Справа № 1005/9101/2012 Головуючий у І
інстанції Саган В.М.Провадження №
22-ц/780/2407/14 Доповідач у 2
інстанції СержанюкКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

02 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого судді - Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Журби С.О.,
Коцюрби О.П., із участю секретаря
Лопатюк В.Ю., розглянувши матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бориспільського міскрайонного суду
Київської області від 28 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа: Головурівська сільська
рада Бориспільського району Київської
області про поділ житлового будинку в
натурі та встановлення порядку
користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Бориспільського
міскрайонного суду Київської області
від 28 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа:
Головурівська сільська рада
Бориспільського району Київської
області про поділ житлового будинку в
натурі та встановлення порядку
користування земельною ділянкою позов
задоволено частково.

Розділено житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1 разом з прибудинковою
територією та спорудами в натурі за
варіантом №3 висновку експерта №9501/13-43
від 12 грудня 2013 року та виділено ОСОБА_2
у власність ? частину вказаного
будинку, а саме: 1-І, веранда вартістю 5
992 грн.; 1-1 коридор, площею 7,1 кв.м,
вартістю 12 190 грн.; 1-8 кладовку ?, площею
1,6 кв.м, вартістю 2 747 грн.; 1-9 східцева
1/2, площею 1,8 кв.м, вартістю 3 091
грн.; 1-10 житлова, площею 12,4 кв.м.,
вартістю 21 290 грн.; 1-11 житлова, площею 21,4
кв.м., вартістю 36 742 грн.; 1-12 санвузол,
площею 1,2 кв.м, вартістю 2 060 грн;
1-13 котельня, площею 7,0 кв.м,
вартістю 12 018 грн.; 1-14 житлова ? ,
площею 19,4 кв.м., вартістю 16 515 грн.;
1-15 житлова, площею 11,8 кв.м., вартістю
10 045 грн.; 1-16 балкон ?, площею 3,45 кв.м.,
вартістю 2 937 грн.; а2 ґанок, вартістю 526
грн.; 11/25 часток сараю-гаражу-літньої
кухні Б, вартістю 39 259 грн.; погріб Ж ( під
сараєм Б ), вартістю 8 425 грн.; навіс З,
вартістю 1 713 грн.; хвіртка №1, вартістю
946 грн., ворота №2, вартістю 2 362 грн.; 42/100
часток огорожі №3, вартістю 2 277 грн.;
огорожа №4, вартістю 6 341 грн.; 22/25 частки
вимощення №1, вартістю 6 171 грн.; а всього
? частину майна на суму 193 647 грн.

Виділено ОСОБА_1 1/2 частину
домоволодіння, а саме: 1-2 гардеробна,
площею 4,2 кв.м., вартістю 7 211 грн.; 1-3
коридор, площею 3,0 кв.м., вартістю 5 151
грн.; 1-4 кухня, площею 13,9 кв.м., вартістю
23 866 грн.; 1-5 кладова, площею 3,7
кв.м., вартістю 6 353 грн.; санвузол площею
4,1 кв.м., вартістю 7 039 грн.; 1-7 житлова 21,5
кв.м., вартістю 36 914 грн.; 1-8
кладова 1/2 , площею 1,6 кв.м., вартістю 2 747
грн.; 1-9 східцева 1/2, площею 1,8 кв.м.,
вартістю 3 090 грн.; 1-11 житлова, площею 2,3
кв.м., вартістю 3 949 грн.; 1-14 житлова 1/2,
площею 19,4 кв.м., вартістю 16 515 грн.; 1-16
балкон 1/2, площею 3,45 кв.м., вартістю 2 937
грн.; 1-17 житлова, площею 11,9 кв.м.,
вартістю 10 131 грн.; 14/25 часток
сараю-гаражу-літньої кухні Б, вартістю
49 967 грн.; літній душ В, вартістю 1 659 грн.;
убиральня Г, вартістю 2 516 грн.; навіс
Д, вартістю 8 689 грн.; 68/100 часток огорожі
№3, вартістю 3 145 грн.; 3/25 частки
вимощення №1, вартістю 842 грн.; а всього ?
частку майна на суму 192 721 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
різницю в долях в сумі 453 грн.

Встановлено порядок користування
земельною ділянкою, площею 0,1764 га,
розташовану по АДРЕСА_1, де лінія
розподілу проходить через точки
1-2-3-4-5-6-7-8, а саме: від точки 1, яка
знаходиться на межі з АДРЕСА_1 на
відстані 11,10 м від точки Б, у точку, яка
знаходиться на відстані 1,0 м від лінії
фасаду житлового будинку А-1 з боку
АДРЕСА_1 на відстані 1,0 м від лінії
лівого фасаду веранди «а»; від точки 2
по лінії поділу житлового будинку у
точку 3, яка виступає за лінію тильного
фасаду житлового будинку на відстані 1,0
м; від точки 3 паралельно лінії тильного
фасаду житлового будинку па відстані
3,76 м у точку 4; від точки 4 у точку 5, яка
знаходиться на лінії поділу
сараю-літньої кухні- гаражу «Б» у точці
перетину з лінією його фасаду з боку
АДРЕСА_1; від точки 5 по лінії сараю
літньої кухні-гаражу «Б» у точку 6, яка
виступає за лінію тильного фасаду
сараю літньої кухні-гаражу «Б» на
відстані 1,0 м, від точки 6 паралельно
лінії тильного фасаду сараю-літньої
кухні-гаражу «Б» у точку 7, яка виступає
за лінію його правого фасаду па
відстані 1,0 м; від точки 7 у точку 8, яка
знаходиться на правій межі земельної
ділянки на відстані 14,23 м від точки А,
виділивши ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в
користування по 882 кв.м.

Зобов'язано ОСОБА_2 в місячний строк
після вступу рішення в законну силу за
власний рахунок зробити
переобладнання будинку з
одноквартирного в двоквартирний, а
саме: обладнання окремого виходу (
влаштувати дверний проріз між
кімнатами 1-3 та 1-2 з облаштуванням
дверного блоку, закласти дверні
прорізи між кімнатами 1-1 та 1-2, 1-1 та 1-3, в
кімнаті 1-11 облаштувати глуху
перегородку, довжиною 1,8 м, розділити
перегородкою сходи та кімнату 1-14,
замурувати дверний проріз між
кімнатами 1-14 та балкону 1-16, встановити
дверний блок в кімнаті 1-2 з виходом
назовні та з облаштуванням сходів ).

Стягнення судових витрат покладено на
відповідача, стягнувши з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 5 819,65 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення
суд першої інстанції зазначив, що на
нерухоме майно сторони, як подружжя,
мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження цим
майном, а у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини є рівними.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення
матеріального та процесуального права
при його ухваленні.

Просить рішення Бориспільського
міскрайонного суду Київської області
від 28 лютого 2014 року скасувати та
ухвалити нове, яким апеляційні вимоги
задовольнити у повному обсязі,
виділивши їй частину будинку та
земельну ділянку, які призначені для
позивача по справі і навпаки - те що їй
виділено - надати ОСОБА_2.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши
їх доказами у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вислухавши
учасників процесу у судових дебатах,
вважає за необхідне відхилити
апеляційну скаргу, керуючись
наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
сторони перебували у шлюбі, від якого
мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 41
).

14 серпня 2007 році шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 розірвано.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтв
про право власності на нерухоме майно
на праві приватної спільної часткової
власності належить по ? частині
житлового будинку АДРЕСА_1 ( а.с. 5, 6, 8, 21
).

Площа земельної ділянки, якою
користуються сторони, згідно
кадастрового плану, становить 0,1764 га (
а.с. 25 ).

Рішеннями виконкому Головурівської
сільської ради від 22 серпня 2012 року та 18
червня 2013 року сторонам надано дозвіл
на переобладнання і перепланування
спірного будинку і додаткову поштову
адресу - АДРЕСА_1 ( а.с. 22, 112, 123 ).

Згідно висновку експерта №9501/13-43 від 12
грудня 2013 року запропонований варіант
розподілу в натурі будинку по АДРЕСА_1 з
прибудинковою територією та спорудами
( а.с. 144-152 ), який був покладений в основу
рішення.

При цьому, ОСОБА_2 виділені приміщення
житлового будинку, будівлі і споруди,
як співвласнику №1, а ОСОБА_1 - як
співвласнику №2.

Такий варіант розподілу спірного
будинку, на переконання апеляційного
суду, є найбільш прийнятним із
запропонованих експертом згідно
висновків №11505/12-43 від 28 березня 2013 року
( а.с. 68-84 ) та №9501/13-43 від 12 грудня 2013
року, виходячи з інтересів
співвласників приміщення,
необхідності проведення необхідних
будівельних робіт для облаштування
двох ізольованих квартир, виконання
яких повністю покладено на позивача.

При цьому, ухвалено рішення з
дотримання принципу диспозитивності,
закріпленому у ст. 11 ЦПК України.

Такий варіант розподілу влаштовує і
ОСОБА_1, однак вона бажає отримати
виділені ОСОБА_2 за рішенням суду
приміщення житлового будинку, будівлі
і споруди.

Однак, таких позовних вимог у суді
першої інстанції під час розгляду
справи вона не заявляла, що позбавляє
суд апеляційної інстанції можливості
проведення поділу спірного майна за
таким варіантом.

Виділення у користування зазначених
земельних ділянок обґрунтовується
судом другої інстанції запропонованим
варіантом розподілу житлового будинку,
виділенням ОСОБА_2, серед іншого, гаражу
з погребом, які йому необхідні для
зайняття індивідуальної трудової
діяльності.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
необхідність задоволення позову з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, зокрема, ст. 367 ЦК
України, ст. 213 ЦПК України.

При цьому, ним надана належна
оцінка доказів по справі у
відповідності до вимог ст. 212 ЦПК
України.

Доводи ОСОБА_1 про незаконність та
необґрунтованість рішення, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення
матеріального та процесуального права
при його ухваленні, на переконання
апеляційного суду, не знайшли свого
підтвердження при розгляді справи і
повністю спростовуються належними та
допустимими доказами, дослідженими
судом першої інстанції.

Інші доводи апеляції, зокрема, про те,
що будинок відноситься до спільного
сумісного подружнього майна, на
переконання апеляційного суду,
спростовується наданими
правовстановлюючими документами,
згідно яких воно на даний час є
спільним частковим майном.

Відсутність у рішенні обґрунтування
щодо виділеного позивачу майна,
позиції останнього щодо заявлених
позовних вимог, можливості розподілу
будинку за варіантом №1 експертизи від
12 грудня 2013 року, порушення прав,
передбачених ст. 71 СК України,
неврахування судом тієї обставини, що
донька проживає з нею, розмір аліментів
недостатній для забезпечення її
фізичного, розумового та духовного
розвитку, необхідність проведення
робіт щодо переносу мережі
електропостачання, газопостачання,
організації водопостачання,
збереження продуктів, утилізації
відходів, на переконання апеляційного
суду, не спростовують, у силу
викладеного, висновків суду про
обґрунтованість заявлених позовних
вимог.

Указаний в апеляції варіант розподілу
будинку, на переконання апеляційного
суду, неприйнятний у силу великого
відхилення від ідеальних часток
сторін, відсутності позовних вимог з
цього приводу і неможливості
задоволення таких вимог згідно
положень ст. 11 ЦПК України.

Твердження апелянта про недотримання
судом першої інстанції прав матері та
дитини, на переконання апеляційного
суду, спростовуються реалізованим
судом варіантом розподілу житлового
будинку, згідно якого доля ОСОБА_1
більша на 1,85 кв.м. і, окрім того, ОСОБА_2
зобов'язаний виконати всі будівельні
роботи по його переоблаштуванню в
ізольовані приміщення.

Проведення робіт щодо переносу мережі
електропостачання, газопостачання,
організації водопостачання,
збереження продуктів, утилізації
відходів, не є підставою для
задоволення апеляції, оскільки
будинок, згідно технічної
документації, облаштований
зазначеними послугами і між сторонами
існує порядок їх користування.

При цьому, вони ( сторони ) не позбавлені
можливості вирішити спір щодо витрат,
при його наявності, у судовому порядку.

Відтак, зазначені у апеляції доводи суд
відносить до числа формальних, а тому
вони не можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення суду
першої інстанції згідно положень ст. 308
ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК
України порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо
порушення призвело до неправильного
вирішення справи, чого судом не
виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити. Рішення Бориспільського
міскрайонного суду Київської області
від 28 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа:
Головурівська сільська рада
Бориспільського району Київської
області про поділ житлового будинку в
натурі та встановлення порядку
користування земельною ділянкою,
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді:
С.О. Журба

О.П. Коцюрба