Справа № 335/9814/14-ц 2/335/2130/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року

м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Макарова В.О., при секретарі
Дворниковій Я.П., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Запоріжжя цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів.

В позові зазначила, що з жовтня 2012 року
вона разом із ОСОБА_2 почали спільно
проживати однією сім'єю як жінка і
чоловік. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась
донька ОСОБА_3

З причин постійних сварок,
несумісність поглядів на життя та
протилежні уявлення про спільний побут
з жовтня 2013 року фактичні шлюбні між
ними припинились, позивач з донькою
стали проживати окремо.

Також, вказує, що з моменту народження
дитини вона не працює, жодних доходів
не має, доньку утримує сама. До липня 2013
року ОСОБА_2 надавав кошти на утримання
дитини в різних сумах, які визначав на
власний розсуд, а після цього часу
взагалі відмовився від матеріального
утримання доньки. На її утримання
жодних коштів відповідач надавати не
бажає.

ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її
користь аліменти на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі
950 гривень щомісяця, та аліменти і на її
утримання також в розмірі 950 гривень
щомісяця.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач з позов погодився частково,
зазначив, що працює та не заперечує
проти стягнення з нього аліментів на
доньку у розмірі 30 % від розміру його
заробітної плати, проти стягнення
аліментів на утримання позивача
заперечував у повному обсязі.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
письмові докази, заслухавши учасників
процесу, суд вважає за необхідним
позовні вимоги задовольнити частково,
у зв'язку з наступним.

Судом встановлено та не заперечувалось
і відповідачем, що з жовтня 2012 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали
однією сім'єю як жінка і чоловік.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1, виданим 06.09.2012 року
Орджонікідзевським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції, актовий
запис № 669, ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Запоріжжя
народилась ОСОБА_3, матір'ю якої
записана ОСОБА_1, а батьком ОСОБА_2.

Як вбачається із довідки Міського
комунального підприємства
„Основаніє", малолітня ОСОБА_3
зареєстрована та проживає разом із
матір'ю за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки ПП
„Інформтрейдінг" № 20 від 23.09.2014 року,
ОСОБА_2 працює за основним місцем
роботи з 01.10.2013 року та займає посаду
торговельного агента. Посадовий його
оклад становить 1 275 грн.

Відповідно до довідки ПП
„Інформтрейдінг" № 19 від 24.09.2014 року,
загальна сума доходу відповідача за
період з 01.03.2014 року по 31.08.2014 року
становить 7 650 грн.

Згідно ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.
180 СК України, батьки зобов'язані
утримувати дітей до досягнення ними
повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України „Про
охорону дитинства", кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини
від 20 листопада 1989 року,
держави-учасниці признають право
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального та соціального
розвитку дитини. Батьки або інші особи,
що виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення умов
життя, необхідних для розвитку дитини,
в межах своїх здатностей та фінансових
можливостей.

Способи виконання обов'язку утримувати
дитину визначені статтею 181 СК України,
за змістом якої кошти на утримання
дитини (аліменти) за рішенням суду
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України, при визначені
розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я матеріальне становище дитини,
стан здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
а також інші обставини, що мають
істотне значення. Мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятків випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

В даному випадку, при вирішенні вимог
про стягнення аліментів на дитину, суд
повинен виходити, насамперед, із
захисту її інтересів.

Кожен з батьків, на переконання суду, у
рівному ступені повинен забезпечувати
необхідний життєвий рівень їхньої
дитини, що не повинен бути нижче
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, і який повинен визначитись не
тільки розміром грошового утримання.

Позивач, безпосередньо утримуючи
дитину крім матеріальної складової,
цей рівень забезпечує створенням
належних умов для всебічного розвитку
дитини.

Відповідач, який проживає окремо від
дитини, зі свого боку, для створення цих
необхідних умов проживання своєї
доньки в даному випадку повинен
надавати майнову допомогу.

З урахуванням встановлених в судовому
засіданні обставин справи, зважаючи на
матеріальні та духовні потреби дитини,
враховуючи її стан здоров'я та
матеріальне положення, а також
враховуючи стан здоров'я та
матеріальне положення платника
аліментів, інші обставини, суд визнає,
що заявлена до стягнення позивачем
сума розміру аліментів на утримання
неповнолітньої дитини є завищеною,
тому суд вважає необхідним визначити
розмір аліментів, який відповідач
повинен сплачувати на користь позивача
на утримання їхньої доньки в сумі 600
гривень.

На переконання суду, саме цей розмір
аліментів, виходячи з принципів
розумності і справедливості, а також з
того, що відповідно до сімейного
законодавства сторони не позбавлені в
майбутньому права на зміну розміру
грошового утримання дитини у зв'язку зі
зміною їх майнового стану та інших
обставин, є достатнім для захисту
інтересів дитини, у зв'язку з чим,
вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини
підлягають частковому задоволенню.

Розглядаючи вимоги позивача щодо
стягнення аліментів на її утримання,
суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.91 СК України, жінка
та чоловік, які не перебувають у шлюбі
між собою, мають право на утримання у
разі проживання з нею, ним їхньої
дитини, відповідно до частин
другої-четвертої статті 84 та статей 86 і
88 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.84 СК
України, дружина з якою проживає
дитина, має право на утримання від
чоловіка-батька дитини до досягення
дитиною віку трьох років.

Згідно з ч.4 ст.84 СК України, право на
утримання вагітна дружина, а також
дружина, з якою проживає дитина, має
незалежно від того чи вона працює та
незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що у зв'язку з
народженням дитини позивачка не
працює, а тому також потребує
матеріальної допомоги.

При встановлених в судовому засіданні
обставинах відповідач є такою особою,
який має можливість надавати допомогу
позивачці на її утримання на час до
досягнення дитиною трирічного віку.

Суд вважає правильним стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її
утримання аліменти, але не як дружини, а
як жінки, яка не перебуває у шлюбі, але
має право на утримання через
проживання з нею їхньої спільної
дитини до досягнення нею трьох років в
порядку ст. 91 та ст. 84 СК України .

Визначаючи розмір в цій частині
аліментів, суд виходить з встановлених
обставин, тому з урахуванням
матеріального стану відповідача і з
того, що позивачка не довела наявність
у відповідача більших доходів і його
спроможності надавати їй допомогу у
вказаному нею розмірі, а саме в сумі 950
гривень щомісяця, вважає можливим і
доцільним стягнути аліменти на
утримання позивачки теж у твердій
грошовій сумі, але в розмірі 200 гривень
щомісячно, що відповідатиме інтересам
сторін.

Отже, за таких обставин, вимоги
позивача про стягнення аліментів на її
утримання, суд також визнає доведеними
та такими, що підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 191 СК
України, аліменти присуджуються за
рішенням суду від дня подання позовної
заяви.

Таким чином, на основі повно та
всебічно з'ясованих обставин, на які
посилаються сторони, як на підставу
своїх вимог та заперечень
підтверджених доказами, перевірених в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість, а також
достатність, взаємозв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд
допускає негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

Крім того, враховуючи те, що позивач за
подання позову, відповідно до п.3 ч.1 ст.5
Закону України „Про судовий збір",
звільнений від сплати судового збору,
суд вважає за необхідне стягнути дані

витрати з відповідача по справі, на
користь держави.

Керуючись ст. 8 Закону України „Про
охорону дитинства", ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191
СК України, ст.ст.10, 11, 60, 197, 212-213, 214, 215, 218,
224, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти
на утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 600
(шістсот) гривень щомісяця, починаючи з
22.08.2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти
на її утримання в розмірі 200 (двісті)
гривень щомісяця, починаючи з 22.08.2014
року і до досягнення дитиною
трьохрічного віку.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь держави судовий збір у розмірі
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць підлягає негайному
виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та
підписаний 01.10.2014 року.

Суддя

Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя:
В.О. Макаров