Справа № 554/2631/14-ц
Провадження №2/541/718/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 вересня 2014 року
Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області у складі:

головуючої судді Куцин В. М.

при секретарі
Борисенко М. Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миргород
справу за позовом ОСОБА_1 до АКБ
«Укрсоцбанк» про припинення договору
про надання відновлювальної кредитної
лінії

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Октябрського
районного суду міста Полтави з
вищевказаним позовом.

Ухвалою судді Октябрського районного
суду міста Полтава справа передана до
Миргородського міськрайонного суду за
підсудністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги, просила їх
задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2.
підтримуючи позовні вимоги посилався
на те, що 11.06.2008 року в Миргородському
відділенні Полтавської обласної філії
Акціонерно -комерційного банку
соціального розвитку "Укрсоцбанк" між
ОСОБА_1 та відповідачем було укладено
договір про надання відновлювальної
кредитної лінії №727/281/79-Ф в межах
максимального ліміту заборгованості
до 63000 доларів США зі сплатою 13,5
відсотків річних. В подальшому
укладалися додаткові угоди.

В кінці 2008 року ОСОБА_1 в зв'язку з
істотною зміною обстановки, світовою
фінансовою кризою та значним
зростанням курсу української гривні до
долара США ( з 4,85 грн. до 8,2 грн. за 1 долар
США), що не мав можливості передбачити
позивач, остання припинила погашення
кредиту .

22 липня 2011 року виходячи з умов
договору постійно діючий Третейський
суд при Асоціації українських банків
прийняв рішення за позовом Банку та
стягнув з позивача на користь
відповідача заборгованість по
договору на день прийняття рішення, яке
на даний час виконується в примусовому
порядку.

Позивач укладаючи кредитний договір не
міг при всій своїй турботі і
обережності передбачити та запобігти
виникненню світової фінансової кризи,
і як наслідок, значного підвищення
курсу долара США по відношенню до
гривні, зважаючи, що Національний Банк
України зобов'язаний забезпечувати
стабільність грошової одиниці України.
Спірним договором не передбачено, що
позичальник несе валютні ризики при
значних коливаннях курсу валют до
гривні.

Оскільки, зміна обстановки істотно
порушила баланс інтересів сторін
договору, позивач здійснила спробу
змінити або розірвати договір за
взаємною згодою направивши на адресу
Банку 30.11.2013 року та 05.12.2013 року свої
пропозиції. Однак, відповідач на її
звернення будь-якої відповіді не надав,
тому виходячи з положень ст. 652 ЦК
України просив припинити договір про
надання відновлювальної кредитної
лінії №727/281/79-Ф від 11.06.2008 року
укладений між Акціонерно -комерційним
банком соціального розвитку
"Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 Припинення
договору це є фактично зміна умов
договору щодо його терміну дії, право
на зміну яких надано суду, оскільки
договір не можливо виконувати, в тому
числі через військові дії які
проходять на території Донецької
області, куди реалізовувала позивач
товар, який виробляла як приватний
підприємець. Крім того, однією з умов
припинення виконання зобов'язань по
спірному договору є військові дії.

Представник відповідача ПАТ
"Укрсоцбанк", заявлені позовні вимоги
не визнав, просив відмовити в
задоволені позову зважаючи на
наступне. Підставою для припинення
договору, виходячи з положень ст. 652 ЦК
України на яку посилається позивач є
обов'язкова наявність всіх умов
передбачених цією нормою права. Однак,
всупереч вимог ст. 60 ЦПК України
стороною позивача не надані докази які
б підтверджували наявність цих умов. В
момент укладення договору сторони не
мали будь-яких підстав вважати що зміна
обстановки не настане, оскільки курс
іноземної валюти по відношенню до
гривні не є фіксованим, а є змінним. За
весь час існування національної
валюти України - гривні, її курс по
відношенню до долара США збільшується.
При укладенні договору позивач свідомо
обрала умови кредитування викладені в
договорі та отримала кредит в
іноземній валюті, діючи на власний
ризик. Виконання зобов'язань за спірним
договором не порушує майнових
інтересів сторін, та ніяким чином не
може позбавити того на що розраховував
позичальник, так як остання отримала
грошові кошти в іноземній валюті і які
згідно умов договору ОСОБА_1
зобов'язана повернути Банку. Зважаючи
на положення ЦК України якими
встановлено, що зобов'язання
припиняється з підстав передбачених
Законом або договором, а одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, та враховуючи
роз'яснення Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2013 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішені спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», просив
відмовити в задоволенні позову. Крім
того вважав безпідставними посилання
як на умову припинення договору
військові дії, які проходять на
території Донецької області, що
унеможливлює господарську діяльність
позивача, оскільки спірний кредит
отриманий позивачем, як фізичною
особою, і позивачем не надані будь-які
докази, що підтверджують вказані
обставини.

Заслухавши пояснення сторін,
проаналізувавши письмові докази по
справі, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 11 червня 2008 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку "Укрсоцбанком"
(правонаступником якого є відповідач
по справі ПАТ «Урсоцбанк» (а.с.144-148) та
ОСОБА_1 було укладено договір про
надання відновлювальної кредитної
лінії №727/281/79-Ф, за яким ОСОБА_1
отримала кредитні кошти в сумі 63000
доларів США з кінцевим терміном
повернення заборгованості за кредитом
09 червня 2018 року. В період дії договору
укладено 10.10.2008 року додаткова угода, та
21.05.2009 року Договір №2 про внесення змін
до Договору про надання
відновлювальної кредитної лінії
№727/281/79-Ф (а.с.4-8, 128-132).

В зв'язку з порушенням ОСОБА_1 умов
договору про надання відновлювальної
кредитної лінії щодо погашення
заборгованості за кредитом, рішенням
постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 22
липня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 солідарно на користь Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанку"
557331 грн. 38 коп. заборгованості за
кредитним договором. На підставі
даного рішення третейського суду
Дніпровським районним судом м. Києва
було видано виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за
кредитним договором. Даний виконавчий
лист перебуває на виконанні у Відділі
державної виконавчої служби
Миргородського міськрайонного
управління юстиції (а.с.69).

З пояснень сторін наданих в судовому
засіданні, які об'єктивно
підтверджуються розрахунком вимог
Банку вбачається, що в зв'язку з
неповерненням ОСОБА_1 заборгованості
по кредиту №727/281/79-Ф від 11.06.2008 року, з
урахуванням реалізації предмету
іпотеки, заборгованість на момент
розгляду справи становить 97335,59 доларів
США (а.с.1459-155).

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином в термін передбачений
договором, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається. Боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, зміст договору становить
умови, визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови які є
обов'язковими для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір породжує певні
взаємні права та зобов'язання між
сторонами, що його уклали.

Відповідно до вимог ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановленим договором або законом

Статтею 652 ЦК України передбачено:

1. У разі істотної зміни обставин, якими
сторони керувалися при укладенні
договору, договір може бути змінений
або розірваний за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання. Зміна
обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

2. Якщо сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті,
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

3. У разі розірвання договору внаслідок
істотної зміни обставин суд, на вимогу
будь-якої із сторін, визначає наслідки
розірвання договору виходячи з
необхідності справедливого розподілу
між сторонами витрат, понесених ними у
зв'язку з виконанням цього договору.

4. Зміна договору у зв'язку з істотною
зміною обставин допускається за
рішенням суду у виняткових випадках,
коли розірвання договору суперечить
суспільним інтересам або потягне для
сторін шкоду, яка значно перевищує
затрати, необхідні для виконання
договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до аналізу змісту
ст.652 ЦК України розірвання договору у
зв'язку з суттєвою зміною обставин
допускається за наявності чотирьох
обов'язкових умов: у момент укладення
договору сторони виходили з того, що
така зміна обставин не настане; зміна
обставин зумовлена причинами, які
зацікавлена сторона не могла усунути
після її виникнення при всій
турботливості й обачності, котрі від
неї вимагались; виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін позбавило б
зацікавлену сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе зацікавлена сторона.

На порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК
України позивач не навів на
підтвердження позовних вимог доказів,
які б свідчили про наявність всіх
чотирьох умов передбачених нормою
закону на яку він посилається. Не є
підставою для розірвання договору
світова фінансова криза, оскільки в
позивачки була можливість передбачити
в момент укладення договору зміни
курсу гривні відносно долара США,
враховуючи динаміку зміни курсів валют
з моменту введення в обіг національної
валюти «гривні» та її девальвації. Крім
того, у позичальника було право взяти
кредит у національній валюті, у разі
якщо він не готовий нести валютні
ризики. Тому вищевказані обставини не
є такими, що свідчать про істотну зміну
обстановки, яку позичальник не міг
передбачить.

Не заслуговують на увагу на думку суду
і твердження позивача, що в зв'язку з
зростанням курсу долара США вартість
споживчого кредиту в гривневому
еквіваленті для позивача збільшилася
майже в двічі, оскільки позичальником
ОСОБА_1 кредит був отриманий в доларах
США, тому визначення фактичної ціни
кредиту в іншій валюті є неспроможним.

Безпідставними є посилання позивача,
як на підставу припинення договору на
положення ст. 5 Договору про надання
відновлювальної кредитної лінії
№727/281/79-Ф від 11.06.2008 року, оскільки дана
стаття договору встановлює порядок та
умови звільнення від відповідальності
за невиконання зобов'язання в зв'язку з
військовими діями, так як вищевказані
події настали у період прострочення
виконання зобов'язання, тому
відповідно до п.5.1 спірного Договору
сторона не звільняється від
відповідальності за несвоєчасне
виконання зобов'язань. Не підтверджено
будь-якими доказами також твердження
позивача, що в зв'язку з військовими
діями позивач не мала можливості
здійснювати підприємницьку
діяльність, а отже отримувати прибутки
та погашати кредит. Більше того спірний
кредит позивач отримала як фізична
особа на споживчі цілі, а не як фізична
особа підприємець з метою здійснення
підприємницької діяльності.

Суд погоджується з твердженням
відповідача, що виконання зобов'язань
за спірним договором не порушує
майнових інтересів позивача, та ніяким
чином не може позбавити того, на що
розраховував позичальник, так як
остання отримала грошові кошти в
іноземній валюті, а в значній мірі
порушує майновий інтерес відповідача,
який не отримує того на що
розраховував, оскільки позичальник
відмовився в односторонньому порядку
від виконання зобов'язання по
поверненню кредиту та сплаті
передбачених договором платежів.

Виходячи з характеру правовідносин
сторін, які регулюються §2 гл.71 ЦК
(кредит), змісту норм ст.ст.598-599 та 653 ЦК
України, в яких законодавець розрізняє
поняття «розірвання договору» з одного
боку і «припинення зобов'язання» з
другого, розірвання кредитного
договору не припиняє кредитні
зобов'язання боржника, у рамках якого
боржник зобов'язаний повернути суму
кредиту, сплатити проценти та пеню за
порушення строків виконання
зобов'язання, та враховуючи те, що
відповідно до ст.599 ЦК зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином, а отже, зобов'язання за
кредитним договором вважаються
припиненими з моменту сплати
боржником кредиторові суми кредиту за
договором, процентної ставки та пені за
несвоєчасну виплату процентів.

Оскільки позивачем не надано належних
беззаперечних доказів на
підтвердження умов передбачених ст. 652
ЦК України, термін дії договору про
надання відновлювальної кредитної
лінії №727/281/79-Ф до 09 червня 2018 року, як
передбачено п.1.1.1. Договору,
зобов'язання за договором про надання
відновлювальної кредитної лінії від
11.06.2008 року на день розгляду справи
судом не виконані, підстави для
припинення кредитного договору
відсутні.

В зв'язку з відмовою в задоволенні
позову судові витрати понесені
позивачем при зверненні до суду не
підлягають стягненню з відповідача,
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 10,11,60, 209, 213-215,218,294 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних ОСОБА_1 до АКБ
«Укрсоцбанк» про припинення договору
про надання відновлювальної кредитної
лінії - відмовити .

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
на протязі 10 днів з часу отримання його
копії шляхом подачі апеляційних скарг
через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: В. М. Куцин