АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
Справа №644/2915/14.
Головуючий 1 інст.: - Глібко О.В.
Провадження №22-ц/790/3829/14.
Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

28 травня 2014 року. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді: -
Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського
В.В., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі: - Гелашвілі
Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові виділені
матеріали за апеляційною скаргою
представника ПАТ «ВТБ Банк» - Варданяна
Акопа Вальтеровича на ухвалу
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 16 квітня 2014 року по справі
за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_7, ТОВ
«Завод енергетичного машинобудування»
- про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с
т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ПАТ «ВТБ Банк»
звернулося в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог
зазначало, що19 березня 2008 року ВАТ «ВТБ
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«ВТБ Банк» та ОСОБА_7 уклали кредитний
договір №52Ф-СК-400, згідно з яким банк
надав ОСОБА_7 кредит в розмірі 237 000
доларів США на строк до 19 березня 2023
року, зі сплатою процентів за
користування кредитом 14,5% відсотків
річних.

На забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором 26
грудня 2008 року ВАТ «ВТБ Банк» та ТОВ
«Завод енергетичного машинобудування»
уклали договір поруки №52Ф-СК-400/z6,
згідно з яким ТОВ «Завод енергетичного
машинобудування» зобов'язалося перед
банком відповідати в тому ж обсязі, що
і позичальник ОСОБА_7 за кредитним
договором №52Ф-СК-400 від 19 березня 2008
року, зокрема: за повернення основної
суми боргу, відсотків за користування
кредитом, сплати пені та інших
штрафних санкцій, встановлених
кредитним договором.

ВАТ «ВТБ Банк» виконало свої
зобов'язання за кредитним договором
шляхом видачі готівки ОСОБА_7

В той же час, ОСОБА_7 не виконує свої
зобов'язання за кредитним договором та
станом на 20 березня 2014 року має
строкову заборгованість за кредитом у
сумі 1 917 297 грн. 29 коп.; строкову
заборгованість за відсотками у сумі 18
964 грн. 18 коп.; прострочену
заборгованість за кредитом у сумі 32 656
грн. 64 коп.; прострочену заборгованість
по сплаті відсотків у сумі 85 072 грн. 01
коп.; пеню за прострочення погашення
кредиту у сумі 1 697 грн. 33 коп.; пеню за
несвоєчасну сплату процентів у сумі 2 091
грн. 27 коп.; три проценти річних у сумі 169
грн. 60 коп. та 334 грн. 82 коп., а всього 2 057
383 грн. 23 коп.

На пропозицію ПАТ «ВТБ Банк»
погасити заборгованість виниклу за
кредитним договором, позичальник
ОСОБА_7 та його поручитель ТОВ «Завод
енергетичного машинобудування» не
відреагували.

Посилаючись на вказані обставини
та ст. ст. 526, 530, 554, 610, 611, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК
України, ПАТ «ВТБ Банк» просило суд
стягнути солідарно з ОСОБА_7, ТОВ
«Завод енергетичного машинобудування»
на його користь заборгованість за
кредитним договором №52Ф-СК-400 від 19
березня 2008 року у сумі 2 057 383 грн. 23 коп.,
в рівних частках судовий збір у сумі 3
654 грн. та 121 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 16 квітня
2014 року відмовлено у відкритті
провадження у справі за позовом ПАТ
«ВТБ Банк» до ОСОБА_7, ТОВ «Завод
енергетичного машинобудування» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, в частині позовних вимог ПАТ
«ВТБ Банк» до ТОВ «Завод енергетичного
машинобудування» про стягнення
заборгованості за кредитним договором
з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 122
ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник
ПАТ «ВТБ Банк» - Варданян А.В.,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду про відмову у
відкритті провадження у справі та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи у відкритті
провадженні у справі в частині
позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк» до ТОВ
«Завод енергетичного машинобудування»
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, суд виходив з
того, що дана заява не підлягає
розгляду в судах у порядку цивільного
судочинства.

Проте погодитися з таким висновком
суду не можна, оскільки він дійшов його
з порушенням норм процесуального
права.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що
виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.
Законом може бути передбачено
розгляд інших справ за правилами
цивільного судочинства. Суди
розглядають справи, визначені у
частині першій цієї статті, в порядку
позовного, наказного та окремого
провадження.

Згідно ст. 16 ЦПК України не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до роз'яснень, викладених
у п. 2 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних відносин»,
оскільки у спорах, що виникають із
кредитних правовідносин, сторонами є
як юридичні, так і фізичні особи та з
урахуванням вимог статей 15 - 16, частини
другої статті 118 ЦПК України при
визначенні судової юрисдикції суди
мають виходити з того, що такі справи
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства у разі, якщо
однією зі сторін є фізична особа, а
вимоги взаємопов'язані між собою і
окремий їх розгляд неможливий. Зокрема,
це можуть бути позови банку (іншої
фінансової установи) до фізичної особи
- позичальника і до юридичної особи -
поручителя чи навпаки, які виникли з
одних і тих самих правовідносин -
отримання кредиту. Договір поруки має
додатковий (акцесорний) до основного
зобов'язання - кредитного договору -
характер і укладається саме для
забезпечення виконання останнього, а
поручитель згідно з ч.1 ст. 554 ЦК України
відповідає перед кредитором, за
загальним правилом, солідарно із
позичальником, якщо договором поруки
не встановлено його додаткову
(субсидіарну) відповідальність.
Неможливість окремого розгляду цих
договорів може бути пов'язана, зокрема,
із визначенням суми заборгованості,
способу виконання зобов'язання та
іншими умовами договорів. Разом із тим,
оскільки пред'явлення позову до
солідарних боржників є правом, а не
обов'язком банку чи іншої фінансової
установи (ч.1 ст. 543 ЦК України), у разі
пред'явлення позову до кожного з них
окремо суди мають враховувати
визначену ЦПК України компетенцію
судів щодо розгляду цивільних справ.
Зокрема, позов банку (іншої фінансової
установи) до юридичної особи -
поручителя із залученням фізичної
особи - позичальника як третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, підлягає розгляду в
порядку господарського судочинства.

Відмовляючи у відкритті
провадженні у справі за позовом ПАТ
«ВТБ Банк» до ОСОБА_7, ТОВ «Завод
енергетичного машинобудування» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, в частині позовних вимог ПАТ
«ВТБ Банк» до ТОВ «Завод енергетичного
машинобудування» про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
суд першої інстанції не врахував
роз'яснень, викладених у постанові
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних відносин» та
безпідставно дійшов висновку, що
позовна заява в цій частині не підлягає
розгляду в судах у порядку цивільного
судочинства

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає за необхідне скасувати
ухвалу суду першої інстанції та
передати виділені матеріали справи до
суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Вимоги апеляційної скарги
представника ПАТ «ВТБ Банк» - Варданяна
А.В. про направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції, задоволенню не підлягають,
оскільки судом першої інстанції не
вирішувалося в установленому законом
порядку питання про відкриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. 3 ч. 1 ст.
312, ст. 313, 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,

у х
в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ПАТ
«ВТБ Банк» - Варданяна Акопа
Вальтеровича - задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 16 квітня
2014 - скасувати.

Передати виділені матеріали справи
до суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає,
як така, що не перешкоджає подальшому
провадженні у справі.

Головуючий:

Судді: