Справа № 197/51/14-ц
Номер провадження № 2/197/122/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 травня 2014 року. Широківський
районний суд Дніпропетровської
головуючого судді
у відсутність сторін позивачка ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_2 - заява,
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - не
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні залу суду в смт.
Широке цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про
визнання договору купівлі-продажу
житлового будинку дійсним суд, -
Позивачка звернувся до суду з
позовом, який в подальшому уточнила,
так як відповідачем по справі була
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 з цих підстав було
замінено відповідачів на її дітей , які
є спадкоємцями за законом. Просить суд
визнати дійсним договір
купівлі-продажу нерухомого майна, а
саме житлового будинку АДРЕСА_1, який
було укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 25
серпня 1999 року в Криворізькій філії
Південно-східного регіонального
управління "Українська товарна біржа"
"Криворізьке БТІ" під реєстраційним
№10-7-1315 25 серпня 1999 року.
Позивач до судового засідання не
з'явилась. Представник позивача до
судового засідання не з'явився,
звернувся до суду з заявою в якої
повідомив суду, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
суд розглянути справу у його
відсутності та у відсутності позивача
та не заперечують проти винесення
заочного рішення а.с. 71.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином шляхом публікації оголошення в
газеті "Вісті Придніпров'я" №34 (1527 ) від
08.05.2014 р. а.с.72, та за адресою їх
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку, відповідно до ст. ст. 74,
76 Цивільного-процесуального кодексу
України. а.с. 67. Відповідачі в судове
засідання не з'явилась і причину неявки
суду не повідомили, заяви про розгляд
справи за їх відсутності не подавали,
тому судом зі згоди представника
позивача винесено ухвалу про заочний
розгляд справи, що відповідає
положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи
вважає, що позов доведений,
обґрунтований та такий, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25 серпня 1999 року
на товарний біржі «Українська» був
купівлі-продажу нерухомого майна між
ОСОБА_6 та ОСОБА_1, згідно якого ОСОБА_1
придбала житловий будинк АДРЕСА_1, який
складається з: будинку - А-I, житловою
площею - 51,4 кв. м., загальна площадь - 60,2
кв. м., літня кухня - Б, погріб - В,
вбиральня - Г, сарай - Д, огорожа - № I,
ворота - №2, водоколонка - I, замощення -
У подальшому, 25 серпня 1999 року вказаний
нерухомого майна був зареєстрований у
КП "Криворізьке БТІ" під реєстраційним
№10-7-1315 .
Під час розгляду справи судом було
встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 а.с. 42.
Спадкоємці після померлої є її діти
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 а.с. 70.
Але, на даний час, позивач не може
оформити на себе право власності на
нерухоме майно , і відповідно
розпоряджатися ним, в наслідок того, що
правовстановлюючий документ - договір
від 25 серпня 1999 року не відповідає
вимогам закону, а саме не був
нотаріально посвідчений.
Як вбачається зі змісту цього договору,
Сторони, як Продавець, так і Покупець,
під час його укладання прийшли до
взаємної згоди щодо істотних умов
договору купівлі-продажу, виконали
свої обов'язки, а саме Відповідачу були
передані грошові кошти, а ОСОБА_6
передані усі документи на
домоволодіння та ключі від нього.
Згідно норми ст. 328 ЦК України,
підставами набуття права власності є
набуття права власності із правочинів.
Стаття 202 ЦК України встановлює поняття
правочину, а саме Правочином є дія
особи, спрямована на набуття, зміну та
припинення цивільних прав та
обов'язків. Цією статтею також
передбачено, що двостороннім
правочином є погоджена дія двох сторін.
ЦК України, а саме ст. 626, встановлено, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну та припинення
цивільних прав та обов'язків. Отже,
користуючись вказаними нормами, можна
зробити висновок, що договір є
Статтею 204 ЦК України, встановлює, що
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
Між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено
договір купівлі-продажу нерухомого
майна - житлового будинку. За договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає, або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму (ст. 655 ЦК України).
Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено,
що договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.
Законом України «Про товарну біржу», а
саме ст. 15 цього Закону, визначено
поняття біржової операції: біржовою
операцією визнається угода, що
відповідає сукупності зазначених
А) якщо вона являє собою купівлю-продаж,
поставку та обмін товарів, допущених до
обігу на товарній біржі; Б) якщо її
учасниками є члени біржі;
В) якщо вона подана до реєстрації та
зареєстрована на біржі не пізніше
наступного за здійсненням угоди дня.
Також, ця норма ст. 15 Закону України
«Про товарну біржу», вказує, що угоди,
зареєстровані на біржі, не підлягають
нотаріально посвідченню.
Як видно з вищевикладеного, Договір
купівлі-продажу житлового будинку,
на товарній біржі з дотриманням вимог
Закону України «Про товарну біржу»,
угода являє собою договір
купівлі-продажу, продавець та покупець
були членами даної товарної біржі,
угода була зареєстрована на товарній
біржі. Житловий будинок на момент
підписання Договору купівлі-продажу,
входила до переліку майна, що можуть
реалізовуватися через товарні біржі,
згідно редакції Закону України «Про
товарну біржу» станом на 1999 рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.
Отже, в даний час нотаріально
посвідчити вказаний Договір
купівлі-продажу житлового бдинку не
представляється можливим, оскільки
одна з сторін (Покупець) у договорі
купівлі-продажу померла, і позивач, не
має змого розпорядитися цим майном.
Таким чином, позивач вимушений
звернутися до суду, так як у даному
випадку усі умови Договору
купівлі-продажу були виконані, крім
нотаріального посвідчення, яке
неможливо виконати, оскільки одна з
сторін (Покупець) у договорі
купівлі-продажу померла.
Таким чином, суд вважає можливим
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання дійсним договору купівлі-
продажу житлового будинку
задовольнити, та визнати дійсним
договір купівлі-продажу нерухомості, а
саме житлового будинку АДРЕСА_1, який
було укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 25
серпня 1999 року в Криворізькій філії
Південно-східного регіонального
управління "Українська товарна біржа"
"Криворізьке БТІ" під реєстраційним
№10-7-1315 25 серпня 1999 року .
Понесені позивачкою судові
витрати віднести на її рахунок та не
відшкодовувати за її вимогою.
Куруючись ст.ст. 203, 204, 209, 220, 655, 656 ЦК
України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 62, 130, 212 -215, 218 ЦПК
України, суд, -
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , про визнання договору
купівлі-продажу житлового будинку
Визнати дійсним договір
купівлі-продажу нерухомог майна, а саме
житлового будинку який якладається :
будинк - А-I, житловою площею - 51,4 кв. м.,
загальна площадь - 60,2 кв. м., літня кухня
- Б, погріб - В, вбиральня - Г, сарай - Д,
огорожа - № I, ворота - №2, водоколонка - I,
замощення - II, АДРЕСА_1, укладено між
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 25 серпня 1999 року в
Криворізькій філії Південно-східного
регіонального управління "Українська
зареєстрований ОСОБА_1 в КП
"Криворізьке БТІ" під реєстраційним
№10-7-1315 25 серпня 1999 року .
Понесені позивачкою судові витрати
віднести на її рахунок та не
відшкодовувати за її вимогою .
Копію заочного рішення рекомендованим
листом не пізніше трьох днів з дня його
проголошення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Така заява може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги , якщо апеляційну
скаргу не було подано . У разі подання
апеляційної скарги рішення , якщо його
не скасовано , набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення . Особи , які брали
участь у справі , але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення , можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення .

СУДДЯ І.В.
ЛІСНЕЦЬКИЙ