Справа № 382/2193/13-ц Головуючий у І
інстанції Литвин Л.І.Провадження №
22-ц/780/3290/14 Доповідач у 2
інстанції КашперськаКатегорія 21
УХВАЛА

Іменем України

27 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді
Кашперської Т.Ц.,

суддів
Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

при секретарі Бевзюк
М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Яготинського районного суду
Київської області від 30 вересня 2013 року
у справі за поданням головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Яготинського районного управління
юстиції Київської області про
встановлення тимчасового обмеження
боржнику у праві виїзду за кордон,

заслухавши доповідь судді, перевіривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року головний державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Яготинського
районного управління юстиції
звернувся до суду із поданням про
встановлення тимчасового обмеження
боржнику у праві виїзду за кордон. В
обґрунтування поданої заяви посилався
на те, що на виконанні у відділі
державної виконавчої служби
Яготинського районного управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження на загальну суму 4572,42 грн.
по примусовому виконанню вимоги № Ф 247
У від 31 травня 2013 року Управління
Пенсійного фонду України в
Яготинському районі Київської області,
09 липня 2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. З метою
повного, всебічного та своєчасного
виконання вимоги просив встановити
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон ОСОБА_1

Ухвалою Яготинського районного суду
Київської області від 30 вересня 2013 року
подання відділу державної виконавчої
служби Яготинського районного
управління юстиції задоволено,
встановлено тимчасово обмеження
ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон.

Відповідач ОСОБА_1, не погоджуючись із
ухвалою суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на незаконність та необґрунтованість
ухвали суду першої інстанції, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати ухвалу Яготинського
районного суду Київської області від 30
вересня 2013 року.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення, виходячи із наступного.

Задовольняючи подання про
встановлення тимчасового обмеження
боржнику у праві виїзду за межі
України, суд першої інстанції виходив
із того, що ОСОБА_1 повідомлений про
наявність заборгованості та про
необхідність її погашення, про що
свідчить його підпис на зворотньому
повідомленні про вручення поштового
відправлення від 31 травня 2013 року, на
даний час боржником не вчинено дій,
спрямованих на виконання вимоги № Ф 247
У від 31 травня 2013 року Управління
Пенсійного фонду України в
Яготинському районі Київської області
в сумі 4572,42 грн.

Однак з такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може
погодитися із наступних підстав.

Із матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що 05 липня 2013 року Управління
пенсійного фонду України в
Яготинському районі Київської області
звернулося до відділу державної
виконавчої служби Яготинського
районного управління юстиції із заявою
про прийняття до виконання вимоги про
сплату боргу № Ф-247 У від 31 травня 2013
року на суму 4572,42 грн., виставлену до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на
підставі повідомлення-розрахунку за 2012
рік.

09 липня 2013 року постановою головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Яготинського районного управління
юстиції відкрито виконавче
провадження ВП № 38748316.

21 серпня 2013 року Управління пенсійного
фонду України в Яготинському районі
Київської області звернулося до
відділу державної виконавчої служби
Яготинського районного управління
юстиції із заявою про застосування як
заходу примусового стягнення
тимчасового обмеження виїзду за кордон
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

Згідно даних адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС УДМС України в м.
Києві, ОСОБА_1 знято з місця реєстрації
АДРЕСА_1, 28 травня 2013 року, та
зареєстровано за адресою АДРЕСА_1.

В матеріалах справи міститься корінець
вимоги від 31 травня 2013 року № НОМЕР_1
ім'я ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1, про
сплату 4572,42 грн., та рекомендоване
повідомлення про отримання поштового
відправлення, згідно якого
рекомендований лист, направлений на
адресу АДРЕСА_1 отримано 01 червня 2013
року іншою особою.

Вказані обставини підтверджуються
наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема, у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням.

Таким чином лише у разі доведення факту
зловживання процесуальними правами чи
невиконання обов'язків, передбачених
статтею 12 Закону України «Про
виконавче провадження», під час
здійснення виконавчого провадження
зазначене може бути підставою для
відповідного реагування, зокрема
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України згідно зі
статтею 377-1 ЦПК, пунктом 18 частини
третьої статті 11 Закону України «Про
виконавче провадження».

Суд першої інстанції при вирішенні
подання на зазначені вимоги закону та
обставини справи, зокрема, на
реєстрацію боржника за іншою адресою,
отримання адресованої йому вимоги
іншою особою, належної уваги не звернув
та, задовольняючи подання, дійшов
передчасного висновку про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України.

Крім того, звертаючись до суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України, відділ
державної виконавчої служби
Яготинського районного управління
юстиції не надав доказів на
підтвердження тих обставин, що
державним виконавцем вчинено всі дії,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження», спрямовані на
погашення боргу.

Державним виконавцем також не надано
доказів на підтвердження того, що
боржник отримав копію постанови про
відкриття виконавчого провадження, та
про те, що боржник, ухиляючись від
виконання рішення, вчиняє дії, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення суду, за час
виконання рішення виїжджав за межі
України, що призвело до виникнення
заборгованості, або боржник
безпідставно не заявлявся на виклики
державного виконавця.

Дані обставини суд першої інстанції
також не з'ясував.

Враховуючи наведене, колегія суддів
прийшла висновку, що обмеження у праві
виїзду за кордон ОСОБА_1 було
застосовано судом першої інстанції
передчасно та без належного з'ясування
фактичних обставин, що підлягають
перевірці, відповідно до вимог закону
при вирішенні даного подання.

Крім того, пред'являючи апеляційну
скаргу, ОСОБА_1 надав платіжне
доручення від 27 вересня 2013 року № 662 про
перерахування на рахунок УПФ України в
Яготинському районі 4572,42 грн. (а. с. 28) на
підтвердження виконання вимоги № Ф 247 У
до постановлення оскаржуваної ухвали,
і дані обставини судом першої
інстанції також не з'ясовувались.

За таких обставин постановлена у
справі ухвала суду першої інстанції не
може вважатись законною та
обґрунтованою та підлягає скасуванню з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції відповідно до
вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, оскільки
при постановленні ухвали був порушений
порядок, встановлений для його
вирішення.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Яготинського районного суду
Київської області від 30 вересня 2013 року
скасувати та передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Кашперська Т.Ц.

Судді:
Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.