РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року

м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя
особа Київська міська державна
адміністрація про визнання часток
співвласників домоволодіння,
виділення в натурі частини будинку,

в с т а н о в и в:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з зазначеним позовом до
відповідачів про визнання часток
співвласників домоволодіння,
виділення в натурі частини будинку.

Свої вимоги мотивує тим, що
домоволодіння по АДРЕСА_2 загальною
площею 151,1 кв. метри складається з двох
квартир:

- квартира № 1 загальною площею 78,7
кв. метри складається з: житлової
кімнати - 17,1 кв. метри; житлової кімнати
- 22,8 кв. метри; житлової кімнати - 20,3 кв.
метри; коридору - 12,8 кв. метри; ванної
кімнати - 3 кв. метри; туалету - 1,7 кв.
метри; комори - 1,2 кв. метри;

- квартира № 2 загальною площею 72,4
кв. метри складається з: житлової
кімнати - 18,1 кв. метри; житлової кімнати
- 19,2 кв. метри; коридору - 5,4 кв. метри;
вбиральні 1,8 кв. метри; ванної кімнати -
4,2 кв. метри; кухні - 13,3 кв. метри; сіней -
10,4 кв. метри.

Зазначає, що квартиру № 1 побудував
ОСОБА_9, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_1, та
після смерті якого квартиру № 1
успадкували його сини: ОСОБА_10 і він.

11 грудня 1997 року його брат ОСОБА_10
обміняв належну частку в будинку з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на належну їм квартиру
АДРЕСА_1.

Квартиру № 2 побудував ОСОБА_11, який
помер в ІНФОРМАЦІЯ_2 році. Цю квартиру №
2 успадкували: ОСОБА_4 - вдова; ОСОБА_7 -
син; ОСОБА_8 - донька; ОСОБА_5 - син; ОСОБА_6
- син.

Домоволодіння знаходиться в спільній
частковій власності в наступних
частках: ОСОБА_4 1/10 - 15,11 кв. метри; ОСОБА_5
1/10 - 15,11 кв. метри; ОСОБА_6 1/10 - 15,11 кв.
метри; ОСОБА_7 1/10 - 15,11 кв. метри; ОСОБА_8
1/10 - 15,11 кв. метри; ОСОБА_2 1/8 - 18,1875 кв.
метри; ОСОБА_3 1/8 - 18,1875 кв. метри; ОСОБА_1
1/4 - 37,375 кв. метри.

Разом з тим, виходячи з фактичної площі
квартир та спадкоємців реальні долі
співвласників складаються наступним
чином:

- ОСОБА_4 - 1/5 від квартири № 2 (72,4 кв.
метри) - 14,48 кв. метри, або 9,58% від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_5 - 1/5 від квартири № 2 (72,4 кв.
метри) - 14,48 кв. метри, або 9,58% від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_6 - 1/5 від квартири № 2 (72,4 кв.
метри) - 14,48 кв. метри, або 9,58% від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_7 - 1/5 від квартири № 2 (72,4 кв.
метри) - 14,48 кв. метри, або 9,58% від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_8 - 1/5 від квартири № 2 (72,4 кв.
метри) - 14,48 кв. метри, або 9,58% від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_2 - 1/4 від квартири № 1 (78,7 кв.
метри) - 19,675 кв. метри або 13,02 % від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_3 - 1/4 від квартири № 1 (78,7 кв.
метри) - 19,675 кв. метри або 13,02 % від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_1 - 1/2 від квартири № 1 (78,7 кв.
метри) - 39,35 кв. метри або 26,06 % від
загальної площі домоволодіння.

Тривалий час ОСОБА_2 та ОСОБА_12
перешкоджали йому вселитися та
проживати в квартирі № 1, проте
рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 23 листопада 2009 року його
вселено до будинку АДРЕСА_2.

10 вересня 2010 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції в м. Києві його вселено в
квартиру АДРЕСА_2 в кімнату 20,3 кв. метри.

Після цього ОСОБА_2 знову змінила замки
вхідних дверей і перешкоджає йому
користуватися належною власністю.

На підставі ст. 364 ЦК України просить
суд ухвалити рішення, яким:

1) визнати частки співвласників
домоволодіння АДРЕСА_2 в наступних
частках:

- ОСОБА_4 - 1/5 від квартири № 2 (72,4 кв.
метри) - 14,48 кв. метри, або 9,58% від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_5 - 1/5 від квартири № 2 (72,4 кв.
метри) - 14,48 кв. метри, або 9,58% від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_6 - 1/5 від квартири № 2 (72,4 кв.
метри) - 14,48 кв. метри, або 9,58% від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_7 - 1/5 від квартири № 2 (72,4 кв.
метри) - 14,48 кв. метри, або 9,58% від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_8 - 1/5 від квартири № 2 (72,4 кв.
метри) - 14,48 кв. метри, або 9,58% від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_2 - 1/4 від квартири № 1 (78,7 кв.
метри) - 19,675 кв. метри або 13,02 % від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_3 - 1/4 від квартири № 1 (78,7 кв.
метри) - 19,675 кв. метри або 13,02 % від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_1 - 1/2 від квартири № 1 (78,7 кв.
метри) - 39,35 кв. метри або 26,06 % від
загальної площі домоволодіння.

2) виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частину
квартири № 1, що дорівнює 26,06 % від
загальної площі домоволодіння АДРЕСА_2,
а саме кімнату 1-6/20,3 кв. метри та кімнату
1-5/22,8 кв. метри.

Протокольною ухвалою Солом'янського
районного суду м. Києва від 14 лютого 2014
року до участі в справі в якості
третьої особи залучено Київська міська
державна адміністрація

У судовому засіданні позивач підтримав
заявлений позов та просив його
задовольнити в повному обсязі з
наведених в ньому підстав.

Представники ОСОБА_2 та ОСОБА_12 проти
задоволення позову заперечували та
просили відмовити в його задоволенні в
повному обсязі, посилаючись на його
необґрунтованість та не відповідність
вимогам чинного законодавства.

Інші учасники судового розгляду в
судове засідання не з'явилися, про час
та місце розгляду справи
повідомлялись.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
надані докази, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва
від 23 листопада 2009 року вселено ОСОБА_1
в будинок АДРЕСА_2 (а.с. 10-17). Рішення
набрало законної сили.

Зазначеним рішенням встановлено, що
згідно договору на право забудови від 29
травня 1945 року, укладеного Житловим
управлінням Залізничної райради м.
Києва та ОСОБА_13,. йому відведена
земельна ділянка площею 770 кв. метри в
урочищі Олександрійська слобода під
забудову.

На зазначеній земельній ділянці
ОСОБА_14 та його дружиною ОСОБА_15 було
зведено дерев'яний житловий будинок
житловою площею 34 кв. метри, який
складався з двох житлових кімнат.

Спадщину після померлого ОСОБА_13
прийняла ОСОБА_15 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від 11
березня 1977 року, посвіченого державним
нотаріусом Першої Київської державної
нотаріальної контори Мельниковою Л.Д.

Після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, ОСОБА_15
відкрилася спадщина, що складалася з
вищезазначеного домоволодіння, яку
прийняли ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у рівних
частках згідно свідоцтв про право на
спадщину за законом. Домоволодіння на
час прийняття спадщини складалося з
дерев'яного житлового будинку, площею 34
кв. метри.

Після отримання спадщини ОСОБА_11
відійшла в користування кімната:
площею 18.1 кв. метри, яка в подальшому
умовно стала нумеруватися квартирою №
2, а ОСОБА_9 - кімната площею 17,1 кв. метри,
яка в подальшому між сторонами стала
нумеруватися квартирою № 1. При цьому
встановлено, що частки в будинку між
спадкоємцями ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в натурі
виділені не були, присвоєння окремої
нумерації з зазначенням двох
відокремлених квартир не було.

Встановлено, що брати: ОСОБА_11 та ОСОБА_9
розпочали прибудови до кімнат, що
займали в цьому будинку.

27 лютого ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер
ОСОБА_11. У спадщину залишилася кімната
18,1 кв. метри в будинку АДРЕСА_2, яка була
зареєстрована в складі домоволодіння
та прибудови до цієї кімнати, а саме: 2-1
площею 5,4 кв. метри - коридор, 2-21 площею
1,8 кв. метри - вбиральня; 2-3 площею 4.2 кв.
метри - ванна кімната; 2-4 площею 13,3 кв.
метри - кухня; 2-6 площею 19,2 кв. метри -
житлова кімната, які не були здані в
експлуатацію і які в подальшому стали
іменуватися квартирою № 2.

Спадкоємці прийняли спадщину на
підставі свідоцтв про право на
спадщину, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 1/10 частки кожний, що
підтверджується копією свідоцтва про
прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_9, після
його смерті відкрилася спадщина на 1/2
частини домоволодіння, житловою площею
17,1 кв. метри в будинку АДРЕСА_2, яка була
зареєстрована в складі домоволодіння
та прибудови до цієї кімнати, а саме:
коридор - 1-1 площею 12,8 кв. метри, ванна
кімната 1-2 площею 4,5 кв. метри, санвузол
1-4 площею 1,2 кв. метри, кухня 1-5 площею 22,8
кв. метри, житлова кімната 1-6 площею 20,3
кв. метри, які не були здані в
експлуатацію і які в подальшому умовно
стали іменуватися квартирою № 1.

Встановлено, що на момент відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_9 прибудова
вже існувала, що підтверджується
Журналом обмірів будинку № АДРЕСА_2,
складений 19 червня 1982 року, за яким по
квартирі № 1 обміряно: коридор 12,8 кв.
метри, житлова 17,1 кв. метри, ванна 3,0 кв.
метри, туалет 1,4 кв. метри, комора 1,2 кв.
метри, житлова 20,3 кв. метри, житлова 20,3
кв. метри.

Таким чином спадкова маса за померлим
ОСОБА_9 складалася з 1/2 частини будинку
та прибудов до кімнати 17,1 кв. метри
площею 61,6 кв. метри, які згідно ст. 105 ЦК
УРСР (1963 року) мали статус самовільного
будівництва.

Спадкоємцями ОСОБА_9 за законом є його
сини ОСОБА_10 та ОСОБА_1, які прийняли
спадщину на підставі ст. 548 ЦК УРСР (1963
року) по 1/4 частини будинку АДРЕСА_2, в
тому числі і прибудову до кімнати 17,1 кв.
метри.

Рішенням виконавчого комітету
Залізничної районної Ради народних
депутатів від 16 грудня 1991 року № 312 (п. 61)
затверджений акт-прийому в
експлуатацію будинку АДРЕСА_2 житловою
площею 97,5 кв. метри, підсобною 58,5 кв.
метри.

Як вбачається з наданого акту будинок є
двоквартирним. По першій квартирі
житлова площа 60 кв. метри (17,1 кв. метри,
22,8 кв. метри, 20,8 кв. метри) підсобна
площа - 18,4 кв. метри (коридор 12,8 кв.
метри, ванна 3 кв. метри, туалет 1,4 кв.
метри, кладова 1,2 кв. метри).

Також в Акті зазначено, що враховуючи,
що порушень у благоустрої та
будівництві не має, комісія вважає
будівлю АДРЕСА_2 прийнятою в
експлуатацію житловою площею 97,5 кв.
метри, підсобною площею 58,5 кв. метри.

07 лютого 1992 року ОСОБА_1 подарував
належну йому 1/4 частину будинку
АДРЕСА_2, який складався з 97,5 кв.м.
житлової площі своїй матері ОСОБА_17.

11 грудня 1997 року ОСОБА_10 обміняв
належну йому 1/4 частку в будинку
АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_3 належну
ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Як зазначено в
договорі міни, то домоволодіння
АДРЕСА_2 в .м. Києві має житлову площу 97,5
кв. метри.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_17,
спадщину у вигляді 1/4 частини будинку
АДРЕСА_2 прийняв її син - ОСОБА_1 (а.с. 12-13).

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

07 серпня 2003 року, державним нотаріусом
Дев'ятої Київської державної
нотаріальної контори Русіною Н.О.
видано ОСОБА_1 Свідоцтво про право на
спадщину за законом, а саме - на 1/4
частину жилого будинку АДРЕСА_2, жилою
площею 97,5 кв. метри (а.с.71).

Судом встановлено, що домоволодіння по
АДРЕСА_4 загальною площею 151,1 кв. метри
складається з двох квартир:

- квартира № 1 загальною площею 78,7
кв. метри складається з: житлової
кімнати - 17,1 кв. метри; житлової кімнати
- 22,8 кв. метри; житлової кімнати - 20,3 кв.
метри; коридору - 12,8 кв. метри; ванної
кімнати - 3 кв. метри; туалету - 1,7 кв.
метри; комори - 1,2 кв. метри;

- квартира № 2 загальною площею 72,4
кв. метри складається з: житлової
кімнати - 18,1 кв. метри; житлової кімнати
- 19,2 кв. метри; коридору - 5,4 кв. метри;
вбиральні 1,8 кв. метри; ванної кімнати -
4,2 кв. метри; кухні - 13,3 кв. метри; сіней -
10,4 кв. метри.

Згідно технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок,
виконаного станом на 25 червня 1998 року
від 18 червня 2003 року домоволодіння по
АДРЕСА_4 загальною площею 151,1 кв. метри
складається з двох квартир:

- квартира № 1 загальною площею 78,7
кв. метри, житловою - 37,4 кв. метри
складається з: житлової кімнати - 17,1 кв.
метри; кухні - 22,8 кв. метри; житлової
кімнати - 20,3 кв. метри; коридору 12,8 кв.
метри; ванної кімнати - 4,5 кв. метри;
туалету - 1,2 кв. метри;

- квартира № 2 загальною площею 72,4
кв. метри, житловою 37,3 кв. метри
складається з: житлової кімнати - 18,1 кв.
метри; житлової кімнати - 19,2 кв. метри;
коридору - 5,4 кв. метри; вбиральня - 1,8 кв.
метри; ванної кімнати - 4,2 кв. метри;
кухні - 13,3 кв. метри; сінеї-10,4 кв. метри.

Разом з тим, зазначений технічний
паспорт виготовлений без обстеження в
зв'язку з відсутністю доступу до
домоволодіння (а.с. 7-9).

Станом на 16 квітня 2014 року в
домоволодінні АДРЕСА_2 зареєстровані
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_5 та ОСОБА_19 (онук ОСОБА_2.), що
підтверджується довідкою про склад
сім»ї або зареєстрованих у житловому
приміщенні/будинку осіб № 445 від 16
квітня 2014 року (а.с. 110).

Учасниками судового розгляду не
оспорювалось, що домоволодіння
знаходиться в спільній частковій
власності в наступних частках: ОСОБА_4 -
1/10; ОСОБА_5 - 1/10; ОСОБА_6 - 1/10; ОСОБА_7 - 1/10;
ОСОБА_8 - 1/10; ОСОБА_2 - 1/8 -.; ОСОБА_3 - 1/8;
ОСОБА_1 - 1/4.

Виходячи із фактичної площі квартир та
реальних доль співвласників позивач
просив визнати частки співвласників
домоволодіння АДРЕСА_2 в наступних
частках:

- ОСОБА_4 - 1/5 від квартири № 2 (72,4 кв.
метри) - 14,48 кв. метри, або 9,58% від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_5 - 1/5 від квартири № 2 (72,4 кв.
метри) - 14,48 кв. метри, або 9,58% від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_6 - 1/5 від квартири № 2 (72,4 кв.
метри) - 14,48 кв. метри, або 9,58% від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_7 - 1/5 від квартири № 2 (72,4 кв.
метри) - 14,48 кв. метри, або 9,58% від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_8 - 1/5 від квартири № 2 (72,4 кв.
метри) - 14,48 кв. метри, або 9,58% від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_2 - 1/4 від квартири № 1 (78,7 кв.
метри) - 19,675 кв. метри або 13,02 % від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_3 - 1/4 від квартири № 1 (78,7 кв.
метри) - 19,675 кв. метри або 13,02 % від
загальної площі домоволодіння;

- ОСОБА_1 - 1/2 від квартири № 1 (78,7 кв.
метри) - 39,35 кв. метри або 26,06 % від
загальної площі домоволодіння.

Суд вважає, що такі вимоги не
ґрунтуються на вимогах закону.
Встановлено, що частки в будинку
(квартири) в натурі виділені не були,
окремої нумерації з зазначенням двох
відокремлених квартир присвоєно не
було. Позивач просить визначити частки
всіх співвласників в залежності від
квартир домоволодіння № 1 чи № 2, тоді
як їх частки визначено від всього
домоволодіння в цілому, тому зазначені
вимоги задоволенню не підлягають.

Також ОСОБА_1 просив виділити йому в
натурі 1/2 частину квартири № 1, що
дорівнює 26,06 % від загальної площі
домоволодіння АДРЕСА_2, а саме кімнату
1-6/20,3 кв. метри та кімнату 1-5/22,8 кв. метри.

Такі вимоги також не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України кожен
із співвласників спільної часткової
власності має право на виділ у натурі
частки, що є у спільній частковій
власності.

За змістом ст. 364 ЦК України позов про
виділ частки у праві спільної
часткової власності на жилий будинок у
натурі може бути задоволено, якщо можна
виділити відокремлену частину будинку,
яка відповідає розміру частки
співвласника у праві спільної
власності.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» від 22 грудня 1995
року № 20 передбачено, що квартира, яка є
спільною сумісною чи спільною
частковою власністю, на вимогу
учасника (учасників) цієї власності
підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та
інші приміщення з самостійними
виходами, які можуть використовуватися
як окремі квартири або які можна
переобладнати в такі квартири. У
протилежному випадку може бути
встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

Згідно з роз'ясненнями постанови
пленуму Верховного Суду України від 04
жовтня 1991 року № 7 «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок» при
вирішенні справ про виділ в натурі
часток жилого будинку, що є спільною
частковою власністю, судам слід мати на
увазі, що це можливо, якщо кожній зі
сторін може бути виділено відокремлену
частину будинку з самостійним входом
(квартиру). Виділ також може мати місце
за наявності технічної можливості
переобладнати приміщення в ізольовану
квартиру. Якщо виділ частки будинку в
натурі неможливий, суд вправі за
заявленим про це позовом встановити
порядок користування відособленими
приміщеннями (квартирами, кімнатами)
такого будинку. У цьому разі окремі
підсобні приміщення (кухня, коридор
тощо) можуть бути залишені в загальному
користуванні учасників спільної
часткової власності.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 26 березня 2014 року
задоволено клопотання ОСОБА_1 та
призначено у справі
будівельно-технічну експертизу на
вирішення якої поставлено наступні
питання:

- чи можливий з технічної точки
зору виділ в натурі з АДРЕСА_2 1/2 її
частини (1/4 частина будинку);

- чи можливий з технічної точки
зору виділ в натурі з АДРЕСА_2 1/2 частини
(1/4 частина будинку) за наступними
варіантами:

перший варіант: кімната 1-6 (20,3 кв. метри),
кімната 1-5 (22,8 кв. метри);

другий варіант: кімната 1-2 (17,1 кв. метри),
коридор 1-1 (12,8 кв. метри), ванна 1-3 (4,5 кв.
метри), вбиральня 1-4 (1,2 кв. метри);

- чи можливо з технічної точки зору
обладнати окремим входом перший
варіант виділу в натурі - кімната 1-6 (20,3
кв. метри), кімната 1-5 (22,8 кв. метри) з
метою повного відокремлення,
організації самостійного виходу та
створення окремої квартири;

- яка буде площа приміщень у
випадку виділу в натурі приміщень за
варіантом першим виділу - кімната 1-6 (20,3
кв. метри), кімната 1-5 (22,8 кв. метри);

- яка буде площа приміщень у
випадку виділу в натурі приміщень за
варіантом другим виділу - кімната 1-2 (17,1
кв. метри), коридор 1-1 (12,8 кв. метри),
ванна 1-3 (4,5 кв. метри), вбиральня 1-4 (1,2 кв.
метри);

- які матеріальні витрати
необхідно здійснити для обладнання
окремим входом першого варіанту виділу
в натурі - кімната 1-6 (20,3 кв. метри),
кімната 1-5 (22,8 кв. метри);

- які є інші варіанти виділу в
натурі ОСОБА_1 належної йому 1/4 частини
домоволодіння АДРЕСА_2;

- які переобладнання потрібно
здійснити при таких варіантах виділу
та від яких державних органів
необхідно отримати погодження
(дозволи).

Оплату за проведення судової
будівельно-технічної експертизи
покладено на позивача ОСОБА_1 та на
відповідача ОСОБА_2

Матеріали справи було повернуто до
суду, а ухвала від 26 березня 2014 року
залишилася без виконання в зв'язку з
ненадходженням попередньої оплати
експертизи (а.с. 117).

У судовому засіданні 17 вересня 2014 року
позивач зазначив, що не вважає за
необхідне проведення експертизи в
зазначеній справі, а заявлені вимоги
можуть бути вирішені на підставі
наявних матеріалів справи.

Представники відповідача ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 надали висновок № 37/14
експертного будівельно-технічного
дослідження, від 05 вересня 2014 року,
складеного експертом ТОВ Центр судових
експертиз «Альтернатива» ОСОБА_20 з
наступних питань:

1) чи можливий з технічної точки
зору поділ/виділ в натурі з АДРЕСА_2 1/2
її частини (або 1/4 частина будинку) у
відповідності до вимог нормативної
документації щодо складу квартири, без
виконання переобладнання та
перепланування?;

2) вразі якщо поділ/виділ можливий,
то чи можливий наступниці варіант
поділу/виділу, коли першому
співвласнику пропонуються наступні
приміщення кімната 1-6 (20,3 кв. метри),
кімната 1-5 (22,8 кв. метри), а другому
співвласнику - кімната 1-2 (17,1 кв. метри),
коридор 1-1 (12,8 кв. метри), ванна 1-3 (4,5 кв.
метри), вбиральня 1-4 (1,2 кв. метри)?

Згідно цього висновку з технічної
точки зору поділ/виділ в натурі з
АДРЕСА_2 1/2 її частини (або 1/4 частина
будинку) у відповідності до вимог
нормативної документації щодо складу
квартири, без виконання переобладнання
та перепланування, не вбачається
можливим. Відповідно, варіант
поділу/виділу, коли першому
співвласнику пропонуються наступні
приміщення - кімната 1-6 (20,3 кв. метри),
кімната 1-5 (22,8 кв. метри), а другому
співвласнику - кімната 1-2 (17,1 кв. метри),
коридор 1-1 (12,8 кв. метри), ванна 1-3 (4,5 кв.
метри), вбиральня 1-4 (1,2 кв. метри), не
розглядається (а.с. 154-160).

Позивачем доказів на спростування
цього висновку суду не надано, як і не
надано доказів щодо неправильності та
необґрунтованості експертного
висновку, наданого стороною
відповідачів.

Крім того, судом також враховуються
вимоги ч. 1 ст.146 ЦПК України, згідно якої
в разі ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

У такому випадку, суд вважає за можливе
в основу рішення покласти висновок №
37/14 експертного будівельно-технічного
дослідження, від 05 вересня 2014 року яким
встановлено, що з технічної точки зору
поділ/виділ в натурі з АДРЕСА_2 1/2 її
частини (або 1/4 частина будинку) у
відповідності до вимог нормативної
документації щодо складу квартири, без
виконання переобладнання та
перепланування, зокрема за варіантом
виділу представленого позивачем, не
вбачається можливим.

Вбачається, що спосіб захисту
порушеного права, обраний позивачем
неможливий, інших вимог він не заявляв,
тому в задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись статтями 355, 357, 358, 364, 367 ЦК
України, пунктом 14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності» від
22 грудня 1995 року № 20, пунктом 6
Постанови пленуму Верховного Суду
України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок», статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209,
212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа
Київська міська державна
адміністрація про визнання часток
співвласників домоволодіння,
виділення в натурі частини будинку.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: