У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука
А.О., Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк»,
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції,
Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7,
про визнання дій незаконними, визнання
недійсним виконавчого напису, визнання
недійними результатів прилюдних
торгів, скасування свідоцтва, за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_8, на рішення Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
04 червня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 26
грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із вказаним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що 10 травня 2006 року між
Публічним акціонерним товариством
«ВіЕйБі Банк» ( далі - ПАТ «ВіЕйБі
Банк») та ОСОБА_7 був укладений
кредитний договір №50/в, в забезпечення
виконання зобов'язань за яким між
позивачем та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було
укладено іпотечний договір від 11
травня 2006 року № 1. 30 травня 2008 року
приватним нотаріусом ОСОБА_5 було
вчинено виконавчий напис для стягнення
заборгованості за вказаним кредитним
договором шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки, а 13 січня 2012 року
нотаріусом посвідчено свідоцтво про
придбання ОСОБА_6 за результатами
прилюдних торгів нерухомого майна, яке
було предметом іпотеки.

Вказував, що виконавчий напис вчинено з
порушенням вимог Закону України «Про
нотаріат» та Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просив суд визнати: незаконними дії
іпотекодержателя ПАТ «ВіЕйБі Банк» в
частині звернення стягнення на
іпотечне майно, що належить позивачу;
визнати недійсним виконавчий напис
нотаріуса від 30 травня 2008 року; визнати
незаконними дії ВДВС Кіровського
району ДМУЮ в частині проведення
виконавчих дій з примусового виконання
виконавчого напису нотаріуса; визнати
незаконними дії приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» (далі - ПП «СП
Юстиція») по організації та проведенню
прилюдних торгів з реалізації
іпотечного майна, а самі прилюдні торги
визнати недійсними; скасувати
свідоцтво про придбання відповідачем
ОСОБА_6 на спірних торгах належного
позивачу предмета іпотеки.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 04 червня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 26 грудня 2013 року, визнано
таким, що не підлягає виконанню,
виконавчий напис приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 від 30
травня 2008 року, зареєстрований у
реєстрі за №1875, стосовно стягнення
суми в розмірі 185667,51 доларів США за
рахунок продажу нерухомого майна -
нежитлових будівель, які належать
ОСОБА_4.

Визнано недійсними прилюдні торги від
10 січня 2012 року, проведені ПП «СП
«Юстиція» з продажу належного ОСОБА_4
нерухомого майна (нежитлових будівель)
на підставі виконавчого напису
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 від 30
травня 2008 року, зареєстрованого у
реєстрі за №1875, та результатами яких
оформлені актом про проведення
прилюдних торгів по реалізації
арештованого майна, затвердженого
Кіровським відділом державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області від 12 січня
2012 року.

Скасовано свідоцтво про придбання
майна, видане ОСОБА_6, посвідчене
державним нотаріусом Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори Писарєвою Н.С.,
зареєстроване в реєстрі за № 2-85 від 30
січня 2012 року.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 в особі
представника за довіреністю ОСОБА_8,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Здійснення виконавчого напису
нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88
Закону України «Про нотаріат»,
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 червня 1999 року № 1172 «Про
затвердження переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів»( що діяла на час вчинення
напису), Інструкцією про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 03
березня 2004 року № 20/5 (далі - Інструкція).

Відповідно до ст. 87
Закону України «Про нотаріат» для
стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість.

Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно із ч. 2 п. 283
Інструкції, вчинення виконавчого
напису в разі порушення основного
зобов'язання здійснюється нотаріусом
після спливу тридцяти днів з моменту
одержання боржником письмової вимоги
про усунення порушень.

Відповідно до ч. 1 п. 284
Інструкції нотаріус вчиняє виконавчий
напис якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем.

Заборгованість або
інша відповідальність боржника
визнається безспірною і не потребує
додаткового доказування у випадках,
якщо подані для вчинення виконавчого
напису документи передбачені
Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості проводиться
у безспірному порядку, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
( ч. 2 п.284 Інструкції).

Відповідно до п. 1
Переліку документів, затвердженого
постановою Кабінету міністрів України
від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів, для
одержання виконавчого напису
подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої
угоди, що передбачає сплату грошових
сум, передачу або повернення майна, а
також право звернення стягнення на
заставлене майно; б) документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Так, матеріали справи
не містять письмової вимоги,
надісланої на адресу
позичальника/іпотекодавця про
наявність порушення основного
зобов'язання із вимогою його усунути
протягом 30 днів та невиконання
адресатами такої вимоги у вказаний
строк, а також не знайшла свого
підтвердження безспірність вимог
кредитора щодо розміру заборгованості,
оскільки зі змісту виконавчого напису
встановити документи, на підставі яких
нотаріус дійшов висновку про
безспірність таких вимог, а також
обґрунтованість та достовірність
зазначеного кредитором розміру
заборгованості, неможливо.

За таких обставин суд першої інстанції,
з висновком якого погодився і
апеляційний суд, ухвалюючи рішення про
часткове задоволення позову, дійшов
обґрунтованого висновку, про те, що
виконавчий напис вчинений нотаріусом
без дотриманням Закону України «Про
нотаріат», Закону України «Про
іпотеку» та Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій та за
відсутності документів, які
підтверджують безспірність
заборгованості.

Із матеріалів справи та змісту судових
рішень не вбачається, що судами при
вирішенні спору допущено порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
суду першої інстанції, з якими
погодився й апеляційний суд, не
спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 04 червня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська А.О. Леванчук В.А.
Нагорняк