У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
усунення перешкод у здійсненні права
власності та виселення за касаційними
скаргами представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6
на рішення апеляційного суду м. Києва
від 9 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року позивач звернулася
до суду з даним позовом, зазначивши в
його обґрунтування, що 26 березня 1993
року між її матір'ю ОСОБА_7 та
відповідачем укладено шлюб, після чого
останній став проживати в квартирі
АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про переміну
прізвища, імені та по-батькові,
виданого Відділом запису актів
громадянського стану Шевченківської
районної державної адміністрації м.
Києва від 27 листопада 1997 року, прізвище
позивача змінено з «ОСОБА_4» на
«ОСОБА_4», а по-батькові з «ОСОБА_4» на
«ОСОБА_4».

На підставі розпорядження відділу
приватизації Шевченківської районної
державної адміністрації від 20 жовтня
1998 року вказана квартира була
приватизована та розподілена в рівних
частках між позивачем, її матір'ю та
відповідачем.

У 2007 році ОСОБА_7 померла, після її
смерті відкрилася спадщина на 1/3
частини квартири, яка була розподілена
порівну між сторонами.

На підставі договору дарування від 8
листопада 2007 року відповідач подарував
позивачу належну йому Ѕ частину
спірної квартири.

23 листопада 2007 року право власності
ОСОБА_4 зареєстровано в КП «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна».

Посилалась на те, що відповідач
влаштовує сварки та скандали, що
спричиняє їй моральні страждання,
позивач просила суд усунути перешкоди
у здійсненні нею права власності на
квартиру та виселити відповідача із
спірного житла без надання іншого
жилого приміщення.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 23 квітня 2014 року позов
задоволено.

Ухвалено усунути перешкоди у
здійсненні ОСОБА_4 права власності
квартири АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1.

Вирішено питання про стягнення
судового збору.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
9 липня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
відмову у задоволенні позову,
апеляційний суд вірно виходив з вимог
ч. ч.1, 4 ст.156 ЖК України, відповідно до
яких члени сім'ї власника жилого
будинку (квартири), які проживають
разом з ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням. До
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій ст.64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Встановивши, що між сторонами фактично
мали місце сімейні стосунки батька і
дочки, відповідач, як колишній член
сім'ї власника квартири, має право на
користування квартирою і проживання в
ній, апеляційний суд дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Оскільки доводи касаційних скарг не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи апеляційним судом
допущено порушення норм
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 9
липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.

Горелкіна Н.А.

Іваненко Ю.Г.