АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц7965867
інстанції - Зотько Т.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

4 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д.

при секретарі Меєчко Д.П.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського
районного суду м. Києва від 11 березня
2014 року в справі за поданням державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції в місті
Києві про примусове проникнення до
житла боржника,-

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2014 року державний виконавець
ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві
звернувся до суду з поданням про
примусове проникнення до житла
боржника ОСОБА_1 для огляду та
накладення арешту на майно боржника,
яке знаходиться за адресою - АДРЕСА_1,
мотивуючи свої вимоги тим, що
постановою державного виконавця від
03.12.2013 року за заявою стягувана
відкрито виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
напису №440 вчиненого Приватним
нотаріусом КМНООСОБА_2 25.02.2011 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Енергобанк» заборгованості в розмірі
433 933,39 грн. шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки, а саме на квартиру
АДРЕСА_1. Боржником заборгованість не
погашено, кошти не повернуто. Дії
боржника не спрямовані на добровільне
погашення боргу і строк для
самостійного виконання минув, а
перевірити майновий стан за місцем
його проживання, здійснити опис майна
та накласти на майно арешт не є
можливим, оскільки мешканці квартири
не допускають державного виконавця до
проведення опису та арешту майна про що
складено відповідні акти.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 11.03.2014 року подання
державного виконавця задоволено та
надано йому дозвіл примусово
проникнути до житла боржника ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу та посилаючись
на порушення норм процесуального права
просить ухвалу суду скасувати та
відмовити в задоволенні подання
державного виконавця.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги ОСОБА_1 вказує, зокрема, що суд
першої інстанції не взяв до уваги ту
обставину, що він не вчиняв ніяких дій,
направлених на недопущення державного
виконавця до проведення опису та
арешту майна, та жодних перешкод не
чинив. Натомість, під час розгляду
подання судом, поняті в якості свідків
не викликались та допитувались, а
питання про залучення понятих судом не
досліджувалось.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник ПАТ «Енергобанк» та ВДВС
Деснянського РУЮ в м. Києві в судове
засідання суду апеляційної інстанції
не з'явились. Про місце та час розгляду
справи, відповідно до ст.ст.74.76 ЦПК
України, повідомлені належно, причини
неявки в судове засідання не
повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка
сторін, або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
пояснення ОСОБА_1, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
апеляційну скаргу, в межах її доводів,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України,
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Згідно вимог п. 4 ч. З ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право безперешкодно входити до
приміщень і сховищ, що належать
боржникам або зайняті ними, проводити
огляд зазначених приміщень і сховищ, у
разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 25.02.2011 року
Приватним нотаріусом КМНО - ОСОБА_2
вчинено виконавчий напис про звернення
стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві власності боржнику
ОСОБА_1 Зазначене нерухоме майно на
підставі іпотечного договору від 26.03.2008
року, було передано в іпотеку для
забезпечення виконання договору про
іпотечний кредит №8-Д від 26.03.2008 року,
укладеного між АБ «ЕНЕРГОБАНК» та
ОСОБА_1.(а.с. 5-6)

Згідно з постановою від 03.12.2013 року
державним виконавцем ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого напису №440 від
25.02.2011 року, виданого Приватним
нотаріусом КМНО - ОСОБА_2 про звернення
стягнення на вищевказану квартиру на
корить ПАТ «Енергобанк» для погашення
наявної частини кредитної
заборгованості боржника в розмірі 433 933
грн. 39 коп. та 5715 грн. 00 коп. для
відшкодування витрат по вчиненню
виконавчого напису (а.с. 17)

Постановою від 03.12.2013 року державним
виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у
м.Києві накладено арешт на квартиру
АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_1 у
межах суми звернення стягнення у
розмірі 439 648,39 грн. шляхом заборони
здійснювати відчуження будь-якого
майна, що йому належить (а.с.20).

Згідно копії поштового повідомлення,
боржником особисто отримано постанову
про арешт майна та оголошення заборони
на його відчуження - 10.12.2013 року (а.с.22).

Станом на 06.03.2014 року боржником
заборгованість не погашено, кошти не
повернуто.

Державним виконавцем Деснянського РУЮ
у м. Києві вживалися заходи по
зверненню стягнення на квартиру, а саме
надсилалися запити до ЖБК щодо надання
плану - википіровки та копії
правовстановлюючих документів на
вказану квартиру та щодо надання
довідки форми №3, з якої вбачається, що
власником нерухомого майна є боржник.

Крім того, державним виконавцем
здійснювалися виходи за місцем
проживання боржника з метою проведення
опису квартири, проте, доступу до
квартири не було, двері ніхто не
відчиняв, про що ним було складено
відповідні акти від 16.01.2014 року та від
20.02.2014 року (а.с. 35,39)

Як вбачається з копії довідки за Ф-3 від
13.01.2014 року, за адресою: АДРЕСА_1
мешкають та прописані дві особи -
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.24).

Задовольняючи подання державного
виконавця Деснянського РУЮ у м. Києві
суд першої інстанції виходив з того, що
дії ОСОБА_1 не спрямовані на
добровільне погашення боргу і строк
для самостійного виконання
виконавчого документа минув.

Таких висновків суд дійшов після
повного, всебічного і об'єктивного
з'ясування дійсних обставин справи, з
огляду на що ухвала відповідає
матеріалам справи та вимогам закону, є
законною і підстав для її скасування
не вбачається.

У зв'язку з наведеним, порушень
процесуального законодавства при
вирішенні судом питання про надання
дозволу на примусове проникнення до
житла боржника колегія не убачає.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі та на
правильність висновків суду не
впливають.

Згідно ст. 312 ЦПК України розглянувши
скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 11 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та в касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді