Провадження № 2/337/1493/2014
Хортицький районний суд міста
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Бредуна Д.С., при секретарі Медвідь Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» про забезпечення
позову по цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційного банку “ПРИВАТБАНК” до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, –
Позивач ПАТ КБ “ПРИВАТБАНК” в особі
представника ОСОБА_2 звернувся до суду
з заявою про забезпечення позову, в
якій просить накласти арешт у межах
суми заборгованості за кредитом в
розмірі 37 787,57 грн. на грошові кошти,
рухоме та нерухоме майно, яке належить
АДРЕСА_1, шляхом заборони будь-яким
особам укладати угоди стосовно цього
майна, проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати його
В обґрунтування заяви зазначив, що
забезпечення позову необхідно
застосувати з метою запобігання
вчиненню відповідачем заходів щодо
позбавлення банку можливості
задовольнити свої вимоги за рахунок
належного відповідачу майна й коштів,
що в подальшому могло б унеможливити
виконання рішення суду по справі.
Вивчивши заяву та матеріали справи,
судом встановлено наступне.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р.
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» (із змінами,
внесеними згідно з Постановою
Верховного Суду N 2 від 12.06.2009)
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При цьому, позивачем в заяві не
зазначено, на яке саме майно чи грошові
кошти відповідача слід накласти арешт,
де чи в кого вони знаходяться, не надано
документального підтвердження їх
належності на праві приватної
власності відповідачеві, а також даних
щодо вартості будь якого належного
йому майна, у зв’язку з чим не
вбачається можливим встановити
співмірність виду забезпечення позову,
який просить застосувати позивач,
обсягу позовних вимог.

Крім того, не підтверджено позивачем й
існування реальної загрози
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову.

Отже, за таких обставин заява про
забезпечення позову задоволенню не
підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 151-153, 210, 293ЦПК Україні, –

У Х В А Л
И В :

Заяву публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову
по цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційного банку “ПРИВАТБАНК” до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором – залишити без
задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Д.С. Бредун