Справа № 510/877/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2014 р.
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачки - ОСОБА_2, ОСОБА_3
позовні вимоги визнали, щодо їх
задоволення не заперечували, просили
розглянути справу у їх відсутності.

Позивачка - ОСОБА_1 на задоволенні
позову наполягала, просила про розгляд
справи без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України
при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: копія
плану земельної ділянки; копія витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно від 18.06.2007р.; копія свідоцтва про
смерть ОСОБА_4 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1.;
копії витягів про реєстрацію в
Спадковому реєстрі від 04.05.2006р.; копії
витягів зі Спадкового реєстру від
05.12.2007р.; копії інформаційних довідок зі
Спадкового реєстру від 13.09.2011р.; копія
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 06.05.1971р.; копія свідоцтва
про народження ОСОБА_5; копія свідоцтва
про народження позивачки; копія
свідоцтва про одруження ОСОБА_6 із
ОСОБА_7; копія свідоцтва про одруження
ОСОБА_8 із ОСОБА_5; копія технічного
паспорту на житловий будинок із
надвірними спорудами, розташований по
АДРЕСА_1, оформленого на ім'я ОСОБА_4;
копія договору дарування від 17.05.1971р.;
копія постанови нотаріуса про відмову
у вчиненні нотаріальної дії від 27.02.2014
р.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що сторони у справі є
доньками нині померлої ОСОБА_4 За життя
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
на спадщину від 06.05.1971р. та договору
дарування від 17.05.1971р. на праві
власності належав житловий будинок із
надвірними спорудами, розташований по
АДРЕСА_1. Факт належності житлового
будинку ОСОБА_4 підтверджується також і
технічним паспортом на вищевказану
нерухомість.

На випадок смерті ОСОБА_4 не
розпорядилася належним їй майном,
заповіту не залишила, ІНФОРМАЦІЯ_1. -
померла. У встановлений законодавством
строк для прийняття спадщини позивачка
(як спадкоємиця за законом) звернулася
до Ренійської районної державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Також із
відповідними заявами про прийняття
спадщини звернулися до нотаріуса і
відповідачки. За зверненням позивачки
нотаріусом було заведено спадкову
справу. Пізніше, при зверненні
позивачки до нотаріуса для отримання
свідоцтва про право на спадщину, їй в
цьому було відмовлено з причин
відсутності правовстановлюючих
документів (відсутні оригінали
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно), а також з приводу того,
що між спадкоємцями існував спір про
поділ спадкового майна, про що 27.02.2014р.
нотаріусом було винесено відповідну
постанову. Після смерті ОСОБА_4 це
питання вже неможливо вирішити, за
визнанням права власності на
нерухомість, як на об'єкт спадщини, може
звернутися тільки спадкоємець.

Після смерті спадкодавця - ОСОБА_4
позивачка - ОСОБА_1, як спадкоємець
першої черги, своєчасно подала до
держнотконтори заяву про визнання за
нею право власності в порядку
спадкування, такі ж відповідні заяви
подали і відповідачки у справі. До
розгляду справи відповідачки надали
суду заяви, згідно із якими вони не
заперечували щодо визнання за
позивачкою права власності в порядку
спадкування на 1/3 частину житлового
будинку із надвірними спорудами.

Таким чином, позивачка прийняла
спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України,
що залишилася після померлої ОСОБА_4 і
вважає, що має всі законні підстави для
визнання за нею права власності на неї,
але лише стосовно 1/3 частини спірного
спадкового житлового будинку, оскільки
до держави вона не перейшла, відумерлою
не визнана, інші спадкоємці
(відповідачки у справі) до
держнотконтори із заявою про прийняття
спадщини звернулися, але в судовому
порядку своє спадкове право не
оформили.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивачки
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки її доводи знайшли своє
належне підтвердження в судовому
засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин
справи сторони не заперечують,
визнають їх, суд вважає, що факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги і мають
значення для справи встановлені, у
зв'язку із чим немає необхідності у
підтвердженні їх доказами засобом
дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом (ст. 1217 ЦК України). Право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК
України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1
ст. 1270 ЦК України, для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Як було встановлено судом,
позивачка у справі є спадкоємицею
першої черги за законом (ст. 1261 ЦК
України). Вона у передбачений законом
строк подала нотаріусу заяву про
прийняття спадщини, отже вважається
такою, що її прийняла. Прийняття
спадщини є фактом, який відображає волю
спадкоємця придбати майно після смерті
спадкодавця. В даному випадку
позивачка прийняла спадщину в порядку
ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки її воля,
як спадкоємиці за законом, була
виражена у її діях щодо подачі
відповідної заяви до нотаріуса.

Таким чином, позивачка прийняла
спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України,
однак, вона не може оформити прийняття
спадщини та отримати відповідне
свідоцтво, оскільки між сторонами у
справі - спадкоємцями за законом виник
спір про поділ спадкового майна, у
зв'язку із чим в даний час позивачка
вимушена звернутися до суду із позовом
і вважає, що має право на спадкування 1/3
частини спірної нерухомості.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є
суб'єктом набуття права власності на
спадкове майно з підстав прийняття
спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269
ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та
досліджених у судовому засіданні
обставин, суд вважає можливим
задовольнити вимоги позивачки щодо
визнання за нею права власності на 1/3
частину спадкового майна.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1268,
1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право власності
на 1/3 житлового будинку із надвірними
спорудами (окрім самочинно
побудованих), розташованого по АДРЕСА_1,
що належав ОСОБА_4, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.І. Дудник