АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2628/2014
в І інстанції Кусік І.В.
Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 15 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Цуканової
І.В.Суддів:Вейтас І.В. Склярської І.В.При
секретаріГрицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на рішення
Білозерського районного суду
Херсонської області від 23 липня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6,
треті особи - відділ державного
земельного агентства у Білозерському
районі Херсонської області, Дар`ївська
сільська рада Білозерського району
Херсонської області, про відновлення
раніше встановлених меж, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_7 звернулась до
суду з позовом про відновлення раніше
встановлених меж. В обґрунтування
позовних вимог зазначила, що вона є
користувачем земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач по справі є власником
суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_2.
Після складання в 2011 році кадастрового
плану на земельну ділянку відповідач
самовільно перенесла огорожу в бік
земельної ділянки позивача, в
результаті чого розмір земельної
ділянки позивача зменшився. Просила
суд зобов'язати відповідача відновити
межу, що існувала раніше між земельною
ділянкою АДРЕСА_2, належною ОСОБА_6 на
підставі Державного акту про право
власності на земельну ділянку серії ЯІ
№ 475010, кадастровий № :01:017:0006, і
земельною ділянкою по АДРЕСА_1,
належною ОСОБА_7, шляхом звільнення
самовільно зайнятої частини земельної
ділянки площею 34 кв.м., належної ОСОБА_7,
за рахунок ОСОБА_6 та стягнути з
відповідача судові витрати в сумі 4001,40
грн.

Рішенням Білозерського районного суду
Херсонської області позов задоволено
частково. Зобов'язано ОСОБА_6 відновити,
за свій рахунок шляхом звільнення
самовільно зайнятої частини земельної
ділянки, межу між земельною ділянкою
АДРЕСА_2 та земельною ділянкою по
АДРЕСА_1, відповідно до меж,
встановлених за кадастровим планом у
технічній документації на ділянку
НОМЕР_1 згідно Державного акту про
право власності на земельну ділянку
серії ЯІ № 475010, кадастровий №
:01:017:0006. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в
інтересах ОСОБА_6 просив рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовити,
посилаючись на неповне з`ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В своїх письмових запереченнях на
апеляційну скаргу представник
позивача просить апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін, як ухвалене з додерженням норм
матеріального і процесуального права .

В судове засідання апеляційного суду
не з`явились треті особи, просили
розглянути справу у свою відсутність.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

З матеріалів справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку, рішення
Дар`ївської сільської ради
Білозерського району Херсонської
області № 252 від 22.03.2013 року відповідач
є власником, а позивач користувачем
суміжних земельних ділянок, за адресою
АДРЕСА_1, відповідно.

Як вбачається з висновків експертизи №
22/23 від 30.04.2014 року, фактичний порядок
користування земельною ділянкою
відповідача не відповідає технічній
документації із землеустрою, а саме:
кадастровому плану, плану меж та
ксерокопії Державного акту на право
власності на земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_2, виданий 21.10.2011 року
ОСОБА_6 Між земельними ділянками по
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 має місце порушення
меж та накладення частин земельних
ділянок. Частина земельної ділянки
НОМЕР_1 накладається на земельну
ділянку НОМЕР_2. Розташування межі між
вказаними земельними ділянками не
відповідає її розташуванню, згідно
технічної документації та ксерокопії
вищевказаного Державного акту.
(а.с.168-176).

Як вбачається із пояснень експерта
ОСОБА_8 в ході розгляду справи
апеляційним судом, наданий нею
висновок в ході експертного
дослідження № 22/23 від 30.04.2014 р.,
грунтується на державному акті на
право власності на земельну ділянку
серії АН № 475010, виданому 21.10.2011 р. на ім`я
ОСОБА_6 на земельну ділянку по АДРЕСА_2,
оригінал якого надано експерту для
огляду в ході апеляційного розгляду
справи.

Із вказаного висновку експерта
вбачається, що фактична суміжна межа є
ломаною лінією та має довжину 77,9 м, в
той час як згідно плану меж земельної
ділянки ОСОБА_6 в державному акті ця
межа є рівною лінією та має довжину 76,65
м., що підтверджує пояснення позивача
про перенесення межі відповідачем.

Факт перенесення весною 2012
р.відповідачем суміжної межі
підтверджується також свідками ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11

Перевищення фактичнох площі земельної
ділянки відповідача в порівнянні з
площею, визначеною в державному акті,
підтвердив і свідок ОСОБА_12, який як
директор ТОВ "Альянс" приймав особисту
участь у складанні технічної
документації із землеустрою щодо
складання державного акта на земельну
ділянку по АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_6

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фі зичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на під ставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона по справі повинна довести
відповідними доказами ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_7 частково, суд виходив з
недоведеністю нею факту самовільногоз
зайняття відповідачем земельної
ділянки що знаходиться в її, позивача,
користуванні, площею саме 34 кв.м. та
задовольнив вимоги у спосіб, що
випливає з висновку експерта.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи, підтверджуються
дослідженими судом доказами,
грунтуються на вимогах закону.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про
доведеність факту порушення з боку
відповідача розташування межі між
земельними ділянками сторін шляхом
перенесення паркану в бік земельної
ділянки позивача, чим було порушено
право позивача, як користувача
суміжної земельної ділянки.

Доводи, на які посилається апелянт,
були предметом дослідження судом
першої інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального та процесуального
права.

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги належним чином не
обґрунтовані, протирічать матеріалам
справи і висновків суду не
спростовують. Зазначені заявником
обставини не можуть бути підставою для
відмови в позові.

Зокрема, безпідставними є доводи
апелянта про те, що спір непідвідомчий
суду, з посиланням на недоведеність
позивачем факту встановлення межових
знаків на спірній межі. За думкою
апелянта, має місце спір про
встановлення межі межовими знаками,
який вирішується судом відповідно до
п.5 ст.158 ЗК України виключно у разі
незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органу
місцевого самоврядування.

При цьому колегія суддів виходить з
того, що у встановленому порядку спірна
межа була встановлена при виготовленні
технічної документації на земельну
ділянку відповідача, що
підтверджується актом узгодження
(відновлення) зовнішніх меж
землекористування у березні 2010 р.,
підписаного сторонами (а.с.25)

Оскільки суд першої інстанції прийняв
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому відповідно до ст.308 ЦПК України це
є підставою для відхилення апеляційної
скарги та залишення рішення суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308,
315, ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 23 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 23 вересня 2014
року

Ухвала набрала законної сили 15 вересня
2014 року

Суддя:
І.В. Цуканова

Секретар судового засідання:
А.М.Грицак