АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1226/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Підберезний Г.А. Доповідач -
Свистунова О.В.Категорія 48
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого
Свистунової О.В.,

суддів Ремеза В.А.,
Міхеєвої В.Ю.,

при секретарі Книш К.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 29 листопада 2013
року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, третя особа - Управління
служби у справах дітей Кіровської
районної у м.Дніпропетровську ради про
визначення способів у участі у
вихованні малолітнього сина,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2011 року ОСОБА_2
звернувся з позовом до ОСОБА_3, третя
особа - Управління служби у справах
дітей Кіровської районної у
м.Дніпропетровську ради про визначення
способів у участі у вихованні
малолітньої дитини, просив зобов'язати
відповідачку - ОСОБА_3, усунути
перешкоди у спілкуванні батька - ОСОБА_2
з малолітнім сином - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити способи його
участі у вихованні сина, у формі:
систематичних побачень, спілкуванні,
можливість сумісного відпочинку та
відвідин сином місця проживання
батька.

У квітні 2012 року відповідачка
ОСОБА_3 звернулась до суду із
зустрічними вимогами до ОСОБА_2 про
надання дозволу на виїзд малолітньої
дитини за кордон без згоди батька. Який
ухвалою Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 27 лютого 2013 року
залишено без розгляду.

Рішенням Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 29
листопада 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_2 були задоволені частково.
Встановлено порядок участі батька -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 у вихованні
малолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1: 1 раз на два місяці у
робочі дні з 19.00 до 20.00 годин за місцем
мешкання дитини, за попередньою
домовленностью з матір»ю дитини ОСОБА_3
у її присутності. В задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

Додатковим рішенням Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
19 грудня 2013 року вирішено питання щодо
судового збору, з відповідачки на
користь позивача стягнуто 98,50 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким усунути
перешкоди у вихованні та спілкуванні
його, як батька щодо малолітнього сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у формі
систематичних побачень, спілкуванні,
можливості сумісного відпочинку та
відвідин сином місця його мешкання.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, відповідно
до вимог ст. 303 ЦПК України, і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, рішення суду -
скасуванню з ухваленням нового
рішення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджується
зібраними у справі доказами, що сторони
з січня 2005 року і до осені 2009 року
перебували у фактичних шлюбних
відносинах, від якого мають
малолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, відомості про батька
дитини у свідоцтві про народження
записані відповідно до вимог ст.. 126 СК
України (а.с.57). Тобто, батьком дитини є
ОСОБА_2, а матір»ю - ОСОБА_3 і даний факт
сторонами не заперечувався. Постійним
місцем проживання дитини є місце
проживання відповідачки - АДРЕСА_1
(а.с.59).

Рішенням Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 28.04.2011 року
ОСОБА_2 було позбавлено батьківських
прав та стягнуто аліменти. Однак,
рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 01.08.2011
року рішення Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 28.04.2011 року
в частині позбавлення батьківських
прав скасовано та в частині позовних
вимог про позбавлення батьківських
прав відмовлено, рішення набрало
чинності 01.09.2011 року.

Позивач неодноразово: 28.02.2011 року,
18.03.2011 року та у серпні 2011 року
звертався до Кіровської районної у м.
Дніпропетровську ради з вимогою про
надання дозволу на участь у вихованні
сина.

ОСОБА_2 працює, сплачує аліменти на
утримання дитини у встановленому судом
розмірі, заборгованості по аліментам
не має, що свідчить про те, що він не
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків щодо
утримання дитини. Зазначені обставини
підтверджуються довідкою державного
виконавця Ленінського відділу ДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції (а.с. 20).

За місцем проживання ОСОБА_2 та його
сім»я, з боку сусідів, характеризується
позитивно (а.с.13).

Згідно актів обстеження умов
проживання від 01 квітня 2011 року та 05
вересня 2011 року, комісія дійшла
висновку, що для проживання дитини за
місцем проживання батька - позивача у
справі, створені усі умови за адресою:
м. Дніпропетровськ, провулок Брянський,
б.12, к.8 (а.с.14,15).

Між батьками не досягнуто
домовленості з приводу графіку
спілкування батька з сином, що
сторонами не заперечувалося у судовому
засіданні.

Рішенням Кіровської районної у м.
Дніпропетровську ради від 16.09.2011 року №
320, ОСОБА_2 був визначений порядок
участі у виховані його сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17), а саме, ОСОБА_2
визначено порядок зустрічей з
малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1: 2
рази на тиждень у робочі дні з 19:00 до 20:00
годин за місцем мешканням дитини, за
попередньою домовленістю з матір'ю
дитини ОСОБА_3 та у її присутності.
Зазначений порядок було погоджено з
відповідачкою.

Однак, рішення Кіровської районної
у м. Дніпропетровську ради від 16.09.2011
року № 320 відповідачкою не
виконувалось.

Ст.19 СК України передбачено, що при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні
дитини, місця проживання дитини,
позбавлення та поновлення
батьківських прав, побачення з
дитиною матері, батька, які позбавлені
батьківських прав, відібрання дитини
від особи, яка тримає її у себе не
на підставі закону або рішення
суду,управління батьками майном
дитини, скасування усиновлення та
визнання його недійснимобов'язковоює
участь органу опіки тапіклування.
Орган опіки та піклування подає
суду письмовий висновок щодо
розв'язання спору на підставі
відомостей, одержаних у результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи. Суд
може не погодитись з висновком органу
опіки та піклування, якщо він
недостатньо обґрунтований,
протирічить інтересам дитини.

Колегія звертає увагу, що дане рішення
органу опіки та піклування підтверджує
факт, що батько може спілкуватись з
дитиною, однак, колегія суддів вважає,
що воно не вирішує спірної ситуації між
батьками дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю Організації
Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року,
яка підлягає застосуванню відповідно
до ст.9 Конституції України та ст.ст.2, 8
ЦПК України, проголошено, що у всіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питанням соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно. Той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвитку дитини.

Частинами 1, 2 ст. 159 СК України
передбачено, якщо той з батьків, з ким
проживає дитина, чинить перешкоди тому
з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення. В окремих випадках, якщо це
викликано інтересами дитини, суд може
обумовити побачення з дитиною
присутністю іншої особи.

У частинах 1, 2 ст. 155 СК України
закріплено, що здійснення батьками
своїх прав та виконання обов'язків
мають ґрунтуватися на повазі до прав
дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Виходячи з викладеного, суд першої
інстанції дійшов належного висновку
про наявність підстав для часткового
задоволення позову, але визначив
спосіб участі позивача у вихованні та
спілкуванні з дитиною, встановивши
побачення батька з дитиною лише один
раз на два місяці у робочі дні з 19.00 до
20.00 годин за місцем мешкання дитини, за
попередньою домовленістю з матір»ю
дитини та у її присутності, фактично
обмеживши права батька щодо виконання
його обов»язку у вихованні дитини.

Крім того, є безпідставним посилання у
рішенні суду на обмеження права батька
у зв»язку з хворобою дитини. Також,
колегія суддів приймає доводи апелянта
щодо обґрунтування рішення суду в
частині визначення порядку участі у
вихованні дитини батьком, з
урахуванням стану здоров»я сина на
підставі лише довідки ЛДЦ «Діамед» від
30.11.2011 року та вважає, що суд першої
інстанції недостатньо обґрунтовано
дійшов до висновку щодо визначення
способу участі батька у вихованні
малолітнього сина лише один раз на два
місяці та лише у робочі дні.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпорпетровської області від 05 травня
2014 року було зобов»язано орган опіки та
піклування Кіровської районної у м.
Дніпропетровську ради надати суду
письмовий висновок щодо участі батька -
ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

21 травня 2014 року на адресу Апеляційного
суду Дніпорпетровської області було
направлено відповідний висновок орган
опіки та піклування Кіровської
районної у м. Дніпропетровську ради від
21 березня 2014 року. Як вбачається з
наданого висновку, рішенням комісії з
питань захисту прав дитини від 05.03.2014
року, виконком Кіровської районної у м.
Дніпропетровську ради вважає
доцільним визначити способи участі
батька ОСОБА_2 у вихованні сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді зустрічей, а
саме: 1 раз на два місяці за місцем
мешкання дитини за попередньою
домовленістю з матір»ю дитини ОСОБА_3
та у її присутності.

Колегія звертає увагу, що дане рішення
органу опіки та піклування підтверджує
факт, що батько може спілкуватись з
дитиною, однак, колегія суддів вважає,
що воно не вирішує спірної ситуації між
батьками дитини, отже, у зв'язку з
наведеним, суд апеляційної інстанції
вважає, що це рішення є недостатньо
обґрунтованим та необ'єктивним.

Апелянт не пропонував конкретний
порядок його участі у вихованні дитини
та колегія суддів вважає, що недоцільно
обмежувати конкретними датами час
спілкування позивача з дитиною.

Надавши оцінки представленим у справі
доказам у їх сукупності, приймаючи до
уваги наявну конфліктну ситуацію, що
виникла між батьками, враховуючи вік,
стан здоров»я та інтереси дитини,
принцип рівності прав та обов'язків
батьків щодо дитини, колегія дійшла
висновку за доцільне визначити
наступний спосіб участі батька ОСОБА_2
у вихованні та спілкуванні з сином
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом побачень
позивача з малолітнім сином 2 рази на
тиждень: у робочі дні з 19.00 до 20.00 годин,
а у неділю з 11.00 до 13.00 за місцем
мешкання дитини або за місцем мешкання
батька, за попереднім повідомленням
матері дитини - ОСОБА_3 та без її
присутності, а також проведення
спільного відпочинку протягом двох
тижнів, що складає 14 календарних дні, у
літній період кожного року.

Зазначені графіки спілкування
позивача з сином не будуть порушувати
режиму навчання, відпочинку дитини,
сталий уклад життя сторін,
відповідатимуть інтересам дитини та не
суперечитимуть законним інтересам
позивача і відповідачки.

Відповідно до свідоцтва про народження
виданого 04 лютого 2009 року
Бабушкінським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції серії НОМЕР_1,
виданого на підставі актового запису №
158 від 04 лютого 2009 року зазначено
прізвище дитини - ОСОБА_4. Однак,
відповідно до свідоцтва про народження
виданого 01 жовтня 2011 року
Бабушкінським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції серії НОМЕР_2,
виданого на підставі актового запису №
158 від 04 лютого 2009 року прізвище дитини
зазначено як - ОСОБА_4. Актовий запис
щодо зміни прізвища дитини не
оспорювався, тому, на теперішній час є
вірним прізвище дитини - ОСОБА_4.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
підлягає стягненню 98,50 грн. судового
збору, сплаченого ним при зверненні до
суду.

З урахуванням наведеного,
оскаржуване рішення суду першої
інстанції, відповідно до приписів ст.309
ЦПК України, підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 29
листопада 2013 року- скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 -
задовольнити.

Визначити спосіб участі батька -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження у
вихованні та спілкуванні з малолітнім
сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

шляхом побачень позивача з малолітнім
сином 2 рази на тиждень: у робочі дні з
19.00 до 20.00 години, неділю з 11.00 до 13.00
години за місцем мешкання дитини або за
місцем мешкання батька, за адресою:
АДРЕСА_2, з попереднім повідомленням
матері дитини - ОСОБА_3, без її
присутності, а також проведення
спільного відпочинку протягом двох
тижнів, що складає 14 календарних дні, у
літній період кожного року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 98
грн.50 коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді