Провадження № 2-5666/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Букіної О.М.

при секретарі -
Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про
розірвання шлюбу, мотивуючи свої
вимоги тим, що спільне життя з
відповідачем не склалось через різницю
в поглядах на життя, у зв'язку з цим між
ними постійно виникали непорозуміння
та сварки, які привели до взаємного
відчуження.

Позивач зазначає, що вони на даний час
не підтримують шлюбних відносин,
спільного господарства не ведуть,
подальше спільне проживання у шлюбі та
його збереження стало неможливим, так
як сім'я остаточно розпалася.

Посилається, що почуття любові між ними
втрачено, і строк для примирення, за
таких обставин, не вплине на збереження
та покращення сімейних стосунків.

Тому вважає, що їх шлюб розпався
остаточно і поновити його неможливо.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі і
просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти
розірвання шлюбу не заперечувала,
проте зазначила, що обставини
викладені в позовній заяві не
відповідають дійсності та вважає, що
сім»я розпалася через подружню зраду
позивача та зловживання останнім
алкогольними напоями.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає
позов таким, що підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу
України шлюб розривається, якщо судом
буде встановлено, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 13 травня 1995 року,
про що свідчить відповідне свідоцтво
про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від
13.05.1995 року, актовий запис № 2 (а.с.5). Від
цього шлюбу мають доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7).

Встановлено, що сторони тривалий час
не підтримують шлюбних відносин та
спільного господарства не ведуть,
подальше спільне проживання у шлюбі та
його збереження стало неможливим,
оскільки взаєморозуміння та почуття
любові між ними втрачено, і строк для
примирення за таких обставин не вплине
на збереження та покращення сімейних
стосунків.

Спірні питання щодо поділу майна між
сторонами, на даний час відсутні. Діти
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, після розірвання шлюбу
залишається проживати з матір'ю.

За таких обставин подальше спільне
проживання сторін і збереження сім'ї
неможливе, шлюб сторін слід розірвати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу
України, ст.ст. 3,4, 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Тулимською
сільською Радою Миронівського району
Київської області від 13.05.1995 року,
актовий запис № 2, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: