Справа № 520/9721/14-ц
Провадження № 2/520/5580/14
РІШЕННЯ

іменем України

30 вересня 2014 року

Київський
районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Прохорова П.А.

при секретарі - Козловій Д.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Київського
районного суду м. Одеси з позовом, у
якому посилаючись на те, що
відповідачами чиняться перешкоди у
прийнятті позивачем спадщини після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
просив суд визнати за ним право
власності на 1/3 спадкового майна -
квартири АДРЕСА_1 та автомобіля ВАЗ 21099,
д/н НОМЕР_1.

20.08.2014 року відповідач ОСОБА_3 звернувся
до суду з письмовими запереченнями
проти позову, у яких заперечував
обставини, викладені у позовній заяві
та просив суд відмовити у задоволенні
позову з мотивів його
необґрунтованості, зокрема вказував на
те, що позивач звертаючись до суду з
вказаним позовом обрав неналежний
спосіб захисту своїх інтересів через
що йому слід відмовити у задоволенні
вимог з формальних підстав.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_3 заперечення проти позову
підтримала з викладених підстав, а інші
судові засідання не з'явилася.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги позову підтримав,
просив суд їх задовольнити з заявлених
підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 та сама
ОСОБА_2 у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечували.

Вислухавши пояснення учасників
судового засідання та дослідивши
матеріали справи, приймаючи до уваги
письмові заперечення, суд встановив
наступні обставини.

Згідно матеріалів спадкової справи
№811/2013 (індекс справи 02-14) що заведена
Третьою Одеською державною
нотаріальною конторою 21 серпня 2013 року
до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4,
копію яких було надано суду вказаною
нотаріальною установою, ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 (згідно копії актового
запису про смерть №7110 від 22.07.2013 року),
та за життя ОСОБА_4 належали квартира
АДРЕСА_1 та автомобіль ВАЗ 21099, д/н
НОМЕР_1 (право власності зареєстровано
за померлим на підставі свідоцтва про
реєстрацію НОМЕР_3 від 12.04.2001 року), що
було включено до спадкового майна.

21.08.2013 року позивач звернувся до
Третьої Одеської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини.

17.07.2014 року Державний нотаріус Третьої
Одеської державної нотаріальної
контори, Білик О.Г. винесла постанову
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії, а саме - у видачі позивачу
свідоцтва про право власності на
спадщину за законом, з тих підстав, що
позивачем не було надано до
нотаріальної контори оригіналів
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, та не було підтверджено
належним чином перебування у родинних
відносинах з спадкодавцем.

Відповідно до п. 23 постанови №7 від
30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику по
справах про спадкування», у випадку
відмови нотаріуса в оформленні
спадщини, особа-спадкоємець з метою
прийняття спадщини може звернутися до
суду за загальними правилами
цивільного провадження.

Відповідно до аналізу копій
Витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про державну
реєстрацію народження № від
18.06.2014 року, свідоцтва про народження
серії НОМЕР_4, вбачається що нині
померлий ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (про що свідчить
наявна серед матеріалів вказаної
спадкової справи копія свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_5), який в свою чергу
є батьком позивача, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а отже позивач, ОСОБА_1 є
онуком ОСОБА_4.

Відповідно до положень ст. 1266 ЦК
України, згідно яких внуки спадкодавця
спадкують ту частку спадщини, яка
належала б за законом їхнім матері,
батькові, бабі, дідові, якби вони були
живими на час відкриття спадщини.

Разом з позивачем з відповідними
заявами про прийняття спадщини
звернулись і відповідачі по справі:
ОСОБА_3 (заява від 18.02.2014 року), батько
померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (заява від
20.01.2014 року), донька ОСОБА_4

Виходячи з викладеного,
враховуючи положення ст. 1261 ЦК України,
суд доходить висновку про те що сторони
у справі є спадкоємцями ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, першої черги
спадкування.

Відповідно до положень 1267 ЦК України,
частки кожного з спадкоємців за
законом у спадщині є рівними.

На думку Вищого спеціалізованого суду
України що висловлена в Листі №24-753/0/4-13
від 16.05.2013 «Про судову практику
розгляду справ про спадкування»,
належним відповідачем у спорах про
спадкування є спадкоємці, які прийняли
спадщину, при цьому право власності
спадкоємця на спадкове майно підлягає
захисту в судовому порядку шляхом його
визнання у разі, якщо таке право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності (ст. 392 ЦК України) при цьому
за змістом ст. 392 ЦК України належним
відповідачем є особа - учасник
цивільних правовідносин, яка не визнає
або оспорює право власності спадкоємця
на спадкове майно.

У спорах про визнання права власності
на спадкове майно в якості належного
відповідача не може розглядатись
нотаріус або орган державної
реєстрації прав.

У випадку відсутності
правовстановлюючих документів
належними відповідачами є, зокрема,
спадкоємці, які прийняли спадщину (п. 3.2.
зазначеного листа).

Відповідно до ст. 10, ст. 11 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості; кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1-3 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
при цьому доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Виходячи з викладеного суд доходить
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та необхідність їх задоволення у
повному обсязі шляхом визнання за
ОСОБА_1 права власності в порядку
спадкування за законом на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 94,9
кв.м., у тому числі житловою площею 56,5
кв.м. та на 1/3 частину автомобілю ВАЗ 21099
д/н НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, 1997 року
випуску, після смерті ОСОБА_4.

Керуючись ст. ст. 1266, 1267 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1 загальною
площею 94,9 кв.м., у тому числі житловою
площею 56,5 кв.м. та на 1/3 частину
автомобілю ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_1, кузов
НОМЕР_2, 1997 року випуску, яке відкрилося
після смерті ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області шляхом подання
до Київського районного суду міста
Одеси апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя
Прохоров П. А.