22.09.2014 Справа № 756/7290/14-ц
Справа пр. №2/756/3335/14
ун. №756/7290/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого
судді - Андрейчука Т.В.

при секретарі
- Ліщенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства "Імексбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року позивач
публічне акціонерне товариство
"Імексбанк" (далі - ПАТ "Імексбанк")
звернулося до Любашівського районного
суду Одеської області в порядку
цивільного судочинства з позовом до
відповідачів ОСОБА_1, приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Примор'є" (далі - ПрАТ "СК
"Примор'є") про стягнення грошових
коштів.

Свої вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 18 квітня 2013 року
між ПАТ "Імексбанк" та ОСОБА_1
укладено договір №999-00049699 про
відкриття та обслуговування поточного
рахунку, операції, за якими можуть
здійснюватись з використанням
спеціальних платіжних засобів з
видачею платіжної картки VISA для
фізичної особи, згідно з яким банк
відкрив на ім'я ОСОБА_1 поточний рахунок
№999-00049699, операції за яким можуть
здійснюватись з використанням
спеціальних платіжних засобів, оформив
та видав відповідачеві платіжну
картку, а останній узяв на себе
обов'язок сплачувати позивачеві
комісійну винагороду згідно з тарифами
банку.

У цей же день ПАТ "Імексбанк"
та ОСОБА_2 уклали договір про надання
кредиту №999-00049699/1 (далі - кредитний
договір), відповідно до умов якого
позивачем надано відповідачеві кредит
шляхом сплати з поточного рахунку
№999-00049699 коштів понад кредитовий
залишок коштів на рахунку (овердрафт), в
межах встановленого строку та ліміту
овердрафту. Ліміт овердрафту було
встановлено у сумі 50000,00 грн. Процентна
ставка за користування кредитом
становила 19% річних. Погашення кредиту
повинно було здійснюватись шляхом
сплати щомісячних платежів у розмірі
та в порядку, визначеними договором.

П. 2.4., п. 2.6. кредитного
договору від 18 квітня 2013 року №999-00049699/1
передбачено, обов'язок позичальника
повертати кредит шляхом внесення
готівки або шляхом безготівкових
перерахувань на рахунок №999-00049699, а
також обов'язок сплачувати проценти за
користування кредитом щомісячно до
18-го числа кожного місяця. Остаточний
термін повернення кредиту - 17
квітня 2016 року.

Проте позичальник не
дотримується умов договору, не сплачує
щомісячно платежі у розмірі та порядку,
визначеному договором.

Станом на 03 грудня 2012 року
загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за
кредитним договором від 18 квітня 2013
року №999-00049699/1 склала 58701,45 грн, в тому
числі заборгованість зі сплати кредиту
(основного боргу) у сумі 47471,98 грн;
заборгованість зі сплати процентів за
користування кредитом у сумі 4709,47 грн;
заборгованість зі сплати комісії у
сумі 4320,00 грн; штраф за прострочення
термінів сплати кредиту та процентів
за користування ним у сумі 2200,00 грн.

Крім того, позивач зазначив,
що 07 березня 2013 року між ним та ПрАТ "СК
"Примор'є" було укладено договір
добровільного страхування
відповідальності позичальника за
непогашення кредиту від 07
березня 2013 року №07/03/КВ-19/2 предметом,
якого є страхування ризиків
кредитодавця, пов'язаних з
невиконанням або неналежним
виконанням позичальником ОСОБА_1
зобов'язань за кредитним договором від
07 березня 2013 року №999-00041183/1.

У зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань,
взятих на себе за кредитним договором,
банк звернувся до страховика з заявою
про виплату страхового відшкодування,
проте ПрАТ "СК "Примор'є" жодним
чином на неї не зреагувало.

З цих підстав ПАТ "Імексбанк"
просило суд стягнути солідарно з
відповідачів на його користь
заборгованість за кредитним договором
від 18 квітня 2013 року №999-00049699/1 у сумі
58701,45 грн, а також судовий збір у сумі
243,60 грн.

Ухвалою Любашівського
районного суду Одеської області від 14
квітня 2014 року позовну заяву ПАТ
"Імексбанк" в частині вимог до ПрАТ "СК
"Примор'є" залишено без розгляду, а
справу передано на розгляд
Оболонському районному суду м. Києва.

Представник позивача в
судове засідання не з'явилися, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, подали до
суду заяви, в яких просили суд
розглянути справу за їхньої
відсутності.

Відповідач у судовому
засіданні 16 червня 2014 року проти позову
заперечував, стверджував, що позивачем
не надано доказів на підтвердження
розміру його заборгованості за
кредитним договором. Також ОСОБА_2
зазначив, що він має намір врегулювати
спір в позасудовому порядку. У
судове засідання на 11 год. 30 хв. 04 серпня
2014 року відповідач не з'явився, про
дату, час та місце розгляду
справи був оповіщений належним чином,
просив суд оголосити в розгляді справи
перерву. У судові засіданні,
призначені на 09 год. 30 хв. 19 серпня 2014
року та 14 год. 15 хв. 22 вересня 2014
року, ОСОБА_2 не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлявся
шляхом надіслання йому судової
повістки про виклик на останню відому
судові адресу відповідача, а тому
відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК
України і ч. 1 ст. 77 ЦПК України ОСОБА_2
вважається оповіщеним належним чином
про судові засідання на 09 год. 30 хв. 19
серпня 2014 року та 14 год. 15 хв.
22 вересня 2014 року. За таких обставин суд
ухвалив продовжити розгляд справи за
відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення
відповідача, дослідивши матеріали
справи, зібрані у справі докази, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК
України за договором банківського
рахунка банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

З матеріалів справи
вбачається, що між ПАТ "Імексбанк" та
ОСОБА_1 укладено договір від 18
квітня 2013 року №999-00049699 про відкриття
та обслуговування поточного рахунку,
операції, за якими можуть
здійснюватись з використанням
спеціальних платіжних засобів з
видачею платіжної картки VISA для
фізичної особи, згідно з яким банк
відкрив на ім'я ОСОБА_1 поточний рахунок
№999-00049699, операції за яким можуть
здійснюватись з використанням
спеціальних платіжних засобів, оформив
та видав відповідачеві платіжну
картку, а останній узяв на себе
обов'язок сплачувати позивачеві
комісійну винагороду згідно з тарифами
банку (а. с. 19-20).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України
кредитодавець зобов'язується за
кредитним договором надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

18 квітня 2013 року ПАТ
"Імексбанк" та ОСОБА_2 уклали договір
про надання кредиту №999-00049699/1, за
умовами якого банк зобов'язався надати
позичальнику кредит шляхом сплати з
поточного рахунку №999-00049699 коштів
понад кредитовий залишок коштів на
рахунку (овердрафт), в межах
встановленого строку та ліміту
овердрафту. Ліміт овердрафту було
встановлено у сумі 50000,00 грн.
Процентна ставка за користування
кредитом становила 19% річних. Погашення
кредиту повинно було здійснюватись
шляхом сплати щомісячних платежів у
розмірі та в порядку, визначеними
договором (а. с. 77-79).

Судом встановлено, що
кредитні кошти в обсязі, визначеному
договором, були надані ПАТ
"Імексбанк" відповідачеві ОСОБА_1, які
він використав за цільовим
призначенням.

П. 2.4., п. 2.6. кредитного
договору від 18 квітня 2013 року №999-00049699/1
передбачено, обов'язок
позичальника повертати кредит шляхом
внесення готівки або шляхом
безготівкових перерахувань на рахунок
№999-00049699, а також обов'язок сплачувати
проценти за користування кредитом
щомісячно до 18-го числа кожного місяця.
Остаточний термін повернення кредиту -
17 квітня 2016 року.

За положеннями до ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Однак ОСОБА_2 систематично не
виконував взяті на себе за кредитним
договором від 18 квітня 2013
року №999-00049699/1 зобов'язання щодо
своєчасного та у повному обсязі
погашення кредиту, допустив
заборгованість зі сплати кредиту,
процентів за користування ним та
сплати комісії, що підтверджується
розрахунком заборгованості та
випискою за кредитним рахунком
позичальника (а. с. 21-22, 23-26).

Ст. 610 ЦК України встановлено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Ст. 549 ЦК України передбачено,
що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Виходячи з аналізу
зазначеної статті, штраф є
відповідальністю, яка залежить лише
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання й у часі
визначається з настанням однієї з
подій: невиконання або неналежне
виконання зобов'язання. Штраф має
разовий характер, тобто вичерпується з
настанням самого факту порушення
зобов'язання.

Ч. 1 ст. 550 ЦК України
визначено, що право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Згідно з п. 4.9. кредитного
договору від 18 квітня 2013 року №999-00049699/1
позичальник зобов'язався за повне або
часткове прострочення повернення
кредиту (овердрафту) та/або сплати
процентів за користування ним та/або
інших платежів за договором сплатити
банку штраф у розмірі 200,00 грн за перший
прострочений платіж та 500,00 грн за кожен
наступний прострочений платіж.

Штраф за прострочення
позичальником ОСОБА_1 термінів сплати
кредиту та процентів за користування
ним нарахований банком з урахуванням
положень п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України та
складає 2200,00 грн (200,00 грн + 500,00 грн + 500,00
грн + 500,00 грн + 500,00 грн = 2200,00 грн).

У відповідності до ч. 2 ст. 1050
ЦК України, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст. 1048 цього Кодексу.

З аналізу наведених
законодавчих норм вбачається, що
пред'явленням вимоги до позичальника є
як направлення йому вимоги про
дострокове погашення заборгованості
за кредитним договором, так і
пред'явлення до нього позову.

П. 3.2.5. кредитного договору
від 18 квітня 2013 року №999-00049699/1 банку
надано право вимагати дострокове
повернення заборгованості за кредитом
у разі порушення позичальником
термінів повернення кредиту та/або
сплати процентів за користування ним
щонайменше на один календарний місяць.

Судом встановлено, що
позичальник ОСОБА_2 прострочив сплату
частини кредиту та процентів за
користування ним більш ніж на один
місяць, що надає право кредитодавцю
вимагати у позичальника дострокове
повернення кредиту, процентів за
користування ним та інших платежів за
договором.

Позивач реалізував своє
право на дострокове стягнення усієї
заборгованості за кредитним договором
від 18 квітня 2013 року №999-00049699/1 шляхом
звернення до суду з позовом до
позичальника, що відповідає нормі ст.
1050 ЦК України.

За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК
України, якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до ст.
625 цього Кодексу.

Ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Повно та всебічно дослідивши
обставини справи, оцінивши зібрані
докази у сукупності, суд вважає, що
позов слід задовольнити, стягнути з
ОСОБА_1 на користь ПАТ "Імексбанк"
заборгованість за кредитним договором
від 18 квітня 2013 року №999-00049699/1 у сумі
58701,45 грн, в тому числі заборгованість
зі сплати кредиту (основного боргу) у
сумі 47471,98 грн; заборгованість зі
сплати процентів за
користування кредитом у сумі 4709,47 грн;
заборгованість зі сплати комісії у
сумі 4320,00 грн; штраф за прострочення
термінів сплати кредиту та процентів
за користування ним у сумі
2200,00 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК
України суд присуджує з відповідача на
користь позивача судовий збір у сумі
587,01 грн.

З огляду на вищенаведене,
відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536,
572-577, 625, 1049, 1050, 1054, 1055, 1068, 1069, 1070, 1071, 1072
Цивільного кодексу України, та,
керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов публічного
акціонерного товариства "Імексбанк" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства "Імексбанк" заборгованість
за договором про надання кредиту
від 18 квітня 2013 року №999-00049699/1, що
складається з заборгованості зі сплати
кредиту (основного боргу) у сумі 47471
(сорок сім тисяч чотириста сімдесят
одна) гривня 98 (дев'яносто вісім)
копійок; заборгованості зі сплати
процентів за користування кредитом у
сумі 4709 (чотири сімсот
дев'ять) гривень 47 (сорок сім) копійок;
заборгованості зі сплати комісії у
сумі 4320 (чотири тисячі триста двадцять)
гривень 00 (нуль) копійок; штрафу за
прострочення термінів сплати кредиту
та процентів за користування ним у сумі
2200 (дві тисячі двісті) гривень 00 (нуль)
копійок.

Стягнути з ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства "Імексбанк" судовий збір у
сумі 587 (п'ятсот вісімдесят сім) гривень
01 (одна) копійка.

Рішення суду може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду міста Києва через
Оболонський районний суд міста Києва
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя

Т.В. Андрейчук