АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4517/14
Головуючий 1 інстанції -
Категорія: кредитний договір
Доповідач -Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді :
Гальянової І.Г.

суддів:
Бородіна М.М.

Кіпенка І.С.

при секретарі:
Сватенко Н.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«ПриватБанк» на рішення
Комінтернівського районного суду
міста Харкова від 20 березня 2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агентство
«Верус» в особі філії Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агентство
«Верус» у Комінтернівському районі
м.Харкова, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА :

05 грудня 2013 року представник
позивача звернувся у суд з позовом в
якому просив стягнути з ОСОБА_5 на
користь позивача заборгованості за
кредитним договором без номера від
31.07.2006 року в розмірі 23372,74 грн. та
Товариства з обмеженою від повільністю
«Українське Фінансове Агентство
«Верус» в особі філії Товариства з
обмеженою від повільністю «Українське
Фінансове Агентство «Верус» у
Комінтернівському районі м.Харкова
ОСОБА_5 солідарно 200 грн. такої
заборгованості та з ОСОБА_5 судові
витрати у справі.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 31.07.2007
року між ОСОБА_5 та позивачем було
укладено зазначений кредитний договір,
за умовами якого останній отримав
кредит в розмірі 4500,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою за
користування кредитом у розмірі 36,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення кредиту, що відповідає
строку дії картки. Як на підставу своїх
вимог позивач зазначає на невиконання
ОСОБА_5 зобов»язань за кредитним
договором, у зв»язку з чим станом на
31.07.2013 року він має заборгованість за
кредитом 4258,96 грн.; за відсотками - 17715,08
грн.; 500 грн. та 1011,21 грн. по штрафу.

Як на підставі стягнення з відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «Верус» в особі
філії Товариства з обмеженою від
повільністю «Українське Фінансове
Агентство «Верус» 200 грн. позивач
посилається на укладення між ним та
відповідачем договору поруки від 22.03.2011
року, відповідальність якого
встановлюється в 200 грн.

В запереченнях на вказаний позов
представник відповідача, посилаючись
на безпідставність позовних вимог
позивача та пропуск ним встановленого
ст. ст. 256, 257 ЦК України строку позовної
давності, просила відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог ( а.с.35-36).

В судовому засіданні суду першої
інстанції представник позивача
підтримав позовні вимоги з зазначених
підстав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні суду першої інстанції проти
позову заперечувала, просила до вимог
позивача застосувати строк позовної
давності.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 20 березня 2014 року в
задоволенні позовних вимог позивачу
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить скасувати вказане
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального права при застосуванні
строку позовної давності та зазначає,
що суд прийшов до помилкового висновку
щодо застосування строку позовної
давності до позовних вимог позивача,
оскільки вважає що строк позовної
давності не пропущено.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з»явились,
будучи належним чином повідомленими
про час та місце розгляду справи. Про
причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин на підставі ч.2 ст. 305
ЦПК України судова колегія вважає за
необхідне розглянути справу за їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи позивачу в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції, з посиланням на ст.ст. 256, 257,
266, 267 ЦК України, виходив зі спливу
строку позовної давності як до
основних, так і додаткових вимог
позивача.

Вказаний висновок суду
відповідає вимогам закону та
обставинам справи, яким суд дав належну
оцінку.

Так судом першої інстанції
встановлено та підтверджено наявними у
справі доказами, що відповідно до
укладеного між позивачем та
відповідачем ОСОБА_5 був укладений
кредитний договір бн від 31 .07.2006 року ,
відповідно до умов якого відповідач
отримав кредит в розмірі 4500,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки (а.с.6-10).

Згідно до п. 5.4.умов та правил
надання банківських послуг, які є
невід»ємною частиною вказаного
кредитного договору, строк погашення
процентів по кредиту встановлено
щомісячно за попередній місяць а строк
погашення кредиту у повному обсязі - не
пізніше останнього дня місяця ,
зазначеного на платіжній картці.

Судом першої інстанції також
встановлено та підтверджено наявними у
справі доказами, що строк дії картки
закінчився у жовтні 2009 року ( а.с.51).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність у один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного для після відповідної
календарної дати або настання події,з
якою пов»язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалась або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила ( частина перша
статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов»язань
за кредитним договором, позовна
давність за вимогами кредитора про
повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
проведення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги, вважається, що позовна давність
сплила і до додаткової вимоги.

В правових позиціях, Верховного
Суду України, які висловлені в
постанові від 19 березня 2014 року по
справі № 6-14 ЦС 14, та які відповідно до
ч.1 ст.360-7 є обов»язковими для всіх судів
України, зазначено, що відповідно до
правил користування платіжною карткою,
які є складовою кредитного договору,
картка діє в межах визначеного нею
строку. За таким договором, що визначає
щомісячні платежі погашення кредиту та
кінцевий строк повного погашення
кредиту перебіг позовної давності ( ст.
257 ЦК України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
для місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Оскільки строк дії картки
закінчився у жовтні 2009 року, а з
зазначеним позовом позивач звернувся у
суд 05.12.2013 року, тобто за межами строку
позовної давності, то суд першої
інстанції дійшов до обгрунтованого
висновку щодо відмови позивачу в
задоволенні позовних вимог.

Доводи, викладені представником
позивача в апеляційній скарзі вказаний
висновків суду не спростовують та не
дають підстав для скасування чи зміни
ухваленого у справі рішення.

За таких обставин судова колегія
приходить до висновку про залишення
рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317, 319, 218
ЦПК України , судова колегія -,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 20 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді: