Єдиний унікальний номер 249/7159/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/5347/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого
Маширо О.П.

суддів Баркова
В.М., Зайцевої С.А.

при секретарі
Сачко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
по апеляції ОСОБА_1 на рішення
Шахтарського міськрайонного суду від 16
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до публічного акціонерного
товариства «ДТЕК «Донецькобленерго»
про визнання дій неправомірними,
стягнення моральної шкоди,
зобов»язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

До апеляційного суду звернувся позивач
ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на
рішення суду, яким йому було відмовлено
у задоволенні позовних вимог.

Суд першої інстанції виходив з того, що
позивач є споживачем електричної
енергії у квартирі АДРЕСА_1, на його
ім»я відкритий особовий рахунок за
цією адресою.

Станом на 03 грудня 2013 року по особовому
рахунку позивача існує борг у сумі 334
грн. 02 коп., тому відповідач відключив
квартиру ОСОБА_1 від електропостачання,
попередивши його належним чином про
наявність боргу та необхідність його
погашення.

Дослідивши надані сторонами докази,
суд першої інстанції дійшов висновку
про те, що відключення квартири
позивача від постачання
електроенергії відбулось у
відповідності до вимог Правил
користування електричною енергією для
населення, тому відмовив позивачеві у
задоволенні його вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити його позовні
вимоги у повному обсязі, оскільки
вважає, що рішення суду є незаконним та
несправедливим, таким, що ухвалене з
порушенням вимог матеріального і
процесуального права.

Зокрема, суд першої інстанції не
прийняв до уваги, що між ним та
відповідачем існує спір щодо наявності
у нього боргу по оплаті використаної
електроенергії, а саме: відповідач не
враховує, що оплату за електроенергію
він здійснює щомісячно з урахуванням
його пільги.

Крім того, відповідач вважає, що по його
квартирі існує борг у сумі 293 грн. 14 коп.,
однак ніяких доказів про те, що такий
борг насправді існує, товариство до
суду не надало.

Суд також не врахував, що відключення
квартири від електропостачання
провадиться у разі несплати коштів за
використану електроенергію, однак він
регулярно проводить таку оплату з
урахуванням тієї пільги, яка у нього є.

Крім того, у повідомленні про
відключення його квартири від
електропостачання невірно вказана
сума боргу - 363 грн. 44 коп. замість 293 грн.
14 коп., як було вказано у розрахунку
відповідача.

Позивач ОСОБА_1 до апеляційного суду не
з"явився, надав заяву, у якій просив
розглянути справу за його відсутністю.

Представник ПАТ «ДТЕК
«Донецькобленерго» також не з»явився у
судове засідання, про час та місце
розгляду справи в апеляційному суді
товариство було повідомлене належним
чином.

У відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи, тому апеляційний
суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності позивача та
представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, рішення суду
залишити без змін, з таких підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим,
тобто ухваленим у відповідності до
вимог процесуального судочинства на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На думку апеляційного суду оскаржуване
судове рішення відповідає вимогам
процесуального і матеріального закону,
тому підстав для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції всебічно, повно і об"єктивно
дослідив надані сторонами докази,
правильно встановив фактичні
обставини справи та зробив правильні
правові висновки про те, що вимоги
позивача не ґрунтуються на законі.

У рішенні наведені відповідні мотиви, з
яких суд його ухвалив. Ці мотиви не
суперечать закону та не спростовуються
доводами скарги.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач разом зі своєю дружиною
зареєстрований та проживає у квартирі
АДРЕСА_1. Крім того, як вказав позивач, у
цій квартирі також зареєстрований
їхній син, однак він фактично з 17 серпня
2004 року за місцем реєстрації не
проживає.

З витягу з особового рахунку позивача,
який був наданий товариством,
вбачається, що по квартирі ОСОБА_1 існує
борг по оплаті використаної
споживачами електроенергії, який
утворився через регулярну недоплату
коштів за використану електроенергію
(а.с.36).

Про наявність у позивача боргу по
оплаті електроенергії він
неодноразово сповіщався, а саме: листом
від 19 липня 2011 року (а.с.34); листом від 19
березня 2012 року, у якому було також
вказано, цей лист є повторним
попередженням про наявність
заборгованості у сумі 241 грн. 44 коп., у
разі несплати цього боргу у строк до 07
квітня 2012 року квартира позивача буде
відключена від електропостачання
(а.с.32).

Чергове попередження про наявність
боргу у сумі 295 грн. 14 коп. станом на 24
вересня 2013 року надійшло позивачеві 30
жовтня 2013 року. У цьому попередженні
також вказано, що у разі несплати боргу
у строк до 28 листопада 2013 року квартира
позивача буде відключена від
електропостачання (а.с.8).

З повідомлення від 03 грудня 2013 року
вбачається, що постачання
електроенергії на адресу позивача було
припинене 03 грудня 2013 року у зв»язку з
наявністю боргу у сумі 363 грн. 44 коп.
(а.с.8).

За таких обставин апеляційний суд
вважає, що позивач був належним чином
попереджений про можливе відключення
його помешкання від електропостачання
через наявність у нього боргу по
оплаті, а також про необхідність у
встановлений строк погасити цей борг,
тому висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону.

Зі справи також вбачається, що між
позивачем та електропостачальником
дійсно існує спір щодо оплати
використаної електроенергії, оскільки
позивач не погоджується з порядком
застосування відповідачем його пільги
при оплаті електроенергії.

Натомість, заперечуючи проти наявності
нарахованого товариством боргу,
позивач не надав до суду ніяких
належних та допустимих доказів на
підтвердження своїх заперечень та не
довів, що ніяких боргових зобов»язань
перед електропостачальником у нього не
існує, хоча у відповідності до вимог
ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

За таких обставин апеляційний суд не
може прийняти доводи апеляційної
скарги у цій частині вимог.

Усі інші доводи апеляційної скарги
також були предметом дослідження у
суді, на правильність висновків суду
вони не впливають та зроблених судом
висновків не спростовують, тому
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити як безпідставну,
рішення суду як таке, що відповідає
вимогам закону, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шахтарського міськрайонного
суду від 16 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:

Судді: