Номер провадження: 22-ц/785/5276/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючої
судді Процик М.В.

суддів Доценко Л.І., Гірняк Л.А.,

при секретарі Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Новолог» про
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, виплати матеріальної
допомоги, стягнення моральної шкоди,

з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 25 березня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

05 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вищевказаним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ) «Новолог».
Уточнивши свої позовні вимоги в
процесі розгляду справи, позивач
просив поновити його на роботі в ТОВ
«Новолог» на посаді
докера-механізатора, стягнути середній
заробіток за час вимушеного у сумі 34239,45
грн., зобов'язати ТОВ «Новолог»
нарахувати та виплатити йому
матеріальну допомогу за період з 2011 по
2013 роки, відповідно п.5.9 і додатку 9.1
колективного договору ТОВ «Новолог»,
стягнути відшкодування моральної
шкоди у розмірі 10000 грн.. Позивач
посилався на незаконність звільнення,
на вищу продуктивність праці і
кваліфікації, на наявність переваг для
залишення на роботі перед іншими
докерами-механізаторами, оскільки він
має двох утриманців та в його сім'ї
немає інших працівників з самостійним
заробітком; на те, що відповідач не
пропонував йому перейти на іншу роботу.
Позивач також зазначав, що він не був
присутнім на засіданні профспілки,
коли вирішувалось питання про його
звільнення, що в 2011-2013р.р. при виході у
відпустку йому не було виплачено
матеріальну допомогу за умовами
колективного договору, що були
порушеними його трудові права, чим
завдано моральної шкоди. Пропуск
строку звернення до суду позивач
мотивував необізнаністю в галузі
трудового права, тим, що він доглядав
дітей, коли дружина через нервовий
розлад відвідувала лікарню.

Представник відповідача позов визнала
частково, в частині виплати
матеріальної допомоги. У судове
засідання надала платіжні доручення №
243 від 27.02.2014 року, №247 від 27.02.2014 року та
№248 від 27.02.2014 року, які свідчать про
перерахування матеріальної допомоги
на картковий рахунок ОСОБА_2 у розмірі
329,40 грн., за відрахуванням передбачених
законодавством України податків.
Представник відповідача посилалась на
законність звільнення , на дотримання
процедури звільнення, на відсутність
вакантних посад на момент звільнення
позивача, на право підприємства
визначати структуру штату, і залишати
на роботі більш кваліфікованих
працівників, з більшою продуктивністю
праці порівняно з позивачем.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 25 березня 2014 року у

задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ
«Новолог» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду від 25 березня 2014
року скасувати, і ухвалити нове рішення
про задоволення позову у повному
обсязі, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи, та на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

За правилами ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з

додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові,
суд першої інстанції, виходив з того,
що на підприємстві дійсно мало місце
скорочення штату, про яке позивач
своєчасно за два місяці до звільнення
був належно повідомленим, що
розірвання трудового договору
відбулося зі згоди первинної
профспілкової організації, що позивач
не мав достатніх навиків
докера-механізатора 1-го класу та
переважно виконував роботу
докера-механізатора 4 класу, що позивач
не довів незаконності звільнення, і що
матеріальна допомога на оздоровлення
йому виплачена в межах суми визначеної
Положенням про оплату праці.

З таким висновком суду погоджується і
колегія суддів.

У відповідності зі ст. ст. 40
ч.1п.1,ч.3,43,49-2,42 КЗпП України трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, може бути розірвано власником
або уповноваженим ним органом лише у
випадках: змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників,
якщо неможливо перевести працівника,
за його згодою, на іншу роботу;
Розірвання трудового договору може
бути проведено лише за попередньою
згодою органу первинної профспілкової
організації; Про наступне вивільнення
працівників персонально попереджають
не пізніше ніж за два місяці; При
вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва і праці
враховується переважне право
залишення на роботі, передбачене ст. 42
КЗпП України, зокрема переважне право
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці;
І тільки при рівних умовах
продуктивності праці і кваліфікації
перевага в залишенні на роботі
надається: сімейним - при наявності
двох і більше утриманців, особам, в
сім'ї яких немає інших працівників з
самостійним заробітком, працівникам з
тривалим безперервним стажем роботи на
даному підприємстві тощо.

За змістом ст. 64 ч.3 ГК України
підприємство самостійно визначає свою
організаційну структуру, встановлює
чисельність працівників і штатний
розпис.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 з 02 травня 2006 року працював в ТОВ
«Новолог» докером механізатором, з 26
травня 2006 року переведений докером
механізатором 4 класу, в наступному
йому присвоювались наступні
кваліфікаційні класи, і з 01 січня 2011
року позивач працював
докером-механізатором 1 класу.(а.с.7-8)
Наказом ТОВ «Новолог» № 72 від 11 липня
2013 року у зв'язку з перевищенням витрат
підприємства над доходами, через
недостатнє виробниче завантаження з
метою приведення штату працівників
підприємства у відповідність зі
зменшеним обсягом роботи, та для
врегулювання штатної дисципліни
керівником ТОВ прийнято рішення
скоротити з 18 березня 2013 року посади
тальмана, старшого тальмана, а також
чисельність інших співробітників, у
тому числі 17 штатних одиниць на посаді
«Докер-механізатор». (а.с.35) Наказом
керівника підприємства № 72/1 від 11
липня 2013 року затверджено список
працівників, які підлягають звільненню
у зв'язку зі скороченням штату, в якому
було зазначено і ОСОБА_2(а.с.36-37) 12 липня
2013 року позивача повідомлено про
наступне звільнення, а також
повідомлено про відсутність вакантних
посад. (а.с.38) У присутності інженера по
організації праці, голови профкому та
зам. начальника складу ОСОБА_2 від
підпису на повідомленні про майбутнє
звільнення відмовився.(а.с.38) Водночас
таке повідомлення йому було направлено
поштою.(а.с.39) 19.08.2013р. за підписом
генерального директора підприємства
до профкому ТОВ «Новолог» надійшло
подання щодо надання згоди на
звільнення працівників, у тому числі
позивача.(а.с.43) Згідно з протоколом
засідання профкому № 19 від 30.08.2013р., за
яким на засіданні був присутнім і
позивач, профком постановив надати
попередню згоду на звільнення
працівників у зв'язку зі скороченням
штату, у тому числі надати згоду на
звільнення позивача.(а.с.44-45) Посилання
позивача в апеляційній скарзі на те, що
він не був присутнім на засіданні
профкому жодним чином ним не
підтверджено, а тому до уваги братися
не може. Наказом № 39-к від 16.09.2013 року
позивача звільнено з роботи за ст.
40ч.1п.1 КЗпП України з 18 вересня 2013 року.
Трудову книжку отримано ним 18.09.2013р.
(а.с. 11,284зв.) До суду позивач звернувся
05.12.2014р., тобто через 2,5 місяці. (а.с.1)
Наявність вакантних посад на
підприємстві на момент звільнення
позивача не вбачається, відповідачем
надані докази про скорочення усіх
вакантних посад.(а.с.40-42) Враховуючи
вищезазначене, підстав вважати, що при
звільненні позивача було порушено
процедуру звільнення колегія суддів не
вбачає.

Із наявних у справі штатних розписів за
станом на 03.07.2013р. та за станом на
19.09.2013р. вбачається, що на підприємстві
дійсно відбулося скорочення штату та
чисельності працівників, у тому числі
відбулося скорочення
докерів-механізаторів зі 194 до 172
працівників.(а.с.48-51, 52-55) В апеляційному
суді позивач факт скорочення штату
працівників не оспорював, однак вважає,
що він мав переважне право на залишення
на роботі.

У відповідності з Листом Міністерства
соціальної політики України № 80/06/187-12
від 21 травня 2012 року при скороченні
чисельності чи штату працівників у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці переважне право на
залишення на роботі надається
працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці;
законодавством не передбачені
критерії і порядок визначення
працівників із більш високою
кваліфікацією та продуктивністю праці;
на практиці для виявлення таких
працівників роботодавцем робиться
порівняльний аналіз продуктивності
праці і кваліфікації працівників, у
процесі якого, як правило, враховуються
такі обставини: наявність відповідної
освіти, післядипломної освіти,
документів про підвищення
кваліфікації, відсутність
дисциплінарних стягнень, наявність
заохочень за успіхи у роботі, отримання
премій за виконання особливо важливих
робіт, відсутність прогулів, відпусток
без збереження заробітної плати,
тривалого перебування на лікарняних
листках, зауважень з боку
адміністрації щодо строків і якості
виконуваних завдань, обсяги
виконуваних робіт тощо.

Вбачається, що кваліфікаційні класи,
присвоювались докерам-механізаторам, у
тому числі позивачу, у зв'язку з
наданням допуску до роботи на окремих
вантажних механізмах, що мало
наслідком нарахування надбавки за
класність у розмірі 25% від місячної
тарифної ставки та надбавки на
розцінку за якісність обробки вантажу
у розмірі 70%. (а. с. 23зв., 24зв.) Згідно з
особовою карткою позивача за освітою
він є кухарем-кондитером. (а.с.284) За
наданою відповідачем характеристикою
ОСОБА_2 не відповідає своїй
кваліфікації докера-механізатора 1-го
класу, в більшій мірі виконує роботу
докера-механізатора 4-го класу; через
недостатність навиків на виконання
роботи на піднімально-транспортних
машинах бригадиром направлявся зрідка,
за період з 01.01.2013р. до 18.09.2013р. на
піднімально-транспортних машинах
відпрацював тільки 13% робочого часу або
18 робочих змін. (а.с.28,134,194-196) Зазначене
підтверджене випискою із вахтового
журналу змінного механіка.(а.с.29,133)
Характеристика на позивача підписана,
у тому числі його бригадиром бригади №
303. Враховуючи вищевказаний лист щодо
критеріїв визначення працівників з
більш високою кваліфікацією та
продуктивністю праці, колегія суддів
прийшла до висновку, що доводи
відповідача щодо більш низької
продуктивності праці і кваліфікації
позивача є слушними, і останнім не
спростовані.

Вбачається, що відповідачем в
липні-вересні 2013 року були скорочені
докери-механізатори різних класів: від
01 до 4 класу, що свідчить про намір
відповідача оптимізувати на своєму
підприємстві обсяг та різновиди робіт
з залишеним штатом докерів
-механізаторів з урахуванням також
відповідних затрат на оплату їх
праці.(а.с.197) Зазначене узгоджується з
вищенаведеними правилами ст. 64 ч.3 ГК
України.

Водночас за роз'ясненням, наведеним у
постанові Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 1992 року N 9 «Про
практику розгляду судами трудових
спорів»(п.19) судам слід мати на увазі, що
при проведенні звільнення власник або
уповноважений ним орган вправі в межах
однорідних професій і посад провести
перестановку (перегрупування)
працівників і перевести більш
кваліфікованого працівника, посада
якого скорочується, з його згоди на
іншу посаду, звільнивши з неї з цих
підстав менш кваліфікованого
працівника. Якщо це право не
використовувалось, суд не повинен
обговорювати питання про доцільність
такої перестановки (перегрупування).»

Переведення докерів-механізаторів з
одного класу на інший під час
скорочення штату не
здійснювалось.(а.с.172) У зв'язку з
наведеним не можуть братися до уваги
посилання позивача на те, що він має 1-й
кваліфікаційний клас, має перевагу,
його скорочено, тоді як
докери-механізатори ОСОБА_4 і ОСОБА_5
мають нижчі кваліфікаційні класи,
відповідно 2 і 4 клас.

Водночас апеляційним судом
встановлено, що за наданою
відповідачем характеристикою та
копією трудової книжки ОСОБА_5 має
спеціальну професійно-технічну освіту
за спеціальністю складача потягів У
розряду, має професійну освіту за
спеціальністю стропальник, яку отримав
в Учбовому центрі ДП ОМТП в 2008р., в 2009р
пройшов навчання на право зчеплення,
переміщення залізничних вагонів, на
право роботи в якості водія тягачів та
сигнальника; на підприємство
запрошений як висококваліфікований і
досвідчений спеціаліст по розстановці
залізничних вагонів для вантажних
операцій. (а.с.209-218) За копією трудової
книжки та характеристикою ОСОБА_6 має
також спеціальну освіту (закінчив
Одеський технікум промислової
автоматики по спеціальності
«Підйомно-транспортні машини» та
Одеське морехідне училище ім. О.І.
Маринеско по спеціальності
«Організація перевезень та
перевантажень на водному транспорті»),
в 2001-2009р.р. доповнив професійну освіту
спеціальностями: стропальник, водій
автовантажника тощо, та в 2009р. пройшов
навчання на право зчеплення,
переміщення залізничних вагонів; в
бригаді виконує функції по розстановці
залізничних вагонів під вантажні
операції, та за характеристикою є одним
із найбільш досвідчених і
висококваліфікованих
спеціалістів.(а.с.219-228) Відтак, вказані
особи порівняно з позивачем мають
більш ширшу, спеціальну та необхідну
для підприємства кваліфікацію.(а.с.180)

Судом апеляційної інстанції також
перевірено, що докери-механізатори 1-го
класу, які мають менший порівняно з
позивачем стаж роботи, більш
досвідчені та кваліфіковані порівняно
з позивачем, мають спеціальну освіту,
спеціалізуються і працюють на
портальних кранах, тощо.(а.с.229-278,194-196)

Встановлено, що позивач одружений і
дійсно має на утриманні двох
неповнолітніх дітей. Водночас дружина
позивача знаходиться у трудових
відносинах з Приморським РВ, перебуває
у додатковій відпустці по догляду за
дитиною (а.с.9-11,190) Згідно з випискою із
будинкової книги позивач проживає
разом з батьками дружини в якості члена
сім'ї власника квартири, при цьому
ОСОБА_7 (батько дружини) продовжує
працювати в ТОВ «Новолог»
електромонтером по ремонту та
обслуговуванню
електроустаткування.(а.с.189,181)

Зважаючи на встановлене при рівних
умовах продуктивності праці і
кваліфікації перевагою позивача є
тільки наявність у нього двох і більше
утриманців. Окрім вищезгаданих
докерів-механізаторів, решта з них в
бригаді № 303 мають більш тривалий і
безперервний стаж роботи на
підприємстві (а.с.194-196), що також
визнається за ст. 42 КЗпП України
перевагою для залишення працівника на
роботі. Право вибору пріоритету
переваг, за умови їх однакової
кількості, належить роботодавцю. А крім
того, на низьку кваліфікацію та
продуктивність праці решти
докерів-механізаторів, або на рівну з
ними кваліфікацію та продуктивність
праці, а також на наявність переваг
перед ними позивач не посилався, і вони
судом не встановлені.

Вбачається, що і після звільнення
позивача, в ТОВ «Новолог» штат докерів-

механізаторів не збільшувався,
натомість мало місце їх звільнення, та
відбулося ще одне скорочення штату
працівників, у тому числі
докерів-механізаторів.(а.с.182,280-281)

Відтак, колегія суддів прийшла до
висновку, що скорочення штату дійсно
мало місце, і звільнення позивача
відбулося з дотриманням вимог
законодавства.

Посилання позивача на встановлення
Територіальною державною інспекцією з
питань праці в Одеській області
порушення вимог трудового
законодавства при звільненні позивача
(а.с.72-74) є неспроможними, оскільки
вказаним органом встановлені
порушення тільки при виході
працівників у відпустку та при виплаті
їм матеріальної допомоги на
оздоровлення.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів не приймає до уваги доводи
позивача щодо неповного з'ясування
судом обставин справи, щодо
неврахування судом наявності у нього
переваг для залишення на роботі
порівняно з іншими
докерами-механізаторами.

Вбачається, що за результатами
перевірки територіальної державної
інспекції з питань праці в Одеській
області (лист від 11.01.2014р.) були
встановлені окремі порушення
відповідачем трудового законодавства.
Зокрема встановлено, що у 2011-2013р.р., в
порушення ст.18 КЗпП України, п.5.9 і п.3.8
додатка № 9 («Положення про оплату
праці СП «Новолог»») до колективного
договору, матеріальна допомога на
оздоровлення ( в межах суми, що не
перевищує тарифну ставку
докера-механізатора) позивачу не
нараховувалась і не виплачувалась.
Вказаним органом було внесено припис
генеральному директору підприємства
про усунення недоліків в роботі. (а.с.114)
Під час розгляду справи у суді першої
інстанції, у відповідності з наказом
генерального директора ТОВ під № 10 від
27.02.2014р., наказано бухгалтерії
здійснити виплату позивачу
матеріальної допомоги на оздоровлення
за 2011-2013р.р., із розрахунку 134 грн. за
кожний рік, в загальній сумі 402
грн.(а.с.117) Після відрахування
обов'язкових платежів позивачу кошти
було перераховано на його рахунок.
(а.с.118-119) Оскільки відповідач усунув
порушення, діяв в межах повноважень,
зазначених в колективному договорі,
підстав для скасування рішення суду в
цій частині також не вбачається, і
вимоги позивача в цій частині
визнаються неспроможними.

За таких обставин, колегія суддів
прийшла до висновку, що суд ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального права, та без таких
порушень норм процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи. А тому законні
підстави для задоволення апеляційної
скарги і скасування правильного
рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст.
303,307ч.1п.1,308,313-314,315-317,319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 25 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:
М.В. Процик

Судді:
Л.І. Доценко

Л.А. Гірняк