інстанції: Пушкарчук В.П. Провадження №
22-ц/773/672/14 Категорія: 34 Доповідач:
Завидовська-Марчук О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді
Завидовської-Марчук О. Г.,

суддів - Грушицького А.І., Федонюк С.Ю.,

при секретарі Захаровій Н.А,

з участю представника позивача ТОВ
«Європа-Транс»- Зубко І. М.

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ПАТ
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп» - Бондарук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" до
ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, Приватного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп",
Моторного (транспортного) страхового
бюро України про відшкодування
збитків, за апеляційною скаргою
відповідача приватного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"
на рішення Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 25 лютого 2014
року,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2012 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Європа-Транс ЛТД» (далі - ТОВ
«Європа-Транс ЛТД») звернулося до суду
з вказаним позовом, покликаючись на те,
що 15 червня 2012 року на території Польщі
в м. Зволен з вини ОСОБА_3, який,
перебуваючи у трудових відносинах з
ФОП ОСОБА_2, керував автомобілем DAF,
д.н.з. НОМЕР_5, належним на праві
власності останньому, сталася ДТП, в
результаті якої було пошкоджено
припаркований автомобіль MAN, д.н.з.
НОМЕР_4, який на праві власності
належить товариству.

Так як страхова компанія, якою було
застраховано цивільно-правову
відповідальність автомобіля, яким
керував ОСОБА_3, відмовилась виплатити
страхове відшкодування та уточнивши
позовні вимоги, просило стягнути з ФОП
ОСОБА_2 на свою користь 32 320 грн. 33 коп.
майнової шкоди, заподіяної
пошкодженням належного йому на праві
власності автомобіля та 323 грн. 20 коп.
судових витрат.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 18.12. 2013 року до
участі в справі, в якості
співвідповідача, залучено Приватне
акціонерне товариство «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп».

Останнім рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 25 лютого 2014 року позов в
даній справі задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ПрАТ «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп» в користь ТОВ
«Європа-Транс ЛТД» 23 937, 69 грн. завданої
матеріальної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «Українська страхова
компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»
в користь ТОВ «Європа-Транс ЛТД»
понесені судові витрати в сумі 239, 38 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, ПрАТ
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Групп» подало
апеляційну скаргу на це рішення, в якій,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати це рішення та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог до ПрАТ
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп».

В даному судовому засіданні
представник відповідача ПрАТ
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп» підтримала
апеляційну скаргу та просила її
задовольнити.

Представник позивача просила
відхилити апеляційну скаргу.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2, кожен
зокрема, апеляційну скаргу заперечили
та просили її відхилити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, а також доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає з
наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що так
як шкоду, належному на праві власності
автомобілю позивача, було завдано саме
причепом «Shmitz», д.н.з. НОМЕР_3,
цивільно-правова відповідальність
якого була застрахована полісом № 8462529,
строк дії якого на момент ДТП не
закінчився, то завдані збитки слід
стягнути з страхової компанії.

Вказані висновки суду є правильними та
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

Судом правильно встановлено, що 15
червня 2012 року на території Польщі в м.
Зволен ОСОБА_3, керуючи автомобілем DAF,
д.н.з. НОМЕР_5 з причепом «Shmits», д.н.з.
НОМЕР_3, та виконуючи об'їзд нерухомого
транспортного засобу MAN, д.н.з. НОМЕР_4,
який на праві власності належить ТОВ
«Європа-Транс ЛТД», не вибрав
безпечного інтервалу, внаслідок чого
здійснив наїзд на зазначений
автомобіль.

Згідно із службовим звітом про ДТП,
складеним 15 червня 2012 року повітовою
комендатурою поліції у м. Зволен,
винним у вчиненні даної ДТП є водій
автомобіля DAF, д.н.з. НОМЕР_5, - ОСОБА_3

Відповідно до звіту про визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику колісного
транспортного засобу, проведеного ТОВ
«Експертно Асистуюча Компанія
«Фаворит» від 12 липня 2012 року, вартість
матеріального збитку, заподіяного
позивачу внаслідок пошкодження
автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_4, станом на 04
липня 2012 року дорівнює, з урахуванням
ПДВ, але без урахування ВТВ 23 937 грн. 69
коп.

Власником транспортного засобу
автомобіля DAF, д.н.з. НОМЕР_5 є фізична
особа-підприємець ОСОБА_2

ОСОБА_3. відповідно до трудового
договору № 75, укладеного між
працівником і фізичною особою, яка
використовує найману працю від 06
червня 2012 року, станом на 15 червня 2012
року перебував у трудових відносинах з
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та
виконував обов'язки водія
автотранспортних засобів.

Цивільно-правова відповідальність
власника (ФОП ОСОБА_2) транспортного
засобу DAF, д.н.з. НОМЕР_5 та причепа «Shmits»,
д.н.з. НОМЕР_3, відповідно до полісів
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів на умовах міжнародної системи
автострахування «Зелена карта» № 8462528
та №8462529 застрахована у ПрАТ
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп», відповідно до
яких страховик забезпечує
відшкодування шкоди, заподіяної
потерпілим - третім особам, внаслідок
ДТП за участю вказаного транспортного
засобу та тягача на умовах, визначених
законодавством про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів країни
відвідування (а.с.6-7).

Строк дії поліса транспортного засобу
DAF, д.н.з. НОМЕР_5, № 8462528 з 12 листопада 2011
року по 11 травня 2012 року, а строк дії
поліса причепа «Shmits», д.н.з. НОМЕР_3, №
8462529 з 10 листопада 2011 року по 18
листопада 2012 року включно.

Тобто, на момент ДТП, строк дії полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
автомобіля DAF, д.н.з. НОМЕР_5 закінчився,
однак поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
причепа «Shmits», д.н.з. НОМЕР_3 був чинним.

Відповідно до ч.2 ст. 187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Згідно із ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Частинами 1 та 2 статті 22 ЦК України
передбачено, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: 1) втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права ( реальні збитки); 2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до п. 36.3 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 року, якщо
дорожньо-транспортна пригода сталася
за участю декількох транспортних
засобів, що перебували у з'єднанні між
собою ( у складі одного транспортного
составу або під час буксирування із
застосуванням жорсткого зчеплення чи з
частковим навантаженням буксируваного
транспортного засобу на платформу або
на спеціальний опорний пристрій),
виплата страхового відшкодування
здійснюється страховиком, який уклав
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
щодо тягача, а в разі якщо цей тягач
незабезпечений, регламентна виплата
здійснюється МТСБУ.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 року на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з п. 13.1. статті 13 цього Закону,
зобов'язані застрахувати ризик своєї
цивільної відповідальності, яка може
настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
автомобільний транспорт» від 05.04.2001
року причіп - це транспортний засіб без
власного джерела енергії,
пристосований для буксирування
автомобілем.

Статтею 22.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 року при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю майну третьої особи.

За змістом вищезазначених норм права,
страхування цивільно-правової
відповідальності власника причепа, як
окремого транспортного засобу, яким
він є, передбачає виплату страховиком
відшкодування на користь третіх осіб у
разі заподіяння з вини власника
забезпеченого транспортного засобу.

А так як 15 червня 2012 року на території
Польщі в м. Зволен автомобіль позивача
було пошкоджено не тягачем, а причепом,
цивільно-правова відповідальність
власника якого, як окремого
транспортного засобу, була
застрахована у ПрАТ «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп», то висновок суду щодо
стягнення збитків, заподіяних
внаслідок ДТП, саме з страхової
компанії є правильним та відповідає
дійсним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про те. що
вказані висновки суду суперечать
приписам п. 36.3 ст. 36 Закону України
««Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 року, не
заслуговують на увагу суду, оскільки,
як зазначив ВССУ у своїй ухвалі від
11.09.2013 року (а.с. 164-166), в даній нормі
йдеться про умови виплати страхового
відшкодування страховиком на користь
третіх осіб за шкоду, заподіяну з вини
власника забезпеченого транспортного
засобу, а саме тягача у разі його
з'єднання з іншими транспортними
засобами, а не про окреме страхування
цивільно-правової відповідальності
власника причепа, який перебуває у
зчепленні з тягачем.

Не спростовують правильності
висновків суду і покликання в скарзі на
те, що при визначенні розміру
страхового відшкодування суд не
виключив франшизи в сумі 510 грн.,
оскільки як вбачається з самого поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів на умовах міжнародної системи
автострахування «Зелена картка»(а.с. 6)
розмір франшизи при укладанні договору
не встановлювався.

Суд не бере до уваги покликання
апеллянта на лист польського агенства
страхування транспортних засобів,
оскільки як зазначено в цьому листі,
його не слід розглядати як постанову чи
рекомендацію застосовувати польське
законодавство до будь-якого окремого
випадку.

Рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача
Приватного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп» відхилити, а
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 25 лютого 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий

Судді