Справа № 685/331/14-ц
Провадження № 2/685/134/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2014 року Теофіпольський
районний суд Хмельницької області в
складі головуючого судді Самойловича
А.П., при секретарі Дондель Т.В., за
участі представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Федонюка В.М.
та представника третьої особи Бегеша
М.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Теофіполь цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до
Теофіпольської селищної ради
Теофіпольського району Хмельницької
області, третьої особи на стороні
відповідача відділу Державного
земельного агентства у
Теофіпольському районі Хмельницької
області про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування,

В С Т А Н О
В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом, в якому зазначив, що
на підставі рішення Теофіпольської
селищної ради народних депутатів від 15
грудня 1994 р. № 11 матері позивача ОСОБА_5
було передано у приватну власність 2
земельні ділянки загальною площею 0,26
га по АДРЕСА_1.

Позивачем заявлена вимога визнати за
нею право власності на дані земельні
ділянки в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р., оскільки
державний земельний кадастровий
реєстратор відділу Держземагенства
відмовив у внесенні відомостей до
Державного земельного кадастру через
невідповідність фактичної площі
земельної ділянки тій площі, яка
зазначена в Державному акті на право
власності.

В ході розгляду справи представник
позивача вимоги позову підтримав та
пояснив, що при оформленні позивачкою
документів на земельні ділянки, які
були у власності її матері, виявилася
невідповідність у конфігурації
земельних ділянок у державному акті
фактичній, у зв'язку з чим стало
неможливим оформити прийняття
спадщини.

Зазначив, що у зв'язку зі скасуванням
згідно Наказу Мінагрополітики від 9
вересня 2013 р. відділи Держкомзему
позбавлені можливості самостійно
виправляти технічні помилки в
державних актах на землю, тому позивач
змушена звертатися до суду.

Представник відповідача, заступник
Теофіпольського селищного голови
Федонюк В.М., позовні вимоги визнав та
пояснив, що фактично спірні земельні
ділянки перебували спочатку у
користуванні матері позивача ще з
часів УРСР, а потім були передані їй у
власність. Невідповідність
конфігурації пояснюється тим, що при
обмірі ділянок в 1995 р.
використовувалося обладнання, яке
поступається точності сучасним
приладам, які були використані при
обмірі в 2014 р. Фактично це ті ж самі
ділянки, які точніше обмірена, жодних
спорів з суміжними землекористувачами
немає.

Представник Теофіпольського відділу
Держземагенства Бегеш М.М. не заперечує
проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду та дослідивши
матеріали справи, суд дійшов
переконання про наявність підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України власник майна має
право пред'явити позов про визнання
його права власності, якщо це право не
визнається іншою особою.

Статтями 1216, 1225 та 1268 ЦК України
встановлено, що спадкування є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців), належність спадщини
спадкоємцю з часу відкриття спадщини
незалежно від часу її прийняття,
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах із збереженням її цільового
призначення.

Позивачка являється спадкоємцем двох
земельних ділянок на території
Теофіпольської селищної ради
загальною площею 0,26 га, з яких для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських споруд площею
0,25 га і ведення особистого підсобного
господарства площею 0,01 га., які були у
власності її матері ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, перебували дві
земельні ділянки на території
Теофіпольської селищної ради
загальною площею 0,26 га, з яких для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських споруд площею
0,25 га і ведення особистого підсобного
господарства площею 0,01 га.

Зазначені обставини підтверджуються
свідоцтвом про народження позивачки
серії НОМЕР_1, виданим 25 січня 1951 р.
Рижським ЗАГС Ленінського району
Латвійської РСР, її свідоцтвом про
одруження серії НОМЕР_2, виданим 25
серпня 1970 р. Теофіпольським райбюро
ЗАГС Хмельницької області, свідоцтвом
про укладення шлюбу матір'ю позивачки
серії НОМЕР_3, виданим Теофіпольським
райвідділом ЗАГС Хмельницької області
5 лютого 1975 року, Державним актом на
право приватної власності на землю
серії ХМ № 0114, виданим Теофіпольською
селищною радою народних депутатів 16
січня 1995 р., який зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 57,
свідоцтвом про смерть матері позивача
серії НОМЕР_4, виданим 17 вересня 2013 р.
відділом держреєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Теофіпольського РУЮ, довідкою
Теофіпольської державної нотаріальної
контори від 12 березня 2014 р. № 298/02-14.

У зв'язку з розбіжністю фактичної площі
успадкованої земельної ділянки з
площею згідно державного акту
позивачці відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, що вбачається з довідки
Теофіпольської держнотконтори від 12
березня 2014 р. № 299/02-14.

Статтею 131 ЗК України передбачене право
громадян України набувати у власність
земельні ділянки на підставі, зокрема,
успадкування. Угода про перехід права
власності, відповідно до п. «ж» ч. 2 ст. 132
ЗК України, має містити кадастровий
номер земельної ділянки, який
присвоюється земельній ділянці, згідно
ст. 16 Закону України «Про Державний
земельний кадастр», відомості про яку
внесені до Державного земельного
кадастру.

Оскільки відомості про земельну
ділянку померлої ОСОБА_5 згідно
Державного акту про право власності на
земельну ділянку не відповідають
вимогам до відомостей про об'єкти
Державного земельного кадастру щодо
характеристик в натурі, позивачка, як
спадкоємець даної ділянки позбавлена
можливості в позасудовому порядку
визнати за собою право власності на
дану ділянку через неможливість
внесення відомостей до ДЗК та
присвоєння кадастрового номеру.

З пояснень учасників судового
розгляду, опису меж суміжних
землекористувачів спірних земельних
ділянок згідно державного акту та
кадастрових планів земельних ділянок,
акту прийомки-передачі межових знаків
на зберігання від 30 липня 2014 р.
вбачається, що частина суміжних
землекористувачів залишилися
незмінними з 1995 по 2014 рік, вони не мають
претензій до існуючих меж земельних
ділянок, що підтверджується.

Таким чином, оцінивши докази в їх
сукупності, суд дійшов переконання, що
земельні ділянки, власником яких була
покійна ОСОБА_5 згідно Державного акту
на право приватної власності на землю,
є саме тими земельними ділянками, які
успадкувала позивач.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 328 ЦК
України щодо презумпції правомірності
набуття права власності, можливість
отримання земельних ділянок в селищах
міського типу більше 0,15 га, передбачену
ч. 2 ст. 67 ЗК України (ред. 1960 р.) в
редакції, чинній на момент набуття
права власності на землю, суд вбачає за
можливе набуття земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд в селищі міського типу більше
максимально можливого розміру 0,15 га.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1216, 1225, 1268 ЦК
України, ст. 24 Закону України «Про
Державний земельний кадастр», ст.ст. 209,
213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І
Ш И В :

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на
земельну ділянку площею 0,21 гектара,
призначену для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, та на
земельну ділянку площею 0,05 гектара,
призначену для ведення особистого
селянського господарства, які
розташовані по АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
матері ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2
року, які належали спадкодавцю згідно
державно акту на право приватної
власності на землю серії ХМ № 0114 від 16
січня 1995 року, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 57.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області шляхом подання апеляційної
скарги через Теофіпольський районний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Самойлович А.П.