Апеляційний суд міста Києва
Головуючий у 1-й інстанції
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Іванченка М.М,

Желепи О.В.

при секретарі - Лапіній К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 7 липня 2014 року за заявою ОСОБА_2,
заінтересована особа: Шпитівська
сільська рада Києво-Святошинського
району Київської області про
встановлення факту, що має юридичне
значення.

Заслухавши доповідача, пояснення
заявника його представника,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної
скарги,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 7 липня 2014 року залишено без
розгляду заяву ОСОБА_2, заінтересована
особа: Шпитівська сільська рада
Києво-Святошинського району Київської
області про встановлення факту, що має
юридичне значення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу суду з підстав її
незаконності, необґрунтованості та
невідповідності нормам процесуального
права, направити справу для
продовження її розгляду до суду першої
інстанції. Вважає, що у суду не було
підстав для залишення заяви без
розгляду, а також невірним є висновок
суду про те, що вимога про встановлення
факту проживання по одній адресі з
покійною матір'ю для прийняття
спадщини у відповідності до вимог ст.
1270 ЦК України містить спір про право,
який вирішується в порядку позовного
провадження. Зазначає, що вимоги
майнового характеру вона не ставила.
Після смерті матері ніхто до
нотаріальної контори не звертався із
заявою про прийняття спадщини,
спадкова справа не заводилась.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_1.

Заявник ОСОБА_2 зареєстрована в
АДРЕСА_2.

5 грудня 2013 року, тобто після закінчення
встановленого законом строку для
прийняття спадщини, ОСОБА_2 звернулась
до Першої Київської обласної Державної
нотаріальної контори із заявою щодо
прийняття спадщини після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 (а.с. 18).

Завідувачем Першої Київської обласної
Державної нотаріальної контори
заявнику ОСОБА_2 роз'яснено, що нею
пропущено шестимісячний строк для
звернення із заявою про прийняття
спадщини та рекомендовано звернутися з
позовом до суду для встановлення
додаткового строку для прийняття
спадщини. Також заявнику було
повідомлено про те, що вона не
вважається спадкоємцем, який прийняв
спадщину у відповідності до вимог ст.
1268 ЦК України.

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з даною заявою, просила встановити
факт, що має юридичне значення, а саме,
те що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 постійно
проживали разом на час відкриття
спадщини; зазначивши, що встановлення
зазначеного факту їй необхідно для
прийняття спадщини у відповідності до
вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_2
про встановлення факту, що має юридичне
значення, суд першої інстанції виходив
з того, що в даному випадку має місце
спір про право, оскільки заявником
порушено шестимісячний строк для
звернення з відповідною заявою до
нотаріальної контори для прийняття
спадщини, з вимогами про встановлення
додаткового строку для прийняття
спадщини вона не зверталась.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги, про те, що у
даному випадку відсутній спір про
право, у зв'язку з тим, що відсутні інші
спадкоємці, судова колегія відхиляє,
оскільки питання про встановлення
додаткового строку, яке необхідно
вирішити заявнику для прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3
розглядається в позовному провадженні.

З доводами апеляційної скарги щодо
неправильного застосування положень
ст. 235 ч. 6 ЦПК України судова колегія не
погоджується, оскільки у суду першої
інстанції були підстави для
застосування в даному випадку вказаної
норми закону.

З огляду на наведене, судова колегія
вважає, що підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
ухвали суду немає.

Керуючись ст.. ст.. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 7 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: