Провадження № 2/202/341/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 вересня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар
Л.П.

при секретарі
Голобородько О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
дебіторським рахунком, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у червні 2013 року звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
просив стягнути з відповідача ОСОБА_1
на свою користь заборгованість за
дебіторським рахунком НОМЕР_1 в
розмірі 342487,25 грн. та судові витрати по
справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що 15.06.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір № 129. Відповідно до умов даного
договору позичальник отримав кредит у
розмірі 40000,00 грн. строком до 14.06.2009 року
з умовами сплати за користування
кредитом відсотків у розмірі 19,00% на
рік.

16.06.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№ 131. Відповідно до умов даного
договору позичальник отримав кредит у
розмірі 40000,00 грн. строком до 16.06.2009 року
з умовами сплати за користування
кредитом відсотків у розмірі 19,00% на
рік.

14.09.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№ 88443-CRED. Відповідно до умов даного
договору позичальник отримав кредит у
розмірі 125000,00 грн. строком до 13.09.2010 року
з умовами сплати за користування
кредитом відсотків у розмірі 19,00% на
рік.

В забезпечення виконання зобов'язання
за вищевказаними кредитними
договорами між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_3 було укладено договори поруки №
129-2, № 131-2, № 88443-2 відповідно.

У зв'язку з невиконанням позичальником
своїх зобов'язань за кредитними
договорами за ними утворилася
заборгованість, що стало підставою для
звернення ПАТ КБ ПриватБанк до суду для
захисту своїх порушених, шляхом
невиконання умов кредитних договорів
та договорів поруки з боку
позичальника та поручителя. В ході
судового засідання ОСОБА_2 і ОСОБА_3
заявили, що вони не підписували
кредитні договори і договори поруки та
зобов'язань перед Банком не мають.

За фактом шахрайського оформлення
кредиту на його ім'я, клієнт ОСОБА_2
звернувся до Ленінського РВ ДМУ ГУ МВС
України в Дніпропетровській області.
За його заявою порушено кримінальну
справу № 67111127 за ознаками злочину,
передбаченого ч.1,3 ст.358 КК України
«Підроблення документів та
«використання завідомо підроблених
документів». В ході розслідування
кримінальної справи слідчим була
призначена графологічна експертиза.
Згідно висновку експерта, - підписи від
імені клієнта ОСОБА_2 в кредитних
договорах V. 129 від 15.06.2007., № 131 від
16.06.2007г., та в договорі № 88443- CRED про
відкриття та обслуговування платіжної
картки «Мікрокредит» від 14.09.2007г. та віл
імені поручителя ОСОБА_3 В договорах
поруки № 129-2, № 131-2, № 88443-2 виконані не
клієнтом ОСОБА_2 та поручителем ОСОБА_3,
а невстановленою особою.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було проведено
службове розслідування стосовно
причетності колишнього співробітника
ОСОБА_1 до вчинення дій, що містять
ознаки шахрайства. В результаті
проведеного службового розслідування
уповноваженими співробітниками
напряму "Служба безпеки" Головного
Офісу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в ході
моніторингу проблемного кредитного
портфеля, аналізу кредитних досьє
колишнього співробітника ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1, було виявлено ряд
активів, що мають явні ознаки
шахрайства, до яких відносяться також
зазначені кредитні договори.

На підставі службового розслідування
Кредитні договори № 129 від 15.06.2007р., № 131
від 16.06.2007р., № 88443- CRED від 14.09.2007р.
оформлені на ім'я клієнта ОСОБА_2 та
договори поруки № 129-2, № 131-2, № 88443-2
визнано шахрайськими, недійсними.

На підставі Висновку напряму "Служба
безпеки" Головного Офісу ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» N ZAKL-2012/1-6834093 від 27.07.2012
року, з метою уникнення подальших
шахрайських дій, заборгованість за
кредитними договорами № 129 від 15.06.2007р.,
№ 131 від 16.06.2007р., № 88443- CRED від 14.09.2007р.
було перенесено на дебіторський
рахунок Відповідача. На даний момент
суму заборгованості Відповідача
консолідовано на дебіторському
рахунку НОМЕР_1. Дана сума
заборгованості станом на 30.11.2012 року
складає 342487,25 грн., яку просили стягнути
на підставі ст. 1166 ЦК України.

Представник позивача у судове
засідання 11.04.2014 року з'явилася, надалі
відповідно до заяви від 19.09.2014 року
просила суд розглядати справу за її
відсутності. Позовні вимоги
підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася. Про час і місце слухання
справи повідомлялася згідно правил ч. 1
ст. 76 ЦПК України.

Представник позивача не заперечував,
щодо заочного розгляду справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд приходить вважає за можливим
розглянути справу за наявними
доказами.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.06.2007 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 129.
Відповідно до умов даного договору
позичальник отримав кредит у розмірі
40000,00 грн. строком до 14.06.2009 року з
умовами сплати за користування
кредитом відсотків у розмірі 19,00% на
рік (а.с. 11-16).

16.06.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№ 131. Відповідно до умов даного
договору позичальник отримав кредит у
розмірі 40000,00 грн. строком до 16.06.2009 року
з умовами сплати за користування
кредитом відсотків у розмірі 19,00% на
рік (а.с.17-20).

14.09.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№ 88443-CRED. Відповідно до умов даного
договору позичальник отримав кредит у
розмірі 125000,00 грн. строком до 13.09.2010 року
з умовами сплати за користування
кредитом відсотків у розмірі 19,00% на
рік (а.с.21-26).

В забезпечення виконання зобов'язання
за вищевказаними кредитними
договорами між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_3 було укладено договори поруки №
129-2 (а.с. 27), № 131-2 (а.с.28), № 88443-2 (а.с. 29)
відповідно.

У зв'язку з невиконанням позичальником
своїх зобов'язань за кредитними
договорами за ними утворилася
заборгованість, що стало підставою для
звернення ПАТ КБ ПриватБанк до суду для
захисту своїх порушених, шляхом
невиконання умов кредитних договорів
та договорів поруки з боку
позичальника та поручителя. В ході
судового засідання ОСОБА_2 і ОСОБА_3
заявили, що вони не підписували
кредитні договори і договори поруки та
зобов'язань перед Банком не мають.

За фактом шахрайського оформлення
кредиту на його ім'я, ОСОБА_2 звернувся
до Ленінського РВ ДМУ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області. За його
заявою порушено кримінальну справу №
67111127 за ознаками злочину,
передбаченого ч.1,3 ст.358 КК України
«Підроблення документів та
«використання завідомо підроблених
документів». В ході розслідування
кримінальної справи слідчим була
призначена графологічна експертиза.
Згідно висновку експерта, - підписи від
імені клієнта ОСОБА_2 в кредитних
договорах V. 129 від 15.06.2007., № 131 від
16.06.2007г., та в договорі № 88443- CRED про
відкриття та обслуговування платіжної
картки «Мікрокредит» від 14.09.2007г. та віл
імені поручителя ОСОБА_3 В договорах
поруки № 129-2, № 131-2, № 88443-2 виконані не
клієнтом ОСОБА_2 та поручителем ОСОБА_3,
а невстановленою особою. (а.с.30).

Позивач вказує, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
було проведено службове розслідування
стосовно причетності колишнього
співробітника ОСОБА_1 до вчинення дій,
що містять ознаки шахрайства. В
результаті проведеного службового
розслідування уповноваженими
співробітниками напряму "Служба
безпеки" Головного Офісу ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», в ході моніторингу
проблемного кредитного портфеля,
аналізу кредитних досьє колишнього
співробітника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
ОСОБА_1, було виявлено ряд активів, що
мають явні ознаки шахрайства, до яких
відносяться також зазначені кредитні
договори.

На підставі службового розслідування
Кредитні договори № 129 від 15.06.2007р., № 131
від 16.06.2007р., № 88443- CRED від 14.09.2007р.
оформлені на ім'я клієнта ОСОБА_2 та
договори поруки № 129-2, № 131-2, № 88443-2
визнано шахрайськими, недійсними.

На підставі Висновку напряму "Служба
безпеки" Головного Офісу ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» N ZAKL-2012/1-6834093 від 27.07.2012
року, з метою уникнення подальших
шахрайських дій, заборгованість за
кредитними договорами № 129 від 15.06.2007р.,
№ 131 від 16.06.2007р., № 88443- CRED від 14.09.2007р.
було перенесено на дебіторський
рахунок Відповідача. На даний момент
суму заборгованості Відповідача
консолідовано на дебіторському
рахунку НОМЕР_1. Дана сума
заборгованості станом на 30.11.2012 року
складає 342487,25 грн.

На підставі ст. 1166 ЦК України позивач
просить стягнути з ОСОБА_1 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за
дебіторським рахунком НОМЕР_1 станом на
30.11.2012 року, у розмірі 342487,25 грн., яка
складається з наступного 77800,49 грн. -
заборгованість за кредитом; 260654,58 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 4032,18 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Аналізуючи спірні правовідносини суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахування вищевикладеного, та
оцінюючи докази в їх сукупності суд
вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» не знайшли свого
підтвердження, оскільки заявлені
вимоги позивача регулюються іншими
нормами матеріального права, а саме
ст.ст. 130,134 КЗпП України, крім того
позивачем не надано належних доказів
на підтвердження причетності ОСОБА_1 до
шахрайських дій щодо оформлення
кредитних договорів № 129 від 15.06.2007
року, № 131 від 16.06.2007 року, № 88443-CRED від
14.09.2007 року підписаних від імені ОСОБА_2
та відповідних договорів поруки № 129-2,
№ 131-2, № 88443-2 підписаних від імені
ОСОБА_3, її вини у даному злочині, таких
як вирок суду, який набрав законної
сили, крім того, суду не надано копії
трудового договору, копії наказу про
прийняття на роботу, копії наказу про
звільнення на підтвердження
твердження позивача, що ОСОБА_1 є
колишнім співробітником ПАТ КБ
«ПриватБанк» та є матеріально
відповідальною особою, отже, позовні
вимоги банку є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,
оскільки позивачу відмовлено в позові
то судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 526, 530, 611, 625, ст. 1054,1166,1192 ЦК
України, ст. ст. 11, 15, 27, 30, 60, 61, 88, 169, 212-215,
224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
дебіторським рахунком - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
Л.П.Слюсар