Справа № 346/1564/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2017/2014
Головуючий у 1 інстанції Хільчук І. І.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Соколовського
В.М.,

суддів: Беркій О.Ю.,
Горблянського Я.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю: апелянта ОСОБА_2, його
представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виділ частки із
майна, що є у спільній частковій
власності, та за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виділ частки із
майна, що є у спільній частковій
власності,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Коломийського міськрайонного
суду від 18 серпня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 18 серпня 2014 року позов ОСОБА_2
до ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що
є у спільній частковій власності
задоволено частково.

Виділено в натурі ОСОБА_2 належних
на праві приватної власності 63/100
часток житлового дерев'яно-цегляного
будинку без господарських будівель та
споруд, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, приміщення житлового будинку:
Літера «А» поверх II: 1-а кімната, Літера
«А» поверх II - 1-5, площею 12.1 м.кв.; 2-а
кімната, Літера «А» поверх II - 1-9, площею
16.9 м. кв.; 3-я кімната, Літера «А» поверх II
- 1-19, площею 25.2 м.кв.; сходова, Літера «А»
поверх І - 1-1, площею 7.3 м.кв.; гараж,
Літера «А» поверх І - 1-2, площею 20.9 м.кв.;
сходова, Літера «А» поверх II - 1-3, площею
9.5 м.кв.; хол, Літера «А» поверх II - 1-4,
площею 17.5 м.кв.; веранда, Літера «А»
поверх II - 1-6, площею 8.2 м.кв.; санвузол,
Літера "А" поверх ІІ - 1-7, площею 6.1 м.кв.;
кухня, Літера «А» поверх II - 1-8, площею 14.5
м.кв., всього загальною площею 138,2 м.кв.,
що на 6/100 більше, ніж приходиться на
ідеальну частку ОСОБА_2, та відповідає
69/100 часток житлового будинку,
розміщеного за адресою: АДРЕСА_1.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виділ частки
із майна, що є у спільній частковій
власності задоволено повністю.

Виділено в натурі ОСОБА_4 належних на
праві приватної власності 37/100 часток
житлового дерев'яно-цегляного будинку
з господарськими будівлями та
спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, приміщення житлового будинку:
веранда, Літера «А» поверх І - 8-1, площею
8.2 м.кв.; коридор, Літера «А» поверх І - 1-2,
площею 5 м.кв.; туалет, Літера «А» поверх
І - 1-3, площею 1.1 м.кв.; ванна, Літера «А»
поверх І - 1-4, площею 2.9 м.кв.; кухня,
Літера «А» поверх І - 1-5, площею 15.1 м.кв.;
кімната, Літера «А» поверх І - 1-9, площею
16.4 м.кв.; кімната, Літера «А» поверх І -
1-6, площею 14.8 м.кв., що на 6/100 менше, ніж
приходиться на ідеальну частку ОСОБА_4,
та відповідає 31/100 часток житлового
будинку, розміщеного за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
компенсацію за зменшення частки у
житловому будинку в розмірі 65483 грн.

Припинено право спільної часткової
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

В решті вимог ОСОБА_2 відмовлено.

На дане рішення в частині стягнення
компенсації за зменшення частки у
житловому будинку в розмірі 65483 грн.
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу,
оскільки вважає, що в цій частині
рішення є незаконним. Зокрема, апелянт
зазначає, що суд не взяв до уваги такі
факти: надання ним письмового доказу -
звіту в стислій формі про оцінку майна,
виконаного ТОВ "Станіславська оціночна
компанія", відповідно до якого вартість
1 м.кв. загальної площі квартири, що йому
належить становить 2861,1 грн. Виходячи з
цього, компенсації за 11,13 м.кв. підлягає
31844,04 грн. Саме цю суму компенсації
вважає справедливою та документально
підтвердженою. На думку апелянта,
довідка, яку суд взяв до уваги від 11.08.2014
року за підписом керівника
Коломийського приватного
інформаційного агентства "РІО", не є
належним та допустимим доказом,
оскільки вказане агентство не має
ліцензії, отриманої у встановленому
законом порядку, на надання такого роду
оцінок. Крім того вказана довідка
стосується вартості частини першого
поверху, що належить ОСОБА_4,
конструкції якого побудовані з цегли, а
не другого, що належить йому та
побудований з дерева. Таким чином,
апелянт вважає, що суд не дав правової
оцінки вказаним документам, не навів
доводів та не обґрунтував у рішенні
мотивів відмови прийняття наданих ним
доказів щодо розміру компенсації. З цих
підстав просив постановити ухвалу,
якою рішення суду в частині стягнення з
нього компенсації в розмірі 65483 грн.
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким стягнути із нього на користь
ОСОБА_4 компенсацію за зменшення частки
у житловому будинку в розмірі 31844 грн. 04
коп.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його
представник - ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримали з наведених у ній мотивів та
просили її задовольнити.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась,
хоча про час та місце розгляду справи
була повідомлена належним чином, що
відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не
перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідача, пояснення
апелянта та його представника,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Як слідує із апеляційної скарги,
рішення суду оскаржується апелянтом в
частині стягнення компенсації за
зменшення частки у житловому будинку в
розмірі 65483 грн., в іншій же частині
сторони із рішенням погодились, про що
свідчить і те, що ОСОБА_4 апеляційну
скаргу на рішення не подавала.
Враховуючи це, рішення суду підлягає
перевірці та перегляду виключно в
частині стягнення компенсації за
зменшення частки у житловому будинку.

Визначаючи розмір компенсації за
зменшення частки у житловому будинку в
сумі 65483 грн., суд виходив із даних
довідки №1/08 від 11.08.2014 року, виданої
Інформаційним агентством "РІО" (а.с.96),
згідно якої частина першого поверху
житлового будинку загальною площею 63,5
кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, становить в
середньому 30000 доларів США, що
еквівалентно 378000 грн. згідно курсу НБУ.

Однак з таким висновком суду
погодитись не можна, оскільки такого
висновку суд дійшов з порушеннями норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення в цій частині.

Посилаючись на довідку №1/08 від 11.08.2014
року, видану Інформаційним агентством
"РІО", суд не звернув уваги не те, що така
довідка не є належним та допустимим
доказом для обґрунтування вартості
нерухомого майна, оскільки
Інформаційне агентство "РІО" не має
ліцензії на надання такого роду оцінок.

Разом з тим, у матеріалах справи (а.с.83-93)
міститься наданий позивачем звіт у
стислій формі про оцінку майна,
відповідно до якого вартість частини
будинку, що оформлена як квартира,
загальною площею 138,2 кв.м. та
розташована за адресою:
АДРЕСА_1/1, становить 395408 грн. Даний звіт
виконаний ТОВ "Станіславська оціночна
компанія", якій видано відповідний
сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності, а тому наділена у
встановленому законом порядку правом
здійснювати оцінку нерухомого майна.

Зазначений звіт судом було
безпідставно не визнано доказом тільки
на тій підставі, що такий поставлений
під сумнів представником відповідача і
проведений без участі відповідача. У
випадку не згоди із проведеною оцінкою,
відповідач мав право надати належні та
допустимі докази, які б його
спростували, або просити про
призначення експертизи для визначення
оцінки, однак цього не зробив.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд, всупереч
ст.ст.59, 60, 212 ЦПК України, не визнав
вказаний звіт доказом, а взяв до уваги
довідку, видану Інформаційним
агентством "РІО", чим порушив норми
процесуального права.

Виходячи із звіту у стислій формі про
оцінку майна (а.с.83-93), вартість 1 м.кв.
загальної площі квартири (138,2 кв.м.)
становить 2861,1 грн. Судом першої
інстанції встановлено, що в результаті
виділу в натурі часток сторін по справі
у житловому будинку ОСОБА_4 виділено на
6/100 частин (11,13 м.кв.) будинку менше, ніж
відповідає її ідеальній частці, що у
грошовому еквіваленті становить 31844
грн. 04 коп. Отже, колегія суддів вважає,
що саме вказана сума - 31844 грн. 04 коп., а
не визначена судом першої інстанції,
підлягає стягненню з позивача ОСОБА_2
на користь відповідача ОСОБА_4 за
зменшення частки у житловому будинку.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення суду в частині
стягнення компенсації за зменшення
частки у житловому будинку не
відповідає вимогам ст.213 ЦПК України
щодо законності та обґрунтованості, а
тому не може залишатись в силі і
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення, яким слід
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
компенсацію за зменшення частки у
житловому будинку в розмірі 31844 грн. 04
коп.

Керуючись ст. ст.307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного
суду від 18 серпня 2014 року в частині
визначення компенсації за перевищення
ідеальної частки над реальною
скасувати і в цій частині ухвалити нове
рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
компенсацію за зменшення частки у
житловому будинку в розмірі 31844 грн. 04
коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий
В.М. Соколовський

Судді:
О.Ю. Беркій

Я.Д. Горблянський