Красноокнянський районний суд
4 м. смт. Красні Окни Красноокнянський
Справа № 2/1517/198/2011
Провадження № 2/506/2/14
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без
розгляду

25.09.2014 року
с.м.т. ОСОБА_1

Красноокнянський районний суд
Одеської області

в складі головуючого судді
ЧЕБОТАРЕНКО О.Л.

при секретарі
НЕЧИТАЙЛО Є.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в с.м.т. ОСОБА_1
цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Державний ощадний банк України»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Від представника позивача до суду
надійшла заява про залишення позовної
заяви без розгляду, у зв’язку з тим, що
у позивача відпала необхідність у
підтриманні позовних вимог.

Представник позивача в судове
засідання не з’явився, однак в
матеріалах справи від нього є заява про
розгляд справи у його відсутність.

Відповідачі та їх представники в
судове засідання не з'явились. Однак
від представника відповідачів –
ОСОБА_4 в матеріалах справи є заява про
розгляд справи у відсутність
відповідачів та їх представника.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України,
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо позивач подав
заяву про залишення позову без
розгляду.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що відповідно до п.5 ч.1 ст.207
ЦПК України, позовну заяву слід
залишити без розгляду.

Крім того, від представника
відповідачів – ОСОБА_4 до суду надійшло
клопотання про стягнення з позивача на
користь кожного відповідача по 13600 грн.
в якості відшкодування витрат,
пов’язаних з правовою допомогою у
справі.

Представник позивача у письмових
запереченнях, вважав клопотання
представника відповідачів
безпідставним та необґрунтованим, так
як 28 вересня 2012 року Приморським
районним судом м.Одеси постановлено
вирок, яким визнано, що грошові кошти за
кредитним договором №2439 від 10.09.2008 року
(з приводу стягнення заборгованості за
яким і було подано даний позов до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3К.), були отримані на
підставі завідомо підроблених
документів та умисних дій громадянки
ОСОБА_5 На момент подачі позовної заяви
- у 2011 році, про протиправні дії ОСОБА_5
позивачу не було відомо, так як
вищевказаний вирок було винесено вже
після подання до суду даного позову.
Тому він вважає, що усі витрати
понесені позивачем та відповідачами є
наслідком протиправних дій третіх
осіб, а саме громадянки ОСОБА_5 Крім
того, відповідно до Постанови КМУ №590
від 27.04.2006 року «Про граничні розміри
компенсації витрат, пов’язаних з
розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави»,
підставою для компенсації судових
витрат є судове рішення. Подання заяви
про залишення позовної заяви без
розгляду виключає винесення рішення по
справі на користь однієї із сторін.
Крім того, відповідно до ст.56 ЦПК
України правову допомогу може надавати
особа, яка є фахівцем у галузі права і
за законом має право на надання
правової допомоги. Особа, яка має право
на надання правової допомоги,
допускається ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участь у справі, але в
матеріалах справи відсутня заява
відповідача та ухвала суду про допуск
особи, яка надає правову допомогу. Тому
він просив у задоволенні клопотання
представника відповідачів про
стягнення з позивача витрат,
пов’язаних з правовою допомогою
відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.89 ЦПК України, у
разі залишення заяви без розгляду
відповідач має право заявити вимоги
про компенсацію здійснених ним витрат,
пов'язаних з розглядом справи,
внаслідок необґрунтованих дій
позивача.

Відповідно до ч.1 ст.208 ЦПК України,
судові рішення викладаються у формі
ухвали, рішення, постанови.

Тому посилання представника позивача в
якості заперечення проти задоволення
клопотання представника відповідачів
на те, що позивачем подано заяву про
залишення позовної заяви без розгляду
виключає винесення рішення по справі
на користь однієї із сторін, не можуть
бути прийнятими судом до уваги.

П.6 ч.1 ст.214 ЦПК України встановлено, що
під час ухвалення рішення суд вирішує в
тому числі і питання ,як розподілити
між сторонами судові витрати.

Таким чином, питання про розподіл
судових витрат обов’язково
вирішується судом при винесенні
кінцевого рішення по справі і
додаткового звернення до суду з цього
приводу у формі цивільного позову не
потребує.

Така позиція суду узгоджується з
позицією Верховного Суду України,
викладеною в ухвалі колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 15 квітня 2009
року.

Як вбачається з матеріалів справи, між
адвокатом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 31.03.2013 року
було укладено Договір про надання
правової допомоги №06/04/13, який діяв до
01.06.2014 року та 31.07.2014 року – Договір про
надання правової допомоги №11/07/14, який
діє до 31.12.2014 року /а.с.182, 188/.

Крім того, між адвокатом ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 10.06.2013 року було укладено
Договір про надання правової допомоги
№07/06/13, який діяв до 01.04.2014 року та 05.04.2014
року – Договір про надання правової
допомоги №03/04, який діє до 31.12.2014 року
/а.с.184, 186/.

Згідно наданих представником
відповідачів ОСОБА_4 звітів про
виконання Договорів про надання
правової допомоги за період 2013-2014 р.р.,
адвокатом ОСОБА_4 на надання правової
допомоги за договорами з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 витрачено час на: вивчення та
аналіз матеріалів справи та додатків /3
год./, підготовку необхідних документів
(клопотань, заяв тощо) /10 год./, участь в
судових засіданнях /6 год./, аналіз
додаткових доказів /4 год./, збір
необхідних документів /7 год./,
консультації клієнта /2 год./, зустрічі з
позивачем для врегулювання ситуації /2
год./, а всього – по 34 год. по кожному
клієнту. Тому, на думку адвоката ОСОБА_4
загальна сума гонорару складає по 13600
грн. (34 год. х400 грн.) по кожному клієнту
/а.с.206-207/.

ОСОБА_4 має право на зайняття
адвокатською діяльністю, що
підтверджується свідоцтвом про право
на зайняття адвокатською діяльністю
№346 від 15.06.2009 року /а.с.211/.

Відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України,
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Так, ст.1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах»
встановлено, що розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
справах, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Як вбачається з журналу судового
засідання, у період дії договорів про
надання правової допомоги, а саме – у
2013-2014 р.р., представник відповідачів
ОСОБА_4 була присутня лише в судовому
засіданні 15 жовтня 2013 року, яке
розпочалося о 15 год. 33 хв. та
закінчилося о 15 год. 44 хв. та фактично
тривало 11 хвилин, а не 6 годин, як
зазначено у звітах про виконання
договорів про надання правової
допомоги.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік», з 1
січня 2013 року розмір мінімальної
заробітної плати становив 1147 грн. Таким
чином, виходячи з зазначеного,
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу адвокатом ОСОБА_4
кожному з відповідачів становить по 84
грн. 11 коп. (1147 грн. х 40% х 11 хв.).

Такі дії адвоката ОСОБА_4 як вивчення та
аналіз матеріалів справи та наданих
додатків, підготовка необхідних
документів (клопотань, заяв тощо),
аналіз додаткових доказів, збір
необхідних документів, консультації
клієнта, зустрічі з позивачем для
врегулювання ситуації не відносяться
до інших процесуальних дій поза
судовим засіданням відповідно до вимог
ЦПК України та Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах», тому
витрати на вчинення зазначених дій
адвокатом не можуть вважатися судовими
витратами на правову допомогу, у
зв’язку з чим у задоволенні клопотання
представника відповідачів в цій
частині слід відмовити.

Посилання представника позивача на те,
що на момент подання позовної заяви у
2011 році позивачу не було відомо про
протиправні дії громадянки ОСОБА_5,
оскільки вирок Приморського районного
суду м.Одеси винесено лише 28 вересня 2012
року, тобто після подання позову, у
зв’язку з чим витрати сторін є
наслідком протиправних дій саме
ОСОБА_5, також не можуть бути прийнятими
судом до уваги, так як вказаним вироком
на користь позивача з ОСОБА_5 було
стягнуто матеріальну шкоду, заподіяну
останньою в тому числі і отриманням
кредиту за кредитним договором по
даній справі. Таким чином, про те, що
необхідність у підтриманні позовних
вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відпала,
позивачу стало відомо ще у вересні 2012
року, коли було винесено зазначений
вирок. Однак заяву про залишення
позовної заяви без розгляду позивач
подав лише 09 вересня 2014 року, тобто
майже через два роки після винесення
зазначеного вироку, у зв'язку з чим
відповідачі мусили захищати свої права
та звертатися до адвоката для
отримання правової допомоги у 2013 та 2014
роках.

Щодо думки представника позивача про
необхідність винесення судом ухвали
про допуск до участі у справі особи,яка
надає правову допомогу лише за заявою
особи, яка бере участь у справі /а
матеріалах справи відсутня заява
відповідача та ухвала суду про допуск
особи, яка надає правову допомогу/, то
судом у судовому засіданні відповідно
до ч.3 ст.163 ЦПК України, були
встановлені особи відповідачів та
перевірені повноваження їх
представника ОСОБА_4; обов'язковість же
письмових заяв та ухвал по зазначеному
питанню нормами
цивільно-процесуального законодавства
не передбачено.

Керуючись ст.ст. 84, 89, п.5 ч.1 ст.207, 208, 210, 214
ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача
задовольнити.

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - залишити без розгляду.

Клопотання представника відповідачів
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» на користь ОСОБА_2 в якості
відшкодування судових витрат на
правову допомогу 84 грн. 11 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» на користь ОСОБА_3 в якості
відшкодування судових витрат на
правову допомогу 84 грн. 11 коп.

В задоволенні іншої частини клопотання
представника відповідачів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку в апеляційний
суд Одеської області через
Красноокнянський районний суд
протягом 5 днів з дня її проголошення, а
особою яка не була присутня в судовому
засіданні – протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Чеботаренко О. Л.