Справа № 495/5938/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/5938/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до Випасненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації

про встановлення юридичного факту та
визнання права власності на спадкове
нерухоме майно

В С Т А Н О В И В :

12.08.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до Випасненської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області (далі по тексту -
відповідач) за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації (далі по
тексту - третя особа) про встановлення
юридичного факту та визнання права
власності на спадкове нерухоме майно.

Так, позивач просить суд:

- встановити факт приналежності ОСОБА_2
земельної ділянки АДРЕСА_1 за межами
населеного пункту, переданої для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
загальною площею 8,22 га, що
підтверджується архівною копією
державного акту серії ІІІ-ОД № 073555 від
04.02.2004 року;

- визнати ОСОБА_2 спадкоємцем першої
черги за законом право приватної
власності на земельну ділянку АДРЕСА_1
за межами населеного пункту, переданої
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
загальною площею 8,22 га, що
підтверджується архівною копією
державного акту серії ІІІ-ОД № 073555 від
04.02.2004 року;

- зобов'язати Випасненську сільську
раду надати викопіювання земельної
ділянки АДРЕСА_1 за межами населеного
пункту, переданої для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, загальною площею 8,22 га, що
підтверджується архівною копією
державного акту серії ІІІ-ОД № 073555 від
04.02.2004 року, та довідку форми 6-ЗЕМ.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не
з'явився, але подав до суду заяву,
згідно з якою заявлені позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить їх
задовольнити та розглянути справу за
його відсутністю. Третю вимогу своєї
позовної заяви просить суд не
розглядати.

Представник відповідача -
Випасненської СР, в судове засідання не
з'явився, але подав до суду заяву,
згідно якої просить розглянути справу
за відсутності представника сільської
ради та винести законне і обґрунтоване
рішення.

Представник третьої особи -
Білгород-Дністровської РДА, в судове
засідання не з'явився, але подав до суду
заяву, згідно якої просить розглянути
справу за відсутності представника
Білгород-Дністровської РДА за наявними
в матеріалах справи документами та
винести правильне, законне,
обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Враховуючи викладені обставини, суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності учасників судового
процесу на підставі наявних та
достатніх для розгляду матеріалів
справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, суд дійшов до висновку про
законність, правомірність та
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 від 16.12.2009 року,
актовий запис № 15.

04.02.2004 року на підставі розпорядження
районної державної адміністрації Ради
народних депутатів
Білгород-Дністровського району
Одеської області від 07.05.2003 року № 600/2003
ОСОБА_2 одержав від районної державної
адміністрації Ради народних депутатів
Білгород-Дністровського району
Одеської області Державний акт на
право приватної власності на землю
серії ІІІ-ОД № 073555, який зареєстрований
в Книзі записів державних актів на
право приватної власності на землю за
№ 269/5, згідно якого ОСОБА_2 була
передана у приватну власність земельна
ділянка площею 8,22 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (батько ОСОБА_1)
помер, що підтверджується виданим
29.09.2009 року свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_3.

Відповідно до відповіді відділу
Держземагентства у
Білгород-Дністровському районі
Одеської області № 03-01-14/949 від 03.04.2014
року, відповідно до Книг записів про
державну реєстрацію державних актів на
право приватної власності на земельну
ділянку та на право постійного
користування земельною ділянкою,
договорів оренди землі станом на 31.12.2012
року, власником земельної ділянки, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
загальною площею 8,22 га, являється
ОСОБА_2 (власник державного акту серії
ІІІ-ОД № 073555 від 04.02.2004 року).

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_2 залишилась спадщина, зокрема, у
вигляді земельної ділянки АДРЕСА_1, яку
доглядає та продовжує користуватися
єдиний спадкоємець за законом ОСОБА_2 -
його син ОСОБА_1.

При зверненні до нотаріальної контори
з метою оформлення та отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом, ОСОБА_1 було відмовлено у
зв'язку із тим, що відсутні необхідні
документи для видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, а саме
витяг з державного реєстру земель,
нормативна грошова оцінка, довідка про
відсутність обмежень, правоустановчі
документи тощо. Рекомендовано
звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 234
Цивільного процесуального кодексу
України, окреме провадження - це вид
непозовного цивільного судочинства, в
порядку якого розглядаються цивільні
справи про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення (п.5
ч.2 ст.234 ЦПК України).

Згідно із ч.2 ст.256 Цивільного
процесуального кодексу України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування», спори про спадкування
розглядаються судами за правилами
позовного провадження, якщо особа
звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що має юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки осіб та (або)
за наявності інших спадкоємців і спору
між ними.

Згідно абзацу другого п.1 Постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів що мають юридичне
значення» №5 від 31.03.1995 року, наведений
ЦПК України перелік фактів, які
встановлюються судом, не є вичерпним.
За наявності необхідних умов, суд може
встановлювати й інші факти, що мають
юридичне значення, наприклад, факти
прийняття спадщини, встановлення місця
відкриття спадщини та фактів володіння
будівлею на праві приватної власності.

Даний факт є юридичним, оскільки його
встановлення надає позивачу право на
отримання майнових прав на спадкове
майно та повністю доводиться
наступними документами:

- копією державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІІ-ОД №073555, виданого для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва та зареєстрованого у Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №269/5
від 04.02.2004 року;

- відповіддю відділу Держземагентства
у Білгород-Дністровському районі
Одеської області №03-01-14/949 від 03.04.2014
року.

Відповідно до п.2 «Прикінцевих та
перехідних положень» Закону України
«Про Державний земельний кадастр»,
земельні ділянки, право власності
(користування) на які виникло до 2004
року, вважаються сформованими
незалежно від присвоєння їм
кадастрового номера. У разі якщо
відомості про зазначені земельні
ділянки не внесені до Державного
реєстру земель, їх державна реєстрація
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) за заявою їх власників
(користувачів земельної ділянки
державної чи комунальної власності).
Провести державну реєстрацію
вищезгаданих земельних ділянок
неможливо тому, що власник, а саме
ОСОБА_2, помер і не може звернутися із
відповідною заявою.

Відповідно до пункту 1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», спадкові
відносини регулюються Цивільним
кодексом України, законами України
«Про нотаріат», «Про міжнародне
приватне право», іншими законами, а
також прийнятими відповідно до них
підзаконними нормативно-правовими
актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України
встановлено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом (ст.1217 ЦК України).

Положеннями ч.1 ст.1225 Цивільного
кодексу України передбачено, що право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу
України, спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у випадку відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу
України, в першу чергу на спадкування
за законом мають діти спадкодавця, той
з чоловіка і жінки, що пережив і батьки.
Спадкоємцем першої черги за законом
являється позивачка.

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини (ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268
ЦК України).

Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу
України встановлено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, а спадкування за
законом є однією з підстав набуття
права власності.

Як вбачається з матеріалів справи,
єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 (померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2) за законом, який претендує
на спадщину у вигляді земельної
ділянки АДРЕСА_1, є його син - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов до висновку про задоволення
позовної заяви ОСОБА_1 до Випасненської
СР за участю третьої особи
Білгород-Дністровської РДА про
встановлення юридичного факту та
визнання права власності на спадкове
майно.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268, 1274,
1276 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3,
10, 11, 57, 58, 60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218, 234, 256
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Випасненської
сільської ради за участю третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації про
встановлення юридичного факту та
визнання права власності на спадкове
нерухоме майно - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії III-ОД №073555,
належала земельна ділянка АДРЕСА_1,
надана на підставі розпорядження
районної державної адміністрації
Білгород-Дністровського району
Одеської області від 07.05.2003 року № 600/2003,
передана для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
акт зареєстровано у Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 269/5 від 04.02.2004
року.

Визнати спадкоємцем нерухомого майна
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, його
сина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) в порядку спадкування за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його
батька, ОСОБА_2, право власності на
спадкове майно: земельну ділянку
АДРЕСА_1, надана на підставі
розпорядження районної державної
адміністрації Білгород-Дністровського
району Одеської області від 07.05.2003 року
№600/2003, передана для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
акт зареєстровано у Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 269/5 від 04.02.2004
року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко