Справа № 212/6514/2012
Провадження № 6/127/1592/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П. ,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вінниці подання
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції про тимчасове обмеження особи
(боржника) у праві виїзду за межі
України до виконання своїх
зобов’язань – ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_1 Дане подання
мотивоване тим, що на виконанні
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №212/6514/2012, виданого 03.09.2012 року
Ленінським районним судом м. Вінниці,
про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» заборгованості в
розмірі 21 762,06 грн., а також 217,62 грн.
судового збору та 94,00 грн. за розміщення
оголошення в пресі. Боржник не виконує
рішення суду, самостійно не вчиняє
жодних дій щодо погашення боргу, на
виклики не з’являється. За даними
компетентних органів боржник отримує
пенсію та працює в ТОВ «Будсервіс-3», за
ним зареєстровано ТЗ KIA SORENTO 2.5 D, 2007 року
випуск, д.н.з. АВ7522А. Іншого рухомого або
нерухомого майна, джерел доходів за
боржником не виявлено. На підставі
викладеного, з метою виконання
боржником свої боргових зобов’язань
та виконуючи свої обов’язки
державного виконавця щодо вжиття всіх
заходів для забезпечення вчасного і
повного виконання боржником рішення
суду, останній звернувся із цим
поданням до суду та просить тимчасово
обмежити у праві виїзду за межі України
ОСОБА_1 до виконання боржником своїх
зобов’язань

У судове засідання заявник не
з’явився, подав заяву відповідно до
якої просить подання розглянути без
його участі.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового засідання за
допомогою технічного
звукозаписувального засобу не
здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає, що подання необґрунтоване та не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції знаходиться виконавчий лист
№212/6514/2012, виданий 03.09.2012 року
Ленінським районним судом м. Вінниці,
про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» заборгованості в
розмірі 21 762,06 грн., а також 217,62 грн.
судового збору та 94,00 грн. за розміщення
оголошення в пресі. 13.05.2014 року на
підставі вказаного виконавчого листа
було відкрите виконавче провадження.
За результатами перевірки майнового
стану боржника за даними компетентних
органів за боржником зареєстровано ТЗ
KIA SORENTO 2.5 D,2007 року випуск, д.н.з. НОМЕР_1,
який постановою державного виконавця
від 22.09.2014 року оголошено в розшук. Інші
відомості про реєстрацію права
власності на рухоме або нерухоме майно
за боржником ОСОБА_1 відсутні. Боржник
отримує пенсію та працює в ТОВ
«Будсервіс-3».

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право, у
разі ухилення боржника від виконання
зобов’язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України – до виконання
зобов’язань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи або
керівника боржника – юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадку, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань; громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

З матеріалів подання не вбачається, що
боржник умисно ухиляється від
виконання покладених на нього рішенням
суду обов’язків.

Суд звертає увагу, що тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника судом можливе лише
при встановленні умислу боржника на
злісне ухилення від виконання ним
свого обов’язку. Тобто, законом
передбачені юридичні санкції у вигляді
тимчасового обмеження у праві виїзду
не за наявності факту невиконання
зобов’язань, а за ухилення від їх
виконання, тобто за будь-які свідомі
діяння боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов’язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов’язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього
об’єктивні обставини. Разом з цим,
будь-яких належних доказів щодо
ухилення боржником від виконання
рішення суду або засвідчення наміру
боржником залишити межі України не
виконавши свої зобов’язання перед
стягувачем заявником суду не надано.
Невиконання боржником самостійно
зобов’язань протягом строку,
зазначеного в постанові про відкриття
виконавчого провадження, не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов’язків. До того ж матеріали
подання не містять доказів про
отримання боржником цієї постанови,
про виклик його до державного
виконавця та ухилення щодо цього. Не
свідчить про ухилення боржником і факт
його пенсійного забезпечення та
перебування його в трудових
відносинах.

Крім того, матеріали не містять доказів
про те, що державний виконавець вжив
всіх достатніх заходів для примусового
виконання рішення суду.

Тому, за поданої сукупності доказів та
за відсутності належних доказів щодо
дій ОСОБА_1, спрямованих на умисне
ухилення від виконання обов’язків за
рішенням суду, не вбачається достатніх
підстав для прийняття рішення щодо
тимчасового обмеження в його правах,
передбачених ст. 33 Конституції України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України», ст.
3771 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга може
бути подана протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: