Провадження № 4-с/0202/63/2014
УХВАЛА

Іменем України

18 вересня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

в складі: головуючої судді: Слюсар Л.П.

при секретарі: Голобородько
О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1
суб’єкт оскарження державний
виконавець Комунарівського ВДВС
Запорізького міського управління
юстиції на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 року скаржник звернувся до
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська суб’єкт оскарження
державний виконавець Комунарівського
ВДВС Запорізького міського управління
юстиції на дії державного виконавця.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 вказала,
що заочним рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
04.06.2013 року по цивільній справі №
202/22461/13-ц за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»,
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості було присуджено до
стягнення заборгованість за кредитним
договором № DN81AR02000027 від 19.06.2008 року у
розмірі 29831,34 дол. США.

02.06.2014 року виконавчий лист надійшов до
відділу ДВС у Комунарському районі
Запорізького міського управління
юстиції та було відкрито виконавче
провадження ВП № 43523950. На прохання
скаржниці до матеріалів виконавчого
провадження рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2011
року між тими ж сторонами про той самий
предмет і яке набрало законної сили,
державний виконавець Трифонова Т.В.
відмовила у цьому клопотанні.
Скаржниця вважає, що дії державного
виконавця Трифонової Т.В. порушують її
права, тому що вказаним рішенням
Комурнарського районного суду договір
поруки, який підписано ОСОБА_1 визнано
недійсним, отже арешт на її майно
державним виконавцем накладено
безпідставно.

Просила визнати дії державного
виконавця Трифонової Т.В.
неправомірними й скасувати постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 43523950 від 02.06.2014 року та постанову
від 16.06.2014 рок про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження; зобов’язати державного
виконавця повернути виконавчий лист до
індустріального районного суду м.
Дніпропетровська.

Сторони в судове засідання не
з’явилися. Про час і місце слухання
справи повідомлялись належним чином.
Про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст.386 ЦПК України неявка
в судове засідання заявника або
заінтересованої особи, яким
повідомлено про час і місце його
проведення, не перешкоджає розгляду
скарги.

Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України в
зв’язку з неявкою сторін у судове
засідання, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши докази по справі,
матеріали цивільної справи 202/22461/13-ц
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська перебувала цивільна
справа за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»,
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

04.06.2013 року за результатом розгляду
справи винесено заочне рішення суду,
яким позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» задоволено та
присуджено стягнути з ОСОБА_3, (69000,
АДРЕСА_1 ІПН: НОМЕР_1), ОСОБА_1, (69000,
АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_2) на користь
Публічного акціонерного Товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ DN81AR02000027 від 19.06.2008 року у розмірі 29831,34
дол. США, що відповідно до повідомлення
НБУ складає 238352,35 грн., стягнути з
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_1 солідарно
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» заборгованість у розмірі
10 000,00 грн. стягнути у рівних частках з
ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» 2483,52 грн. судовий
збір.

На виконання рішення суду
Індустріальним районним судом 09.07.2013
року було видано виконавчий лист, з
яким ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до
Комунарського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції. На
підставі даного виконавчого листа
державним виконавцем Бородавко Е.В.
Комунарського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції винесено
постанову серії ВП № 43523950 про
відкриття виконавчого провадження від
02.06.2014 року.

Постановою ст. державного виконавця
Трифановою Т.В. 16.06.2014 року за заявою
ПАТ КБ «ПриватБанк» винесено постанову
ВП № 43523950 , якою накладено арешт на все
майно ОСОБА_1 в межах суми 250790,87 грн.

Не погоджуючись з вище вказаними
постановами державних виконавців про
відкриття виконавчого провадження на
накладення арешту на майно боржника
ОСОБА_1 до матеріалів скарги приєднано
копію рішення Комунарсього районного
суду м. Запоріжжя по справі № 2-2280/2011 від
03.10.2011 року, яким визнано недійним
договір поруки № DN81AR02000027 від 19.06.2008
року,укладеним Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк» та невідомою особою від
імені ОСОБА_4, отже скаржниця не є
належним відповідачем та стягувачеві
нічого не винна.

Згідно п. 1 ст. 19. Закону України “Про
виконавче провадження” державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону: за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Відповідно до ст. 25 Закону України “Про
виконавче провадження” Державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» Виконавче
провадження підлягає закінченню у
разі: 1) визнання судом відмови
стягувача від примусового виконання
рішення суду; 2) визнання судом мирової
угоди між стягувачем і боржником у
процесі виконання; 3) смерті або
оголошення померлим стягувача чи
боржника, визнання безвісно відсутнім
боржника або стягувача, ліквідації
юридичної особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва; 4) скасування
рішення суду або іншого органу
(посадової особи), на підставі якого
виданий виконавчий документ, або
визнання судом виконавчого документа
таким, що не підлягає виконанню; 5)
письмової відмови стягувача від
одержання предметів, вилучених у
боржника під час виконання рішення про
передачу їх стягувачу, або знищення
речі, що має бути передана стягувачу в
натурі; 6) закінчення строку,
передбаченого законом для
відповідного виду стягнення; 7)
визнання боржника банкрутом; 8)
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом; 9) повернення виконавчого
документа без виконання на вимогу суду
або іншого органу (посадової особи),
який видав виконавчий документ; 10)
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого відділу державної
виконавчої служби; 11) повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону;
12) якщо рішення фактично виконано під
час виконання рішення Європейського
суду з прав людини; 13) непред'явлення
виконавчого документа за відновленим
виконавчим провадженням у строки,
визначені статтею 51 цього Закону.

Відповідно до ст. 82 Закону України “Про
виконавче провадження” рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби бути
оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
або до керівника відповідного органу
державної виконавчої служби вищого
рівня чи до суду. Рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод.

Виходячи із вищевикладеного, та
оцінюючи докази в їх сукупності, суд
вважає, що державним виконавцем
Комунарського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції було
законно винесено постанову серії ВП №
43523950 про відкриття виконавчого
провадження від 02.06.2014 року про
стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у
розмірі 250790,87 грн. на підставі
звернення стягувача ПАТ КБ
«ПриватБанк» 31.05.2014 року до даної
виконавчої служби з належно оформленим
виконавчим листом № 202/22461/13ц, виданим
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська 09.07.2013 року на
підставі заочного рішення від 04.06.2013
року по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя по справі № 2-2280/2011 від
03.10.2011 року, було ухвалено за
результатом розгляду іншого предмету
спору, а саме: про звернення стягнення
на предмет застави за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 та про
внесення змін у кредитно-заставний
договір та стягнення моральної шкоди
за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1
до ПАТ КБ «ПриватБанк».

Дане рішення не могло бути взяте до
уваги державним виконавцем
Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ та
служити підставою для закриття
виконавчого провадження, оскільки це
не передбачено діючим законодавством.
Оскарження заочного рішення суду , на
підставі якого було видано виконавчий
документ є предметом розгляду у
судовому порядку, яким скаржниця
ОСОБА_1 скористалася, подавши заяву про
перегляд заочного рішення
Індустріального районного суду від
04.06.2013 року по цивільній справі №
202/22461/13-ц за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»,
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості. Ухвалою суду від 21.07.2014
року вищевказане заочне рішення
скасовано та справу призначено для
розгляду в загальному порядку. Крім
того, 21.07.2014 року було направлено лист
Начальнику Комунарського ВДВС
Запорізького МУЮ про відкликання
виконавчого листа № 202/22461/13-ц у зв’язку
зі скасуванням заочного рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 04.06.2013 року.

Керуючись: ст.6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
ст. 124 Конституції України, Законом
України “Про виконавче провадження”,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України “Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження”
від 26.12.2003 року № 14, ст.ст. 3,7, 10,11,14,210, 386-388
ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 суб’єкт
оскарження державний виконавець
Комунарівського ВДВС Запорізького
міського управління юстиції на дії
державного виконавця – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Індустріальний районний
суд, шляхом подачі протягом п’яти
днів з дня її проголошення апеляційної
скарги .

Суддя
Л.П. Слюсар