У х в а л а

26 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Мазур Л.М.,
Наумчука Д.О.,

Мартинюка В.І.,
Остапчука Д.О.,-

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа - комісія з питань захисту
прав дитини Макарівської районної
державної адміністрації Київської
області, про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною, її вихованні та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною, її вихованні та
відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що
після розірвання шлюбу син залишився
проживати з відповідачем, яка
перешкоджає йому у спілкуванні з
дитиною.

Посилаючись на те, що у добровільному
порядку вирішити зазначене питання
відповідач відмовляється, позивач
просив його вимоги задовольнити.

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 1 липня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 23 вересня 2013 року, в задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
виходили з того, що рішенням комісії з
питань захисту прав дитини при
Макарівській районній державній
адміністрації від 29 лютого 2012 року за
заявою ОСОБА_3 призначено для
відвідування, спілкування та
відпочинку батька, ОСОБА_3, з дитиною,
ОСОБА_5, починаючи з 29 лютого 2012 року
проводити кожного місяця вихідні дні
через тиждень. Позивачем не надано
належних доказів того, що відповідачем
порушено зазначений вище порядок
спілкування ОСОБА_3 із сином.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 жовтня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Макарівського
районного суду Київської області від 1
липня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 23 вересня 2013
року у вказаній вище справі.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 жовтня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм закону, зокрема ст. ст. 19, 159 СК
України, що потягло ухвалення різних за
змістом рішень у подібних
правовідносинах,

Також заявник ставить питання про
поновлення строку на звернення до суду
з відповідною заявою.

Клопотання про поновлення строку на
звернення із заявою про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 жовтня 2013 року
підлягає задоволенню.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_3
долучив до заяви витяги з Єдиного
державного реєстру судових рішень
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2013 року, якою
залишено без змін рішення апеляційного
суду Житомирської області від

12 грудня 2012 року та рішення
Житомирського районного суду
Житомирської області від 5 жовтня 2012
року, в частині, яка не скасована
апеляційним судом, щодо задоволення
вимог про визначення способу участі у
вихованні дитини; ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 грудня 2013
року, якою залишено без змін рішення
апеляційного суду Донецької області
від 10 жовтня 2013 року та рішення
Кіровського районного суду м. Донецька
від 5 липня 2013 року, в частині, яка не
скасована апеляційним судом, щодо
задоволення вимог про усунення
перешкод щодо участі у вихованні та
спілкуванні з дитиною.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Оскільки зі змісту заяви, ухвали, про
перегляд якої подано заяву, рішень,
постановлених у вказаній вище справі,
та з долучених до заяви витягів з
Єдиного державного реєстру судових
рішень ухвал колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2013 року та від

18 грудня 2013 року не вбачається
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме:
встановлені у справах фактичні
обставини не є однаковими.

Наведені заявником доводи фактично
зводяться до переоцінки доказів у
справі та незгоди з висновком суду по
їх оцінці, вони не містять ознак, які
згідно з вимогами ст. 355 ЦПК України є
підставами для перегляду судових
рішень.

Ураховуючи наведене, у допуску справи
до провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 73, 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк для звернення із
заявою про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 жовтня 2013 року.

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, третя особа - комісія з
питань захисту прав дитини
Макарівської районної державної
адміністрації Київської області, про
усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною, її вихованні та відшкодування
моральної шкоди, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 жовтня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Л.М.
Мазур

В.І. Мартинюк

М.І. Наумчук

Д.О. Остапчук