Провадження № 2/0182/753/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.05.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді
Шестакової З.С.

при секретарі -
Пометій Є.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Нікополі цивільну справу
за позовом Нікопольського
комунального підприємства
„Нікопольтеплоєнерго" до ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за надані
послуги з теплопостачання, суд

встановив:

НКП „Нікопольтеплоєнерго"
звернулось до суду до ОСОБА_1, яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, з
позовом про стягнення заборгованості
за користуванням послугами
теплопостачання.

Свої вимоги мотивує тим, що
неповнолітній ОСОБА_2 належить на праві
власності в порядку спадкування за
законом квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст. 64, 67, 68, 162 ЖК
України, „Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення", затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, відповідач
зобов'язаний щомісячно вносити плату,
в тому числі, за користування
послугами теплопостачання, згідно
встановлених тарифів.

Однак з жовтня 2000 року по 01 жовтня 2013
року не сплачуються послуги за
теплопостачання по даній квартирі, не
зважаючи на те, що позивач здійснює
подачу комунальних послуг
теплопостачання безперервно, та
заборгованість складає 9 789,71 грн., яку
позивач просить стягнути з боржника.

Також, позивач просив суд поновити
строк позовної давності, який на думку
позивача був пропущений з поважних
причин, так як із-за відсутності коштів
для сплати держмита НКП
„Нікопольтеплоєнерго" не мало
можливості своєчасно звернутися до
суду з даним позовом.

Відповідач позовні вимоги не визнала
та у судовому засіданні 18 квітня 2014
року суду показала, що на підставі
рішення Нікопольського міськрайонного
суду від 09 вересня 2008 року за
неповнолітньою ОСОБА_2 було визнано
право власності на квартиру АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом.

До серпня 2011 року ОСОБА_2 була
позбавлена права користування та
розпорядження даною квартирою,
оскільки фактично квартирою
користувались ОСОБА_3 і ОСОБА_4, що
підтверджується рішенням
Нікопольського міськрайонного суду
від 01 липня 2011 року по цивільній справі
№ 2-1180/11 за позовом ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні квартирою. Отже, до 23
серпня 2011 року, а саме по день усунення
перешкод у користуванні квартирою,
неповнолітня ОСОБА_2 не мала змоги
користуватися квартирою.

Станом на 23 серпня 2011 року був
складений акт про відсутність в
квартирі АДРЕСА_1 радіаторів опалення
та встановлений факт відсутності
теплопостачання в даній квартирі.

Представник відповідача 29 серпня 2009
року письмово (вх. № 270) повідомила
позивача про відсутність в квартирі 100
за адресою: АДРЕСА_1 радіаторів
опалення, та просила не проводити
нарахування послуг відповідно до п. 29
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення", затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 (з відповідними
змінами). Однак жодної відповіді на
дане звернення відповідач не отримала.

Оскільки на час створення
заборгованості неповнолітня ОСОБА_2 не
користувалась квартирою з поважних
причин та враховуючи те, що у квартиру
теплопостачання взагалі не подавалось,
відповідач вважає, що вини ОСОБА_2 в
створені заборгованості немає.

Також відповідач просила суд
застосовувати строки позовної
давності, оскільки вони були пропущені
позивачем без поважних причин, та
просила суд в позові НКП
„Нікопольтеплоєнерго" відмовити.

В судове засідання 06 травня 2014 року
представник позивача та відповідач
ОСОБА_1 не з'явилися, від них до суду
надійшли письмові заяви, в яких вони
просили суд розглянути справу без їх
участі (а.с.37,38).

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Як встановлено судом, на підставі
рішення Нікопольського міськрайонного
суду від 09 вересня 2008 року за
неповнолітньою ОСОБА_2 було визнано
право власності на квартиру АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом. Право
власності на спірну квартиру за
неповнолітньою ОСОБА_2 було
зареєстровано 15 вересня 2011 року, що
підтверджується витягом про державну
реєстрацію права власності за № 31322112
(а.с.28-30).

До серпня 2011 року ОСОБА_2 була
позбавлена права користування та
розпорядження даною квартирою,
оскільки фактично на той час квартирою
користувались ОСОБА_3 і ОСОБА_4, що
підтверджується рішенням
Нікопольського міськрайонного суду
від 01 липня 2011 року по цивільній справі
№ 2-1180/11 за позовом ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні квартирою (а.с.32-36).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, суд вважає доведений той факт, що
до 01 липня 2011 року неповнолітня ОСОБА_2
не користувалась квартирою АДРЕСА_1 з
поважних причин та не отримувала
послуги з централізованого опалення
квартирою.

Також, суд приймає до уваги письмову
заяву ОСОБА_1 про застосування строку
позовної давності.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено,
що позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Доводи позивача про те, що строк
позовної давності був пропущений з
поважних причин не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

Яких-небудь доказів згідно ст. 10 ЦПК
України, які б доводили поважність
пропуску позивачем строку позовної
давності, представник НКП
„Нікопольтеплоєнерго" суду не надав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить висновку, що
позивач розпорядився своїми правами
щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючі те, що відповідно до вимог ч.
4 ст. 60 ЦПК України доказування не
можуть ґрунтуватися на припущеннях,
суд приходить висновку, що НКП
„Нікопольтеплоєнерго" пропустило
строк позовної давності без поважних
причин, тому суд застосовує строк
позовної давності у три роки.

Так як НКП „Нікопольтеплоєнерго"
звернулось до суду з даним позовом 13
грудня 2013 року та з урахуванням вимог
ст.ст. 257, 264 ЦК України суд проводить
розрахунок заборгованості за період з
13 грудня 2010 року.

В той же час, судом встановлено, що
станом на 23 серпня 2011 року в квартирі
АДРЕСА_1 послуги теплопостачання не
надавались через відсутність
радіаторів опалення. Дані обставини
підтверджуються актом огляду
технічного стану квартири АДРЕСА_1,
складеного комісією ТОВ „Керуюча
компанія „КомЕнеро-Нікополь" 23 серпня
2011 року (а.с.26).

29 серпня 2011 року ОСОБА_1, яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2,
письмово повідомила позивача НКП
„Нікопольтеплоєнерго" про тимчасову
відсутність послуг теплопостачання в
квартирі АДРЕСА_1, та просила звільнити
неповнолітню власницю квартири від
плати за послуги.

Письмова заява відповідача була
зареєстрована позивачем 29 серпня 2011
року за вхідним № 270, що
підтверджується відповідною відміткою
НКП „Нікопольтеплоєнерго" (а.с.27), однак
будь-якого рішення позивачем по даному
питанню прийнято не було.

Відповідно до п/п 9 п. 29 „Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення", затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 (з відповідними
змінами), споживач має право на
звільнення від плати за послуги у разі
їх ненадання та отримання
компенсації за перевищення строків
проведення аварійно-відбудовних робіт.

Враховуючи те, що вини відповідача щодо
демонтажу радіаторів опалення немає,
його законний представник ОСОБА_1
подала до позивача письмову заяву та
довідку ТОВ „Керуюча компанія
„КомЕнеро-Нікополь", яка підтверджує
факт відсутності теплопостачання в
квартирі АДРЕСА_1, суд приходить
висновку що відповідач має право на
звільнення від плати за послуги
теплопостачання з серпня 2011 року.

Оскільки станом за період з 13 грудня 2010
року по серпня 2011 року відповідач була
позбавлена права користування та
розпорядження квартирою АДРЕСА_1 та
данні обставини були встановлені
судовим рішенням у цивільній справі №
2-1180/11, та приймаючи до уваги те, що
відповідач з серпня 2011 року має право
на звільнення від плати за послуги
теплопостачання згідно з п/п 9 п. 29
„Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення", суд приходить
висновку про необґрунтованість
позовних вимог НКП
„Нікопольтеплоєнерго" заявлених до
ОСОБА_1, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,60,88,209,212,214-215,217-218
ЦПК України, 67, 68 ЖК України, 257, 264, 267, 526
ЦК України, Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення", затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 (з відповідними
змінами), суд

вирішив:

Відмовити Нікопольському комунальному
підприємству „Нікопольтеплоєнерго" в
задоволенні позову до ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за надані
послуги з теплопостачання.

Рішення може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: З. С. Шестакова