задоволити.

Відповідно до ч.2 ст.377-1ЦПК України суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Дослідивши матеріали подання, суддя
приходить до висновку, що дане подання
є необґрунтованим і таким, що не
підлягає до задоволення з наступних
підстав

В судове засідання державний
виконавець не з'явився, з подання
вбачається, що просить розглянути
подання у його відсутності.

Згідно матеріалів подання, вбачається,
що у МВ ДВС Ужгородського МРУЮ на
примусовому виконанні знаходиться
виконавче провадження ВП №36958464
відкрите 12.03.2013р. на підставі
виконавчого листа №712/20525/12 виданим
17.01.2013 року Ужгородським
міськрайонним судом Закарпатської
області про стягнення з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 аліменти
в твердій грошовій сумі у розмірі по 500
гривень щомісячно, починаючи з 08.11.2012 р.
і до досягнення дитиною повноліття.

Проте до матеріалів подання не надано
доказів наведеного вище, не надано
постанову про відкриття виконавчого
провадження на яку посилається
державний виконавець в поданні , до
подання не приєднана постанова про
відкриття виконавчого провадження на
підставі виконавчого листа №712/20525/12
виданим 17.01.2013 року Ужгородським
міськрайонним судом Закарпатської
області про стягнення з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3
аліменти в твердій грошовій сумі у
розмірі по 500 гривень щомісячно,
починаючи з 08.11.2012 р. і до досягнення
дитиною повноліття.

Разом з тим, приєднана постанова про
відкриття виконавчого провадження
від 12.03.2013 року на підставі виконавчого
листа №712/20525/12 виданим 17.01.2013 року
Ужгородським міськрайонним судом
Закарпатської області про стягнення з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3
витрат по сплаті судового збору в
розмірі 107,30 гривень.

Постановою державного виконавця МВ ДВС
Ужгородського МРУЮ від 12.03.2013 року було
зобов'язано боржника самостійно
виконати вимоги виконавчого документу
та надано строк для самостійного
виконання до 19.03.2013р.

З подання державного виконавця МВ ДВС
Ужгородського МРУЮ вбачається, що
вимоги виконавчого документа не
виконуються протягом 2013 – 2014 р.р.

Закон України “Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України” від 21 січня 1994 року
регулює порядок здійснення права
громадян України на виїзд з України і
в'їзд в Україну, порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок,
визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" встановлені підстави
для тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян за кордон в тому числі і у разі
ухилення від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
до виконання зобов'язання.

Як передбачено п.2 ст. 6 цього Закону,
підставою для тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон є наявність
невиконаних зобов'язань, в тому числі
аліментних, але лише до моменту
виконання зобов'язань, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено,
що питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника -юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження", визначено,
що державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням. Тобто,
зазначене звернення здійснюється в
межах повноважень державного
виконавця як посадової особи органу
державної влади.

Крім того, державний виконавець
має право звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника за межі України.

Дана норма вказує, що таке право
державного виконавця на звернення з
поданням до суду про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
виникає лише у разі ухилення боржника
від виконання, покладених на нього
рішенням суду, зобов'язань, тобто,
наявність лише самого зобов'язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон. Окрім того, факт
ухилення має підтверджуватись
сукупністю доказів, які державний
виконавець зазначає у поданні та додає
відповідні докази.

Однак, до подання не надано суду
доказів саме ухилення боржника ОСОБА_1
від виконання зобов'язань перед
стягувачем, які є підставою для
обмеження його у праві виїзду за
кордон. Наявність відповідей на
запити державного виконавця з бази
даних АІС “Автомобіль”,
Ужгородського міського центру
зайнятості , УПФ в м. Ужгороді , реєстру
прав власності на нерухоме майно про
наявність або відсутність у боржника
зареєстрованих транспортних засобів,
техніки ,земельних ділянок ,
нерухомості тощо, згідно яких за
боржником транспортні засоби не
значаться, на обліку в центрах
зайнятості боржник не перебуває,
земельні ділянки за ним не
зареєстровані - не доводять факт
ухилення боржника ОСОБА_1 від
виконання зобов'язань перед стягувачем
.

На підтвердження доказів ухилення
ОСОБА_1 від виконання зобов'язань перед
стягувачем, старшим державним
виконавцем надано до подання акт
державного виконавця від 29.04.2014 року ,
згідно якого боржник за викликом до
державного виконавця не з’явився .

Проте, наявний при матеріалах акт
державного виконавця від 29.04.2014 року
про те, що боржник ОСОБА_1 за викликом
до державного виконавця не з’явився
не є доказом ухилення боржника ОСОБА_1
від виконання зобов'язань перед
стягувачем.

Виклик державного виконавця № 17-474/14
від 22.04.2014 року надсилався боржнику
ОСОБА_1 за адресою м.Ужгород, пр. Свободи
38/42. Доказів про те, що боржник отримав
виклик державного виконавця суду не
надано, а лише надано реєстр
рекомендованих листів МВ ДВС
переданих в Головпоштамт, що не є
доказом саме отримання боржником
даного виклику.

В матеріалах подання відсутні належні
докази того, що боржник ОСОБА_1 отримав
постанову про відкриття виконавчого
провадження, отримав повістку –
виклик до державного виконавця.

Посилання державного виконавця на те,
що всі документи надсилаються
боржнику рекомендованими листами, на
підтвердження чого надає реєстр
рекомендованих листів не може
слугувати доказом того, що боржник
отримав вказані документи.

Єдиним доказом належного
повідомлення боржника про виклик або
про вручення йому процессуальних
документів можуть бути дані про
його розпис про отримання виклику,
документів, тощо , що підтверджує факт
вручення йому виклику, документів, тощо
.

Крім того у поданні є відомості про те,
що громадянин ОСОБА_1 не є
документований паспортом громадянина
України для виїзду за кордон.

Із подання вбачається, що громадянин
ОСОБА_1 не виконує рішення суду.

Слід виходити з того, що процесуальний
порядок обмеження права боржника на
виїзд за межі України прямо
встановлений виключно нормами
ЦПК України (ст. 377-1 ЦПК
України).

Зважаючи на викладене, враховуючи
наявні матеріали подання, приходжу до
переконання, що державним виконавцем
не були наведені факти, які
безпосередньо б свідчили про наявність
дійсної загрози виїзду боржника за
кордон та ухилення від виконання
судового рішення, не надано суду
доказів саме ухилення боржника ОСОБА_1
від виконання зобов'язань перед
стягувачем, які є підставою для
обмеження його у праві виїзду за
кордон, а тому подання як
необґрунтоване не підлягає
задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6
Закону України „Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України”, ст. 1, 11 Закону України "Про
виконавче провадження", ст. 377-1 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання
старшого державного виконавця
міського відділу державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області погодженого з начальником
міського відділу державної виконавчої
служби Ужгородського

міськрайонного управління юстиції
Закарпатської області про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду громадянина України
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця
ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України .

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя
Ужгородського

міськрайонного суду

ОСОБА_4