Провадження №2/522/3066/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року Приморський районний
суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Івченка В.Б.,

при секретарі - Січінава М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державної судноплавної компанії
«Чорноморське морське пароплавство»
про стягнення заборгованості по
заробітній платі та іншим платежам,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною
заявою, яку уточнила в судовому
засіданні до Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
пароплавство про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
іншим платежам, мотивуючи свої вимоги
тим, що з 1972 року по 14.02.2013 року
працювала в Державній судноплавній
компанії «Чорноморське морське
пароплавство». Остання посада, яку
займала позивач - економіст на 0,25
ставки.

14.02.2013 року позивач Наказом №67-Л була
звільнена з ДСК «ЧМП» у зв'язку із
скороченням штату з чисельними
порушеннями а саме: без узгодження з
профспілкою без врахування
переважного права на залишення на
роботі при звільненні працівників у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці без проведення
розрахунку і виплати вихідної допомоги
тому була змушена звернутися до суду за
поновленням порушеного права.

Позивач в судовому засіданні уточнені
позовні вимоги підтримала та просила
задовольнити позовну заяву у повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні уточнену позовну заяву не
визнав та вважає, що звільнення
позивача проведено у відповідності до
норм чинного законодавства, а тому у
задоволенні позовних вимог необхідно
відмовити.

Вислухавши сторони дослідивши
матеріали справи суд вважає що
уточнена позовна заява підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом в судовому засіданні
встановлено, що 01.03.2004 року згідно
Наказу 49-1 від 12.02.2004 року ОСОБА_1 була
переведена на посаду провідного
економіста Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
пароплавство». 14.02.2013 року згідно
Наказу №67-л ОСОБА_1 була звільнена з
займаної посади у зв'язку із
скороченням штату працівників на
підставі п.1 ст.40 КЗпП України, що
підтверджується копією трудової
книжки.

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 42 КЗпП України, при
скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України,
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених пунктами 1 (крім
випадку ліквідації підприємства,
установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і
пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу,
може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника),
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України, при
припиненні трудового договору з
підстав, зазначених у пункті 6 статті 36
та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу,
працівникові виплачується вихідна
допомога у розмірі не менше середнього
місячного заробітку; у разі призову або
вступу на військову службу,
направлення на альтернативну
(невійськову) службу (пункт 3 статті 36) -
у розмірі двох мінімальних заробітних
плат; внаслідок порушення власником
або уповноваженим ним органом
законодавства про працю, колективного
чи трудового договору (статті 38 і 39) - у
розмірі, передбаченому колективним
договором, але не менше тримісячного
середнього заробітку.

Відповідно до п.9.4.1 Додаткової угоди №3
до Колективного договору між
адміністрацією та трудовим колективом
Державної судноплавної компанії
«Чорноморське морське пароплавство»
на 2005-2007 рр., всім працівникам
вивільненим в процесі санації чи
банкрутства за ініціативою
адміністрації чи особи, яка її заміняє,
виплатити крім виплат, передбачених
КЗпП України, додаткову вихідну
допомогу в розмірі дванадцятимісячної
заробітної плати вивільненого
працівника. Виплату додаткової
допомоги здійснювати першочерговому
порядку.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України,
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

В разі спору про розмір сум, належних
працівникові при звільненні, власник
або уповноважений ним орган в усякому
випадку повинен в зазначений у цій
статті строк виплатити не оспорювану
ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

28.03.2013 року Приморським районним судом
м. Одеси винесено судовий наказ, яким
стягнуто з Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
пароплавство» на користь ОСОБА_1
нарахованої, але невиплаченої суми
заробітної плати у розмірі 1270,73 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 заробітна
плата нарахована але на день ухвалення
рішення суду не виплачена, суд,
нараховує до стягнення з відповідача
середній заробіток за затримку
розрахунку при звільнені починаючи з
15.02.2013 року у розмірі 9684,85 грн. (32,83 грн. х
295).

Стосовно позовної вимоги про стягнення
з відповідача моральної шкоди в
розмірі 5000, 00 грн., суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ст.237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Внаслідок невиплати заробітної плати,
а також виплат, які пов'язані зі
звільненням, що було встановлено в
судовому засіданні, позивачу було
завдано також моральну шкоду, так як
порушення її законних прав призвело до
моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків оскільки з огляду на
її вік вона не може влаштуватись на
іншу роботу, все це вимагає від неї
додаткових зусиль для організації
свого життя після примусового
звільнення.

Разом з тим, заявлений позивачем розмір
компенсації завданої моральної шкоди,
суд вважає завищеним і виходить із
засад розумності, виваженості та
справедливості, оскільки значних
вимушених змін в його життєвих і
виробничих стосунках не наступило.

Тому, компенсацію моральної шкоди в
сумі 2500 грн. суд вважає достатньою для
відновлення його нормальних життєвих
зв'язків та організації свого життя.

Відтак, виходячи з вищевикладеного, на
думку суду, відповідач, заперечуючи
проти позову, не довів суду
незаконність вимог, заявлених
позивачем у позові.

За таких обставин, розглянувши справу в
межах заявлених позовних вимог,
наданих сторонами доказів, з
урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів, суд приходить до
висновку, що уточнений позов підлягає
частковому задоволенню в частині
стягнення компенсації за затримку
виплати заробітної плати у розмірі
9648,85грн., вихідної допомоги в розмірі
дванадцятимісячного середнього
заробітку у зв'язку із звільненням за
скороченням штату на підставі п.п.9.4.1
п.9.4 Колективного договору в розмірі
11375,28 грн., моральної шкоди в розмірі 2500
грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд
стягує з відповідача на користь
держави судовий збір у сумі 487 грн. 20
коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10,11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, ст.ст.42, 43, 44, 47, 116, 117 КЗпП
України, суд -

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до
Державної судноплавної компанії
«Чорноморське морське мореплавство»
про стягнення заборгованості по
заробітній платі та іншим платежам -
задовольнити частково.

Стягнути з Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
мореплавство» на користь ОСОБА_1
компенсацію за затримку виплати
заробітної плати в розмірі 9684 (дев'ять
тисяч шістсот вісімдесят чотири)
гривні 85 (вісімдесят п'ять) копійок.

Стягнути з Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
мореплавство» на користь ОСОБА_1
вихідну допомогу в розмірі
дванадцятимісячного серенього
заробітку у звязку із звільненням за
скороченням штату на підставі
підпункту 9.4.1 пункту 9.4 Колективного
договору в розмірі 11375 (одинадцять
тисяч триста сімдесят п'ять) гривень 28
(двадцять вісім) копійок.

Стягнути з Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
мореплавство» на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 2500 (дві тисячі
п'ятсот) гривень.

Стягнути з Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
мореплавство» судовий збір у розмірі
487(чотириста вісімдесят сім) гривень 20
(двадцять) копійок на користь держави

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції, шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк - з дня
проголошення рішення, а для осіб, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси

Івченко В.Б.