Справа №300/749/14-ц
Воловецький районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді - Конепуд В.І., з
участю секретаря с/з - Рошко М.М.,
позивача - ОСОБА_2, його представника -
ОСОБА_3, позивача по зустрічнму позову -
ОСОБА_4, представника позивачів по
зустрічному позову - ОСОБА_5,
представника третьої особи
Воловецького ДВПТІ - Мельника М.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Воловець
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Скотарської сільської ради, треті
особи: реєстраційна служба
Воловецького районного управління
юстиції, Воловецька державна
нотаріальна контора, ДВПТІ по
Воловецькому району, про визнання
права власності на нерухоме майно та за
зустрічним позовом ОСОБА_7 в інтересах
ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9 до Скотарської
сільської ради про визнання права
власностіна майно за набувальною
давністю, що знаходиться за адресою:
17.07.2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до Скотарської сільської
ради, треті особи: реєстраційна служба
Воловецького районного управління
юстиції, Воловецька державна
нотаріальна контора, Воловецьке ДВПТІ,
про визнання права власності на
житловий будинок в порядку
Свою заяву мотивував тим, що його
батько ОСОБА_10 у 1980 році побудував
житловий будинок АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_10 помер. За життя ОСОБА_10 належним
чином не оформив право власності на
даний житловий будинок та не отримав
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно. Через цю обставину
позивач не може оформити спадщину, тому
просить суд визнати за ним право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1.
До початку розгляду даної справи
по суті ОСОБА_7 звернувся в суд із
позовом в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_4,
ОСОБА_9 до Скотарської сільської ради
про визнання права спільної сумісної
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
за набувальною давністю.
Ухвалою суду від 29.08.2014 року дані
позови об'єднано в одне провадження.
Позивач ОСОБА_2 та його
представника - ОСОБА_3 в судовому
засіданні свій позов підтримали
повністю, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві.
Представник відповідача -
сільський голова Скотарської
сільської ради ОСОБА_11 заперечив щодо
задоволення даного позову та пояснив,
що у житловому будинку за адресою:
АДРЕСА_1 постійно проживають та
зареєстровані інші особи , а саме
ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_9, фактично з 1987
Позивач по зустрічному позову
ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_7 свої
позовні вимоги підтримали, просили суд
визнати право спільної сумісної
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, а саме: садибний
(індивідуальний) житловий будинок
загальною площею 246,24 кв.м. в т.ч. 106,17
кв.м. житлової площі та прилеглу
будівлю - вбиральну площею 1,20 кв.м. за
ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, враховуючи, що
вони постійно проживають в цьому
Представник третьої особи -
начальник ДВПТІ по Воловецькому району
Мельник М.І. в суді щодо задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 не заперечив, у
зустрічному позові просив суд
відмовити, враховуючи, що особи ОСОБА_8,
ОСОБА_4 та ОСОБА_9, які проживають у
житловому будинку АДРЕСА_1 не дбають
про майно, не здійснюють ремонт
Представники третіх осіб -
начальник реєстраційної служби Курах
М.М. та державний нотаріус Воловецької
державної нотаріальної контори в
судове засідання повторно не з'явились,
надали суду заяву про розгляд справи
Допитана в якості свідка сестра
батька позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_13
заявила, що власником будинку АДРЕСА_1
має бути позивач ОСОБА_2, так як даний
будинок побудував його батько. В
будівництві будинку приймала участь і
вона особисто та інші родичі. ЇЇ брат та
батько позивача ОСОБА_2 дав згоду
проживати в цьому будинку сім'ї брата
ОСОБА_2, поскільки в них не було свого
будинку, але його діти, які проживають в
цьому будинку на даний час
безвідповідально відносяться до
збудованого не ними будинку, зовсім не
проводять ніяких ремонтних робіт.
Аналогічні покази дала свідок ОСОБА_14
Заслухавши та обміркувавши
пояснення сторін та їх представників,
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що в позові ОСОБА_2
необхідно відмовити, а позовні вимоги
ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_4,
ОСОБА_9 до Скотарської сільської ради
про визнання права спільної сумісної
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
за набувальною давністю підлягає
задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено,
що будинок АДРЕСА_1 побудований ОСОБА_10,
підтвердженям чого є будівельний
паспорт виготовлений на підставі
рішення Воловецької районної ради №55
від 07.03.1980 року, однак зареєстрований
належним чином не був.

Як вбачається із свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 10.01.2014 року
ОСОБА_10 помер не залишивши на випадок
смерті заповіту. Позивач ОСОБА_2 є сином
померлого ОСОБА_10 та відповідно до
вимог ст. 1961 ЦК України відноситься до
спадкоємців першої черги, однак
оформити спадщину на себе не має
можливості, так як спадковий будинок не
був зареєстрований у встановленому
законом порядку та не має відповідних
правовстановлюючих документів.

Як встановлено в судовому
засіданні брат ОСОБА_10 - ОСОБА_15 разом
із дружиною ОСОБА_8 з квітня 1987 року
постійно проживали в житловому будинку
АДРЕСА_1, а в наступному з дітьми ОСОБА_4
та ОСОБА_9, які є позивачами по
зустрічному позову. Дана обставина
підтверджується також довідкою
Скотарської сільської ради та витягом
з книги погосподарського обліку
Скотарської сільської ради, отже
позивачі по зустрічному позову ОСОБА_8,
ОСОБА_4, ОСОБА_9 на правах власників,
добросовісно та безперервно володіють
та відкрито користуються житловим
будинком, доглядають за ним та
утримують про що свідчать квитанції
про оплату за електроенергію та сплату
за землю ( а.с.92-119).

Ст.344 ч.1 ЦК України встановлено, що
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність).

Як встановлено у судовому
засіданні позивачі по зустрічному
позову ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9
добросовісно володіють майном, а саме
житловим будинком АДРЕСА_1, більше 10
років.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно із ст.344 ЦК України, особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом 10 років набуває права
власності на це майно (набувальна
давність). Право власності на нерухоме
майно, що підлягає державній
реєстрації, виникає за набувальною
давністю з моменту державної
реєстрації.

При цьому п. 8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України
встановлено, що правила ст.344 ЦК України
про набувальну давність поширюються
також на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання
чинності цим Кодексом.

Оскільки ЦК України набрав
чинності з 01 січня 2004 року, норми ст. 344
ЦК України поширюються на
правовідносини, що виникли з 01 січня 2004
року, а отже визнати право власності за
набувальною давністю суд може не
раніше 01 січня 2011 року.

Набувальна давність поширюється
на випадки фактичного безперервного
володіння чужим майном.

Для набуття права власності на
таке майно володілець має звернутися у
суд із заявою про визнання за ним права
власності, що виникло внаслідок спливу
набувальної давності. В разі винесення
судового рішення, яким така заява
задоволена, та набранням таким
рішенням законної сили і є підставою
для виникнення права власності на таке
майно. Слід зазначити, що право
власності на нерухоме майно виникає
саме з моменту державної реєстрації.

Так, згідно із ст.344 ч.4 ЦК України
право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно набувається
за рішенням суду.

Право власності (ч.ч.1,2 ст.328 ЦК
України) набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

З урахуванням всього
вищевикладеного, суд приходить до
переконання, що існують обставини, які
є підставою для визнання за позивачами
по зустрічному позову ОСОБА_8, ОСОБА_4,
ОСОБА_9 права власності за набувальною
давністю на житловий будинок АДРЕСА_1.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст. ст.10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК
України, ст.ст.328, 344 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 про визнання права
власності на житловий будинок та
належні до нього господарські споруди
розташовані за АДРЕСА_1 - відмовити
повністю.

Позовні вимоги ОСОБА_7 в інтересах
ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9 про визнання
права спільної сумісної власності за
набувальною давністю на нерухоме майно
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а саме:
садибний (індивідуальний) житловий
будинок загальною площею 246,24 кв.м. в
т.ч. 106,17 кв.м. житлової площі та прилеглу
будівлю - вбиральну площею 1,20 кв.м. -
задовольнити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий:

Суддя:
Конепуд В.І.