Справа № 189/1050/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.09.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області

в складі головуючого судді
Лукінової К.С.

при секретарі
Копиці С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Покровське цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення моральної та матеріальної
шкоди причиненої внаслідок злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача відшкодування
завданих матеріальних збитків в
розмірі 20399,00 грн., моральної шкоди в
розмірі 50000,00 грн.

Позов обґрунтовує тим, що внаслідок
порушення відповідачем Правил
дорожнього руху України під час
керування автомобілем «ДЕО», сталося
зіткнення з мотоциклом «Урал» під
керуванням позивача, внаслідок чого
йому було спричинено тілесні
ушкодження, а також травмовано
неповнолітню доньку. Ушкодження
позивача призвели до наступних
наслідків: травматична ампутація лівої
голені на межі с/з, в/з, травматичний шок
1-2 ступені. Внаслідок лікування позивач
сплатив кошти та проїзд до лікувальних
закладів на суму 4412 грн. 46 коп. Крім
того, внаслідок ушкодження у позивача
зменшилась заробітна плата з
урахуванням за 6 місяців, а саме з 25933,33
грн. до 9945,98 грн. Також позивачу
спричинено моральну шкоду, яка полягає
у фізичному болю та стражданнях, які
він зазнав внаслідок спричинення
тілесних ушкоджень та каліцтва.
Завдану моральну шкоду позивач оцінює
у 50 000 грн. 00 коп. На підставі
викладеного позивач просить суд
стягнути з відповідача матеріальну
шкоду у розмірі 20399 грн. 81 коп. та
моральну шкоду у розмірі 50000 грн. 00 коп.

Справу розглянуто згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК
України у відсутності позивача, який
надіслав до суду заяву з проханням
справу розглянути за його відсутності.
Позовні вимоги підтримує та просить
позов задовольнити у повному обсязі.

Справу розглянуто заочно відповідно до
ст. 224 ЦПК України у відсутності
відповідача ОСОБА_2, який не з'явився в
судове засідання не повідомивши причин
неявки. Про час слухання справи в суді
був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, повно та
всебічно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає за
можливе задовольнити позовні вимоги з
огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що у відповідності
до вироку Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 18.03.2014
року, ОСОБА_2 27.06.2010 близько 15 години 10
хвилин, керуючи автомобілем «Daewoo Nexia»
держ. Номер НОМЕР_1, рухався по вулиці
Пушкіна в с. Маломихайлівка
Покровського району Дніпропетровської
області на ділянці дороги з піщаним
покриттям загальною ширіною 3 метра, з
обмеженою видимістю, зі швидкістю не
менше 39,5-47,7 км/год. При допустимій
швидкості руху за умовами видимості
дороги 26,7-30,9 км/год., чим порушив вимоги
п.п. 12.2 Правил дорожнього руху України.
В цей час в зустрічному йому напрямку
рухався мотоцикл «Урал» держ. номер
НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1,
який в бічному причепі мотоцикла
перевозив свою неповнолітню доньку
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 Водій ОСОБА_2 при
виявленні зустрічного мотоцикла
застосував екстрене гальмування, і в
той момент, коли автомобіль виїхав на
лівий край проїзної частини, сталося
зіткнення передньою лівою частиною
автомобіля і лівою боковою частиною
мотоцикла «Урал» під керуванням
ОСОБА_1, який щоб уникнути зіткнення
виконав маневр в праву сторону, виїхав
на праве узбіччя дороги. В результаті
зіткнення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були
заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.
Відповідача визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України /а.с. 22-28/.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Частина 4 статті 61 ЦПК України
встановлює, що вирок у кримінальній
справі, який набрав законної сили або
постанова суду по справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, який розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дії особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін і кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог так і заперечень, а суд,
згідно ст. 11 ЦПК України, розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь в справі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода завдана діями чи бездіяльністю
майну фізичної або юридичної особи
відшкодовується в повному обсязі
особою, що її завдала.

Відповідно до п. 219 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 березня
1992 року № 6 «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» додаткові
витрати потерпілих, підлягають
стягненню з особи, відповідальної за
шкоду, на підставі ст. 1195 ЦК. При
вирішенні таких вимог судам належить
виходити з того, що розмір витрат на
ліки, лікування, предмети догляду за
потерпілим визначається на підставі
виданих лікарями рецептів, довідок або
рахунків про їх вартість.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
відповідальність за шкоду, заподіяну
позивачам, має нести саме відповідач.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Стаття 58 ЦПК України встановлює, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Докази, надані потерпілим на
підтвердження витрат, пов`язаних з
лікуванням від дорожньо-транспортної
пригоди (квитанції за оплату
лікарських засобів /а.с. 3-20/,
квитанціями за проїзд до міста
Павлограда /а.с. 10, 11, 14-17, 19), виписка з
історії хвороби /а.с. 21/ підтверджують,
що позивачем понесені витрати на
лікування (придбання лікарських
засобів), транспортні витрати на проїзд
до медичних закладів в сумі 20399,81 грн.

Таким чином, позивачем підтверджено
той факт, що внаслідок дій відповідача
йому спричинено матеріальну шкоду в
розмірі 20399,81 грн., внаслідок чого
позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими та з урахуванням
розміру позовних вимог заявлених у
позові в розмірі 20399,81 грн., з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню в розмірі 20399,81 грн.
в якості відшкодування матеріальної
шкоди.

Щодо вимог про стягнення з відповідача
на користь позивача моральної шкоди, то
згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Враховуючи роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України, даних у
п .9 постанови «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 р.
розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин, а зокрема,
стану здоров'я потерпілого, тяжкості
вимушених змін у його житті, часу та
зусиль, необхідних для відновлення
попереднього стану.

Оскільки вина відповідача у завданні
шкоди доведена, моральна шкода
підлягає стягненню з відповідача. При
визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди суд враховує тяжкість
завданої позивачу душевної травми,
характер і глибину душевних та
фізичних страждань позивача, який
перебував на лікуванні, не міг вести
активний спосіб життя, не міг
працювати, а також виходячи з вимог
розумності і справедливості та з
врахуванням матеріального становища
сторін, суд вважає, що з відповідача
слід стягнути моральну шкоду в розмірі
50000 грн., яка на думку суду, буде
адекватною нанесеній моральній шкоді.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від оплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209,
212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
моральної та матеріальної шкоди
причиненої внаслідок злочину -
задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди суму в розмірі 20399
(двадцять тисяч триста дев'яносто
дев'ять) грн. 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування
моральної шкоди суму в розмірі 50000
(п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь держави судовий збір в розмірі
703,99 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Покровський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
К.С. Лукінова