Ухвала

іменем україни

28 травня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С.,
Кафідової О.В.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_3 про стягнення штрафу за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
на ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 11 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 6 березня 2014 року,

встановила:

У жовтні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» (далі - Банк)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення штрафу за умовами
договору застави від 23 серпня 2011 року в
розмірі 1 438 124 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 23
серпня 2011 року між Банком та ОСОБА_3
укладено договір застави.

Умовами даного договору передбачено,
що в разі порушення заставодавцем
вимог договору, останній сплачує
заставодержателю штраф у розмірі 5 % від
заставної вартості предмету застави за
кожен випадок порушення.

Ухвалою Сихівського районного суду м.
Львова від 11 грудня 2013 року, залишеною
без змін ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 6 березня 2014
року, провадження у справі зупинено до
вирішення по суті Сихівським районним
судом м. Львова цивільної справи за
позовом публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
застави.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати постановлені в справі ухвали
та передати справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що розгляд справи є неможливим до
розгляду справи за позовом публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет застави.

Суд вважав, що за результатами
розгляду справи буде встановлено факт,
чи змінилася з 2011 року ринкова вартість
предмета застави у сторону зниження, а
відтак, буде з'ясована наявність чи
відсутність у Банка підстав для
стягнення з відповідача штрафу згідно
умов договору застави.

Проте даний висновок не ґрунтується на
процесуальному законі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України
суд зобов'язаний зупинити провадження
в справі у разі неможливості розгляду
цієї справи до вирішення іншої справи,
що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Така підстава для зупинення
провадження у справі застосовується у
тому разі, коли в іншій справі можуть
бути вирішені питання, що стосуються
підстав, заявлених у справі вимог, чи
умов, від яких залежить можливість її
розгляду.

Вирішуючи питання про зупинення
провадження у справі, суд першої
інстанції не врахував, що зупинення
провадження у цивільній справі з
мотивів наявності іншої справи, що
розглядається в цивільному порядку,
може мати місце тільки в тому разі, коли
лише в тій справі можуть бути вирішені
питання, що стосуються підстав, вимог у
даній справі чи умов, від яких залежить
можливість її розгляду, і не з'ясував,
чи дійсно від наслідків розгляду
зазначеної цивільної справи залежить
прийняття рішення у цій цивільній
справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Банк
посилався на те, що предметом даного
спору є матеріально-правова вимога про
стягнення штрафу за порушення умов
договору застави, укладеного 23 серпня
2011 року між сторонами, а предметом
спору іншої справи є звернення
стягнення на предмет застави в рахунок
погашення заборгованості товариства з
обмеженою відповідальністю «М-Фон» за
Генеральною угодою факторингу від 18
серпня 2011 року та Угодою про
співробітництво та організацію
взаємовідносин за внутрішнім
факторингом від 19 серпня 2011 року.

Зазначав, що дані справи містять різні
підстави позову, а саме підставою
даного позову є невиконання ОСОБА_3
положень договору застави, а однією із
підстав іншого позову - невиконання
товариством з обмеженою
відповідальністю «М-Фон» своїх
зобов'язань, що передбачені контрактом
та угодою про співробітництво.

Судом першої інстанції не наведено
підстав того, що розглядати справу
неможливо, що виключає зупинення
провадження у справі за
п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України.

Апеляційний суд у порушення вимог ст. 303
ЦПК України, на зазначені обставини
уваги не звернув і дійшов помилкового
висновку про додержання судом першої
інстанції вимог процесуального закону
при постановлені ухвали про зупинення
провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України
суд касаційної інстанції скасовує
ухвалу і передає питання на новий
розгляд до суду першої або апеляційної
інстанції, якщо було порушено порядок,
встановлений для його вирішення.

З урахуванням наведеного, постановлені
в справі судові ухвали не можуть
залишатись в силі та з підстав,
передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України,
підлягають скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 11 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 6 березня 2014 року скасувати, справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук Судді:В.С.
Висоцька О.В. Кафідова О.В. Умнова
І.М. Фаловська