Справа № 466/2232/14
Головуючий у 1 інстанції: Глинська
Провадження № 22-ц/783/4715/14
інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

при секретарі: Бадівській О.О.

за участю:
представника ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова на
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 16 травня 2014 року у
справі за заявою ОСОБА_3, з участю
заінтересованих осіб: Управління
Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Львова, ПАТ
«Львівське АТП - 24656 Богданівське» про
встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про
встановлення факту перебування в
трудових відносинах. В обґрунтування
вимог зазначає про те, що він, згідно
наказу АТП №2218 від 18 липня 1980 року №112
був прийнятий на роботу на посаду водія
ПАТ «Львівське АТП-24656 Богданівське»,
де за ним закріпили вантажний
автомобіль - бензовоз. На автомобілях -
бензовозах ОСОБА_3 працював до дня
звільнення - до 21 вересня 2000 року. В
трудовій книжці заявника наявний запис
про роботу в АТП№ 2218 на посаді водія
без зазначення, що це водій бензовоза,
тому ОСОБА_3 звернувся в ПАТ «Львівське
АТП-24656 Богданівське» з проханням
надати йому уточнюючу довідку. Однак
згідно листа ПАТ «Львівське АТП-24656
Богданівське» від 14 червня 2013 року №51,
дане підприємство повідомило, що таку
довідку надати не може, оскільки
відсутні необхідні архівні документи.
Згідно із записом в трудовій книжці,
ОСОБА_3 з 18.07.1980 року працював в АТП №2218
на посаді водія 3-го класу авто загону
№5, пізніше йому була присвоєна
кваліфікація водія 2-го класу, 1 серпня
1993 року присвоєна кваліфікація слюсаря
по ремонту автомобілів 4-го розряду.
Також згідно мобілізаційного
розпорядження № В-4717 від 11.02.2000 року
позивач був водієм автомобіля КАМАЗ
5320М, № НОМЕР_1. Відповідно до довідки
УДАІ ГУ МВСУ у Л/о від 03.10.2013 року №9/1820з
цей автомобіль являє собою цистерну
для перевезення небезпечних вантажів.
Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_3
просить ухвалити рішення, яким
встановити факт його перебування в
трудових відносинах з ПАТ «Львівське
АТП-24656 Богданівське», де він працював
на посаді водія вантажного
автомобіля-бензовоза в період з 18.07.1980
року по 21.09.2000 року.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 16 травня 2014 року
заяву задоволено. Визнано факт
перебування в трудових відносинах
ОСОБА_3, 1958 року народження з ПАТ
«Львівське АТП-24656 Богданівське», де
ОСОБА_3 працював на посаді водія
автомобіля-бензовоза в період з 18.07.1980
року по 21.09.2000 року.

Дане рішення оскаржила начальник
Управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Львова -
ОСОБА_5 подавши апеляційну скаргу, у
якій зазначає, що при ухваленні рішення
судом неповно з'ясовано обставини
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи та порушено норми
матеріального та процесуального права.
Покликається на те, що відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993р. № 637 «Про затвердження
порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній» основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка. Також для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств або організацій, у якій має
бути зазначено: періоди роботи, які
зараховуються до спеціального стажу;
професію або посаду; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, до якого включається цей період
роботи, первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка, котра
повинна містити всі необхідні
реквізити. Однак, така довідка
заявником не надана, а записи у
трудовій книжці та довідка управління
державної автомобільної інспекції
ГУМВС України у Львівській області
№9/182оз не підтверджують того, що
ОСОБА_3 працював водієм бензовоза.
Також звертає увагу, що особливості
підтвердження спеціального трудового
стажу окремих категорій працівників
рішенням суду та показами свідків для
призначення пенсії на пільгових умовах
або іншими нормативниим актом не
передбачено.

Просить рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 16 травня 2014
року скасувати та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представника ОСОБА_4, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. На
підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції не відповідає
зазначеним вимогам.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законим є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
таким вимогам не відповідає.

Згідно ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної
скраги, якщо під час розгляду справи
буде вставнолено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Задовольняючи заяву та визнаючи факт
перебування в трудових відносинах
ОСОБА_3 з ПАТ «Львівське АТП-24656
Богданівське», де він працював на
посаді водія
автомобіля-бензовоза в період 18.07.1980
року по 21.09.2000 року, суд першої
інстанції виходив з того, що заява
ОСОБА_3 є підставною.

Колегія суддів не погоджується із
зазначеним висновком районного суду
виходячи із наступного.

Як встановлено матеріалами справи,
заявник ОСОБА_3 працював з 18 липня 1980
року по 21 вересня 2000 року водієм на АТП
№ 2218, на сьогоднійшній день ПАТ
«Львівське АТП-24656 Богданівське».
Згідно записів, що містяться у трудовій
книжці ОСОБА_3 звільнений за власним
бажанням.

Колегію суддів встановлено, що
звернення ОСОБА_3 до суду із заявою
пов'язане з призначенням йому пенсії на
пільгових умовах і з цього приводу
виник спір, який може бути вирішено в
позовному провадженні, а не в порядку
окремого провадження.

Відповідно до п.1 ст.234 ЦПК окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, у порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи, або створення умов здійснення
нею особистих немайнових прав, або
підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.234 ЦПК суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою ст.256 ЦПК України
передбачений перелік юридичних фактів,
які можуть бути встановлені у судовому
порядку. Юридичний факт, який просить
встановити заявник, до зазначеного
переліку не відноситься.

Встановлення фактів, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, не зазначених у частині першій
статті 256 ЦПК України, в судовому
порядку можливо лише тоді, коли діючим
законодавством не передбачено іншого
порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.6 ст. 235 ЦПК якщо під час
розгляду справи у порядку окремого
провадження виникає спір про право,
який вирішується в порядку позовного
провадження, суд залишає заяву без
розгляду і роз'яснює заінтересованим
особам, що вони мають право подати
позов на загальних підставах.

Виходячи зі змісту ст. 256 ЦПК України, п.1
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову
практику у справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення"в
порядку окремого провадження
розглядаються справи, якщо згідно із
законом такі факти породжують юридичні
наслідки, тобто від них залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав громадян,
чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення,
заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення, встановлення
факту не пов'язується з подальшим
вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 49 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний видати працівникові на
його вимогу довідку про його роботу на
підприємстві, в установі, організації
із зазначенням спеціальності,
кваліфікації, посади, часу роботи і
розміру заробітної плати.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
працівники зайняті повний робочий день
на роботах із важкими та шкідливими
умовами праці за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць чоловіки -
після досягнення ними 55 років і при
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка.

Відповідно до Постанови Кабінету
Мінстрів України від 12.08.1993р. №637 "Про
затвердження порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності,
трудової книжки або відповідних
записів у ній", основним документом, що
підтверджує стаж роботи є трудова
книжка. У тих випадках, коли в трудовій
книжці нема відомостей, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих катерій працівників. Для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств або організацій. Тобто
право на пільгову пенсію визначаються
на підставі довідок підприємств, де
особа набула пільговий стаж. У довідці
має бути зазначено: періоди роботи, які
зараховуються до спеціального стажу;
професію або посаду; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, до якого включається цей період
роботи, первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка, котра
повинна містити всі необхідні
реквізити. Крім того, необхідно надати
витяг із наказу про етестацію робочого
місця.

Представником Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Львова в судовому засіданні
долучено копію ухвали від 17 грудня 2013
року про відкриття провадження у
справі, із якої вбачається, що у
провадженні Шевченківського районного
суду м. Львова вже знаходится справа
за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Львова, за
участю третьої особи ПАТ «Львівське
АТП - 24656 Богданівське» про визнання
незаконним рішення, зобов'язання до
вчинення дій (а.с. 55).

Отже, колегією суддів встановлено, що
вже існує спір про право.

На зазначене суд першої інстанції
уваги не звернув та в порушення вимог
процесуального закону розглянув
справу в порядку окремого провадження,
а відтак оскаржуване рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 16 травня 2014 року слід
скасувати, а заяву ОСОБА_3 залишити без
розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо з заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення, вбачається спір про право, а
якщо спір про право буде виявлений під
час розгляду справи, - залишає заяву без
розгляду.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги апеляційний суд має право
постановити ухвалу про скасування
рішення суду першої інстанції і
закриття провадження у справі або
залишення заяви без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 209, ч.6 ст. 235, 303, 304, п.4 ч.1 ст. 307, п.3 ч.1
ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 16 травня 2014
року скасувати та постановити нове
рішення, яким заяву ОСОБА_3, з участю
заінтересованих осіб: Управління
Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Львова, ПАТ
«Львівське АТП - 24656 Богданівське» про
встановлення юридичного факту -
залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_3, що він має
право звернутись до суду з позовом на
загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
Л.Б. Струс

Судді
М.М. Шандра

Н.Л. Шумська