Справа № 2-449/12 Провадження №
22-ц/772/2621/2014Головуючий в суді першої
інстанції Романов П.Ф.Категорія
27Доповідач Медяний В. М.
Апеляційного суду
Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :
Головуючого: Медяного В.М.,
Суддів : Шемети Т.М., Матківської М.В.,
При секретарі : Агеєвій Г.В.,
За участю сторін у справі: представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Сведбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області від 06 червня 2012
в с т а н о в и л а :
У листопаді 2011 року позивач ПАТ
«Сведбанк» звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.
Посилається на те, що 25.12.2006 року між
акціонерним комерційним банком
«ТАС-Комерцбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір №0101/1206/88-023
про надання кредиту в сумі 273,581 грн. з
терміном користування по 20.12.2016 р., зі
платою за користування кредитом в
На виконання вимог кредитного договору
ОСОБА_2 лише частково сплатив
заборгованість по кредиту в сумі 52 436, 32
грн. та заборгованість по відсотках в
сумі 94 785,00 грн. 04.02.2010 року ОСОБА_2 було
направлено лист-повідомлення №023-юр
про зміну умов кредитного договору, а
саме зміну строку погашення кредиту в
зв'язку із порушенням умов кредитного
договору та вимогою погасити
заборгованість по кредитному договору.
Однак, на неодноразові звернення банку,
останній не прийняв мір щодо належного
виконання умов кредитного договору, у
зв'язку з чим, у нього станом на 17.08.2011 р.
виникла заборгованість в розмірі 447 871,87
Заочним рішенням Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 06 червня 2012 року позовні
вимоги ПАТ «Сведбанк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Сведбанк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 447 871,87 коп., а
також судові витрати в сумі 2450
Ухвалою Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 31 липня 2014 року заяву
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про
перегляд вказаного заочного рішення
залишено без задоволення (а.с.166).
В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить
заочне рішення суду першої інстанції
від 06 червня 2012 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Сведбанк». Зазначила, що рішення суду
вважає незаконним та необґрунтованим
через неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права.
В судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції представник
скаржника відповідача у справі ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 апеляційну скаргу повністю
підтримала та просила її задовольнити,
посилаючись на викладені в ній доводи.
Представник позивача ПАТ «Сведбанк» до
суду апеляційної інстанції не з'явився,
хоча повідомлявся належним чином про
час і місце розгляду справи, а тому
відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК
України справа розглянута у його
відсутність, оскільки його неявка не
перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення
представника скаржника, дослідивши
матеріали справи вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін,
виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.
Відповідно до ст.4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст.ст.10, 57, 60 ЦПК України
суд вирішує цивільно-правовий спір на
засадах змагальності, кожна сторона
зобов'язана доказами довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, що мають
значення для справи.
Згідно частини 1 статті 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.
Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Сведбанк», суд першої інстанції
встановив та виходив з того, що 25.12.2006
року між АКБ «ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №0101/1206/88-023 про
надання кредиту в сумі 273,581 грн.., зі
платою за користування кредитом
відсотків та комісійних по ньому з
терміном повернення 20.12.2016 р.

Згідно умов договору відповідач
зобов'язувався щомісячно сплачувати
заборгованість за кредитом та
відсотками за користування кредитом.

Проте, дані зобов'язання відповідач
ОСОБА_2 не виконував, у наслідок чого
виникла заборгованість за кредитним
договором у розмірі, що станом на 10.08.2011
року складає 447 871 гривня 87 копійок, у
тому числі: заборгованість за кредитом
- 221144 гривні 68 копійок, заборгованість
за відсотками - 110281 гривень 59 копійок,
пеня - 116445 гривень, 60 копійок.

Таким чином, місцевий суд, враховуючи
положення ст.1054 ЦК України, прийшов до
висновку про задоволення позовних
вимог ПАТ «Сведбанк» в повному обсязі
та стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Сведбанк» заборгованість у розмірі 447
871 грн. за кредитним договором
№0101/1206/88-023 укладеного 25.12.2006 року,
оскільки встановлено, що відповідач не
виконав зобов'язань згідно кредитного
договору, внаслідок чого виникла
вказана заборгованість перед
позивачем.

Колегія суддів повністю погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки судом першої
інстанції повно з'ясовані фактичні
обставини справи, які мають істотне
значення для справи в межах наданих
сторонами доказів, правильно визначені
правовідносини, що склалися між
сторонами, їх об'єктивний склад, права
та обов'язки сторін, вірно застосовані
норми матеріального права та не
порушені норми процесуального права, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не дають
достатніх підстав для скасування
рішення суду.

Так, пунктом 3.1. Кредитного договору
передбачено, що Позичальник
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, шляхом
внесення коштів на позичковий рахунок
№ 2101.980 щомісяця через касу Банку,
згідно додатку №1, що є невід»ємною
частиною договору.

Відповідно до п.3.3. Кредитного договору
проценти за користування кредитом
підлягають сплаті Позичальником
щомісяця в період з « 01» по « 20» число
включно за попередній місяць та на
момент повернення кредиту на рахунок
відсотків № 2101.980 через касу
Банку. Процент за користування
кредитом визнаються простроченими
наступного дня після терміну їх сплати,
визначеного цим пунктом.

Встановлено, що на виконання вимог
вказаних пунктів Кредитного договору
Позичальник ОСОБА_2 частково сплатив
заборгованість по кредиту в сумі 52436,32
грн. та заборгованість по відсотках в
сумі 94785,06 грн.

Проте, надалі, в порушення вимог п. 3.1., п.
3.3 Кредитного договору, Позичальник
ОСОБА_2 припинив здійснювати платежі по
кредиту та відсоткам за користування
ним, що призвело до порушення умов
Договору в цілому.

Згідно п.8.1. Кредитного договору за
порушення Позичальником строків
погашення заборгованості за кредитом
та/або строків сплати процентів за
користування кредитом Позичальник
сплачує пеню за кожен день
прострочення в розмірі подвійної
процентної ставки, зазначеної в п.1.3.
Кредитного договору від суми
простроченої заборгованості.

Згідно п. 6.1.4. Кредитного договору Банк
має право при настанні подій
зазначених в п.3.8., 3.9., 6.1.2. вимагати
погашення заборгованості в повному
обсязі (суми кредиту, нарахованих
процентів, комісій, штрафних санкцій).

Пунктом 3.8 Кредитного договору
передбачено, що сторони за взаємною
згодою домовились без укладання
будь-якої додаткової угоди встановити
наступний порядок змін умов кредитного
договору з відповідною зміною
зобов'язань Позичальника та
відповідних прав Банку вимагати від
Позичальника виконання зобов'язань по
договору при настанні наступних
обставин, в тому числі якщо позичальник
порушує строки платежів, встановлені
п.3.3. Кредитного договору.

При настанні зазначеної вище
обставини, строк виконання
Позичальником своїх зобов'язань
(повернення кредиту, сплата процентів
за користування ним), за взаємною
згодою сторін, вважається таким, що
настав на десятий календарний день з
дня направлення Банком Позичальнику
повідомлення про зміну умов Кредитного
договору. Сторони досягли згоди, що
датою, з якої починається відлік
зазначеного десятиденного строку,
вважається дата зазначена на
квитанції, яка надасться Банку
відділенням зв'язку при відправленні
листа з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 5.1.6. даного Договору
Позичальник зобов»язаний при зміні
свого місця проживання повідомити банк
протягом 3-х днів про цю зміну, у
письмовій формі.

Встановлено, що 04.02.2010 року ОСОБА_2
направлено лист - повідомлення №023-юр
про зміну умов Кредитного договору, а
саме зміну строку погашення кредиту в
зв'язку із порушеннями умов Кредитного
договору та вимогою погасити наявну
заборгованість по Кредитному договору,
який відповідачем отриманий не був,
оскільки повернувся позивачу з
довідкою ф-20 причина повернення
(досилання) - за зазначеною адресою не
проживає.

Відповідач в порушення умов договору
не повідомив позивача про зміну свого
місця проживання.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язань
(неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Виходячи з наведеного вище, колегія
суддів дійшла висновку, що посилання
скаржника на те, що відповідачем не
було отримано лист - повідомлення
№023-юр від 04.02.2010 року про зміну строку
погашення кредиту у в зв'язку із
порушеннями умов Кредитного договору
та вимогою погасити наявну
заборгованість по кредитному договору,
яку вважає підставою для задоволення
апеляційної скарги, є такими, що
суперечать ч. 2 ст. 1050 ЦК України,
відповідно до якої, якщо договором
встановлений обов»язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилась, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Як було встановлено у судовому
засіданні зі слів представника
відповідача по зазначеному вище
кредитному договору відповідачем вже
досить тривалий час грошові платежі не
здійснюються. Хоча, відповідно до
додатку №1 до кредитного договору
№0101/1206/88-023 від 25.12.2006 року погашення
кредиту та сплата відсотків мали
здійснюватись щомісячно починаючи з
20.01.2007 по 20.12.2016 включно. А тому
задовольняючи позовні вимоги щодо
стягнення тіла кредиту та відсотків,
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про їх
задоволення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
встановлено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Оскільки відповідачем вчасно не були
сплачені тіло кредиту та відсотки за
його користування, тому судом першої
інстанції було правомірно стягнуто
пеню у розмірі 116445 грн.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а є лише намаганням таким
чином ухилитися від виконання взятих
на себе зобов'язань перед банком щодо
повернення значної суми
заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, колегія суддів повністю
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, оскільки судом
першої інстанції повно з'ясовані
фактичні обставини справи, які мають
істотне значення для справи в межах
наданих сторонами доказів, правильно
визначені правовідносини, що склалися
між сторонами, їх об'єктивний склад,
права та обов'язки сторін, вірно
застосовані норми матеріального права
та не порушені норми процесуального
права, а доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та не
дають достатніх підстав для скасування
рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 06 червня 2012 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий :підпис.
В.М. Медяний

Судді :підписи.
Т.М. Шемета

М.В. Матківська

Згідно з оригіналом.

Суддя :
В.М. Медяний