АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 22-ц-796 3322
Головуючий у 1 інстанції - Кирилюк І.В .
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач
Л.Д .

при секретарі Охневській Т.В .

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1

на заочне рішення Печерського
районного суду м. Києва від 12 червня
2013року

в справі за позовом Товариства з
додатковою відповідальністю Страхова
компанія «НАСТА» до ОСОБА_1 про
стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2013 року ТДВ СК «НАСТА»
звернулося до суду з зазначеним
позовом та вказувало, що 23 вересня 2012
року між позивачем та ОСОБА_2 було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, згідно умов
якого було застраховано
цивільно-правову відповідальність
власника (водія) транспортного засобу
«Аudi А8», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1.

4 лютого 2012 року сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу ««Аudi А8» під
керуванням відповідача ОСОБА_1 та
автомобіля «АudiG7», під керуванням
ОСОБА_3 Винним у вказаній
дорожньо-транспортній пригоді визнано
ОСОБА_123 квітня 2012 року ПрАТ «СК «Уніка»
звернулось до ТДВ «СК «НАСТА» із
регресною вимогою про виплату
страхового відшкодування. ТДВ «СК
«НАСТА», згідно звіту про оцінку
вартості матеріальної шкоди завданої
власнику колісного транспортного
засобу, враховуючи умови договору
страхування, здійснило виплату
страхового відшкодування в розмірі 5
708,40 грн. Посилаючись на зазначені
обставини та у зв,язку з
неповідомленням ОСОБА_1 про настання
страхового випадку у строки,
встановлені законодавством, позивач
просив стягнути з нього 5 708 грн.40 коп. та
понесені судові витрати в сумі 229,40 грн.

Заочним рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 12 червня 2013
року позов ТДВ СК «НАСТАП» задоволено.

Не погодившись з заочним рішенням суду
та після відмови суду в задоволені
заяви про його перегляд, відповідач
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та
посилаючись на порушення судом норм
процесуального та неправильне
застосування норм матеріального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про відмову страховій
компанії в задоволені позову.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт вказує, зокрема, що суд
прийняв рішення на порушення ЗУ «Про
обов,язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»,яким передбачено вичерпний
перелік підстав виникнення права на
подачу регресного позову до
страхувальника чи водія. Згідно статей
33,38 цього закону,вважає апелянт, факт
неповідомлення страхувальником про
подію може бути підставою для
регресного позову лише у тому
випадку,коли таке порушення позбавило
страховика можливості вчасно
дізнатися,чи є ця подія страховим
випадком,і що відсутність у страховика
відомостей про це могло вплинути на
його обов'язок виплатити відшкодування
або визначити його дійсний розмір. В
той час,як він повідомив позивача про
настання страхового випадку вже на
другий день - 5 лютого 2013 року,
направивши йому лист простим
відправленням, без зворотнього
повідомлення.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник ОСОБА_1 доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
її задовольнити.

Представник позивача та позивач ОСОБА_1
в судове засідання не з'явися. Про
місце та час розгляду справи,
відповідно до ст.ст.74.76 ЦПК України,
повідомлені належно, про причини
неявки в судове засідання не
повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка
сторін,або інших осіб,які беруть участь
у справі,належним чином повідомлених
про час та місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи в
апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
пояснення осіб, які брали участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про страхування», страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Згідно ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про
страхування» здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, згідно довідки №
8956896 про дорожньо-транспортну пригоду 4
лютого 2012 року сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Аudi А8», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_1, та автомобіля
«АudiG7», державний реєстраційний номер
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3,
власником якого, згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу, є
Підприємство «Джей Ті Інтернешнл (Кіпр)
Лімітед» (а. с. 11).

Згідно довідки 45181 Полку
дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУ МВС
України в м. Києві, автомобіль «АudiА8»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди одержав механічні пошкодження
(а. с. 10).

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 15.02.2012 року винним у
вчиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди визнано
ОСОБА_1 (а. с. 12).

Автомобіль «Аudi G7», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, у період з
17.12.2011 року по 16.12.2012 року був
застрахований в Приватному
акціонерному товаристві «Страхова
компанія «УНІКА», відповідно до
договору № 011079/4002/0000362 добровільного
комплексного страхування
транспортного засобу від 16.12.2011 року (а.
с. 7).

Згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АА/5126855, у
період з 24.09.2011 року по 23.09.2012 року
автомобіль «Аudi А8», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, згідно
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/5126855, укладеного між ТДВ
«СК «НАСТА» та ОСОБА_2 було також
застраховано (а. с. 5).

21.02.2012 року Підприємство «Джей Ті
Інтернешнл (Кіпр) Лімітед» звернулось
до Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «УНІКА» із заявою
про виплату страхового відшкодування
(а. с. 9).

Згідно Звіту про оцінку вартості
матеріальної шкоди, завданої власнику
колісного транспортного засобу № 27/02/12
від 13.03.2012 року, матеріальний збиток,
заподіяний власнику автомобіля «АudiG7»
внаслідок його пошкодження при ДТП,
складає 11 045,95 грн. (а. с. 13-20).

16.03.2012 року Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«УНІКА» було затверджено страховий акт
№ 00083858 та згідно платіжного доручення
від 21.03.2012 року № 009259, Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «УНІКА» виплатило
Підприємству «Джей Ті Інтернешнл (Кіпр)
Лімітед» суму страхового
відшкодування в розмірі 6 708,40 грн. без
ПДВ, відповідно до договору №
011079/4002/0000362 від 16.12.2011 року (а. с. 22).

26 квітня 2012 року Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «УНІКА»
звернулось до ТДВ «СК «НАСТА» з
регресною вимогою (а. с. 6).

27.06.2012 року ТДВ «СК «НАСТА» затверджено
страховий акт № 2012-02-04/012 та згідно
платіжного доручення від 03.09.2012 року №
3882  ПАТ СК «УНІКА» виплачено страхове
відшкодування в порядку регресу в
розмірі 5 708,40 грн. (а. с. 24, 25).

Задовольняючи позовні вимоги ТДВ СК
«НАСТА» суд першої інстанції виходив з
того, що дорожньо-транспортна пригода
сталася з вини водія ОСОБА_1, а тому
шкода підлягала відшкодуванню за
рахунок ТДВ «СК «НАСТА» в межах ліміту
його відповідальності. Але оскільки
ОСОБА_1 про настання страхового випадку
4 лютого 2012 року повідомив ТДВ «СК
«НАСТА» лише 26.04.2012 року, тобто з
порушенням встановленого
законодавством строку, то у ТДВ «СК
«НАСТА» виникло право регресу до
ОСОБА_1 в сумі виплаченого страхового
відшкодування 5 708,40 грн.

Згідно п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний, зокрема,
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо він, зокрема, не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Таких висновків суд першої інстанції
дійшов після повного, всебічного
з'ясування обставин справи, перевірки
доводів і заперечень сторін, надання
належної правої оцінки зібраним у
справі доказів та застосування
правових норми, які регулюють дані
правовідносини, з огляду на що рішення
суду відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права, невідповідність
зроблених в рішенні висновків
фактичним обставинам справи є
безпідставними на правильність
висновків суду не впливають та їх не
спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 12 червня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді