№пр.2/521/298/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси в складі:
судді - Буран О.М.
при секретарі - Янкул Г.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики, суд -
Позивач звернувся до Малиновського
районного суду м. Одеси з позовом до
ОСОБА_2 та уточнивши в процесі розгляду
справи свої вимоги, просить стягнути з
відповідача на свою користь
заборгованість за договором позики у
загальному розмірі 51 409,41 грн., з яких:
сума основного боргу - 50 587,20 грн.,
інфляційні кошти з застосуванням
індексу інфляції - 118,04 грн. грн., три
проценти річних від простроченої суми
- 704,17 грн. грн., а також суму моральної
шкоди у розмірі 10 000 грн.; судовий збір у
розмірі 470,42 грн. та витрати, пов*язанв
із розглядом справи у розмірі 143,67 грн..
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що він на умовах
позики, відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК
України, передав відповідачу 5000
доларів США, відповідно до чого,
позичальником, ОСОБА_2, була передана
йому, позикодавцю розписка від 20.12.2012
року. В розписці зазначено, що ОСОБА_2
отримала від ОСОБА_1 грошову суму у
розмірі 5 000 доларів США та
зобов'язується віддати йому 6 000 доларів
США, тобто більше на 1 000 доларів США, яка
вважається сумою процентів за
користування позикою, до кінця березня
2013 року. На момент передачі коштів і
складання розписки, між сторонами був
встановлений порядок одержання
процентів у вигляді фіксованої суми в
розмірі 1000 доларів США. Також позивач
зазначив, що 12.07.2013 р. відповідач
повернула йому частину боргу в розмірі
1 500 доларів США. Таким чином,
заборгованість відповідача перед
позивачем з 01.04.2013 року по 12.07.2013 року
складала 6 000 доларів США, а з 12.07.2013 року
по теперішній час складає суму у
розмірі 4 500 доларів США. Враховуючи, що
договірні зобов'язання зі сторони
відповідача (позичальника) не були
виконанні належним чином і в повному
обсязі, позивач змушений звернутися з
вказаним позовом до суду та просить
стягнути заборгованість, що виникла на
умовах позики, а також судові витрати.
Крім того, позивач просить також
стягнути з відповідача на його користь
моральну шкоду, яку він зазнав
внаслідок того, що відповідач взагалі
відмовлявся повертати йому позичену
суму коштів в строки передбачені
розпискою. Спричинену моральну шкоду
позивач оцінює у розмірі 10 000 гривень.
У судове засідання з'явився
представник позивача, позов підтримав
у повному обсязі, просив задовольнити.
Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
Вивчивши матеріали справи у їх
сукупності, вислухавши пояснення
представників сторін, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК
України зобов`язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що 20.12.2012 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір
позики, відповідно до якого останній
одержав від позивача в борг гроші в
сумі 5 000 (п'ять тисяч) доларів США, що
еквівалентно станом на 03.04.2014 р. - 50 587,20
(п'ятдесят тисяч п'ятсот вісімдесят сім
грн. 20 коп.). Відповідач, ОСОБА_2
зобов'язалася в строк до кінця березня
2013 року повернути гроші позивачеві,
повертаючи при цьому 6 000 доларів США.
Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Факт укладення між сторонами договору
позики на зазначену суму,
підтверджується розпискою, виданою
20.12.2012 року відповідачем, ОСОБА_2
Відносини позики, які виникли між
позивачем, як позикодавцем, та
відповідачем, як позичальником, за
своєю природою є одностороннім
зобов'язанням (правочином), в якому
ОСОБА_2, як позичальник, зобов'язана
повернути отриману нею грошову суму в
строк, встановлений за домовленістю
сторін (зазначений у розписці), а
позивач, як позикодавець, має право
прийняти виконання зобов'язання або
вимагати належного виконання
відповідачем свого обов'язку.
Незважаючи на те, що строк повернення
суми боргу давно минув, відповідач
прийняті на себе за договором позики
зобов'язання не виконав, суму боргу
позивачеві не повернув і від
повернення ухиляється.
У судовому засіданні встановлено, що
борг складає суму у розмірі 51 409,41
(п*ятдесят одну тисячу чотириста
дев'ять) гривень 41 копійку, з яких: сума
основного боргу - 50 587,20 (п'ятдесят тисяч
п'ятсот вісімдесят сім грн. 20 коп.)
гривень; інфляційні кошти з
застосуванням індексу інфляції - 118,04
грн. (сто вісімнадцять грн. 04 коп.)
гривень; три проценти річних від
простроченої суми - 704,17 грн. (сімсот
чотири грн. 17 коп.) гривень.
На підставі ст. 625 ЦК України, боржник,
що прострочив грошові зобов'язання на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням установленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
Сума заборгованості ОСОБА_2 перед
позивачем, з врахуванням частини боргу,
складає 4 500 доларів США. Інфляційні
кошти з застосуванням індексу інфляції
за весь час прострочення складають: 10,50
доларів США. Три проценти річних за
весь час прострочення складають: 62,64
доларів США. Таким чином, загальна сума
боргу за розпискою від 20.12.2012 року по 12
серпня 2013 року з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, складає: 4
500,00 доларів США + 62,64 + 10,50 доларів США = 4
573,14 доларів США. На офіційному сайті
Національного банку України
зазначений офіційний курс гривні до
іноземних валют, згідно якого, станом
на 03.04.2014 рік, 100 доларів США = 1124,16 грн.
Таким чином, борг Відповідача складає:
4573,14 доларів США : 100 х 1 124,16 = 51 409,41 грн. з
яких, сума основного боргу - 50 587,20 грн., 4
500,00 доларів США : 100 х 1 124,16 = 50 587,20 грн.
Інфляційні кошти з застосуванням
індексу інфляції - 118,04 грн., 10,50 доларів
США : 100 х 1 124,16 = 118,04 грн. Три проценти
річних від простроченої суми - 704,17 грн..
62,64 доларів США : 100 х 1 124,16 = 704,17 грн.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та діючого законодавства.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, відшкодування
Позивач, крім основного боргу, просить
суд також прийняти рішення стосовно
стягнення з відповідача на його
користь моральної шкоди, яку він зазнав
внаслідок того, що відповідач взагалі
відмовлявся повертати йому позичену
суму коштів в строки передбачені
розпискою. Спричинену моральну шкоду
позивач оцінює у розмірі 10 000 гривень.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується грішми.
Згідно ст.,ст. 10, 60 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.
Позивач ОСОБА_1 всупереч вимог ст.ст.10,
60 ЦПК України, протягом розгляду
справи, не надав суду достатніх доказів
на підтвердження заявлених позовних
вимог, стосовне стягнення моральної
шкоди у розмірі 10 000 грн., зокрема
причинно-наслідкового зв*язку між
діями відповідача та переліком
факторів, що явились причиною
спричинення та як слідством стягнення
Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказів.
Враховуючи вказані обставини, а також
наявність конфліктної ситуації між
сторонами тривалого обсягу, суд вважає,
що вимоги у частині стягнення
моральної шкоди підлягають частковому
задоволенню, у сумі 3 000,00 грн.
Відповідно до ч.3 ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим, тобто ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. При цьому п. 1 ст. 16 ЦК
України, передбачено, що кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Також стягненню з відповідача на
користь позивача підлягає судовий збір
та витрати, пов*язані з розглядом
справи у загальному розмірі 614,09 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 15, 23, 526, 611, 625, 1047 - 1050 ЦК
України, ст.3 Закону України „Про
індексацію грошових доходів населення"
ст.ст. 3-5, 10, 11, 60, 208, 209, 212- 215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 заборгованість за
договором позики у загальному розмірі
51 409,41 (п*ятдесят одну тисячу чотириста
дев'ять) гривень 41 копійка.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди у
розмірі 3 000, 00 (три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 суму сплаченого
судового збору та витрат, пов*язаних с
розглядом справи у загальному розмірі
614,09 ( шістсот чотирнадцять) гривень 09
копійок.

Рішення може бути оскаржене
шляхом подання апеляційному суду через
суд першої інстанції апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
О.М. Буран