ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Кузнєцова В.О.,
Суддів:Ізмайлової Т.Л., Наумчука
М.І.,Мостової Г.І., Остапчука
Д.О.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про стягнення грошової
компенсації вартості частки у
спільному майні, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду
Одеської області від 15 жовтня 2013 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_7, про стягнення
грошової компенсації вартості частки у
спільному майні.

Вимоги за позовом обґрунтовувала тим,
що їм на праві спільної часткової
власності належить по Ѕ частині
житлового будинку літ. «К», який
розташований в АДРЕСА_1. У 2006 році шлюб
між ними було розірвано. Однак,
домовитись про поділ спільного майна
добровільно не вдається.

У зв'язку з тим, що виділити їй у
власність Ѕ частку житлового будинку в
натурі без відступлення або з
мінімальним відступленням від розміру
належної їй частки неможливо, вона
просила стягнути з відповідача грошову
компенсацію вартості частки у
спільному майні.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 13 березня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_6 грошову компенсацію Ѕ
частини жилого будинку літ. «К»,
розташованого на земельній ділянці
АДРЕСА_1 в розмірі 498 623,00 грн. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 15 жовтня 2013 року рішення
суду першої інстанції змінено, в
частині визначення розміру грошової
компенсації, яка підлягає стягненню з
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 з 498 623,00 грн на
278 459,50 грн. В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати ухвалене судове рішення
апеляційної інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив із того,
що оскільки спірний будинок, згідно
висновку експертизи від 17 грудня
2010 року поділити між співвласниками в
натурі неможливо, тому відповідно до
положень ч. 2 ст. 364 ЦК України з
відповідача підлягає стягненню
грошова компенсація вартості Ѕ
частини житлового будинку.

Крім того, суд першої інстанції стягнув
із відповідача грошову компенсацію
вартості Ѕ частини земельної ділянки,
на якій розташований житловий будинок,
площа якої відповідає Ѕ частині
житлового будинку.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення грошової компенсації
вартості Ѕ частини земельної ділянки,
виходив із того, що оскільки земельна
ділянка не є власністю сторін, а
перебуває у їх користуванні, тому
відсутні правові підстави для
стягнення грошової компенсації їх
вартості.

Висновки суду відповідають вимогам
матеріального й процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо
виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (частина друга
статті 183 цього Кодексу), співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути
надана лише за його згодою.

Отже, обов`язковою умовою призначення
грошової компенсації є лише згода
співвласника, який заявив вимоги про
виділ частки. При цьому не
передбачається обовязковість згоди
інших співвласників на такий виділ та
залежність від мотивів (перешкоди в
користуванні спільним майном
(квартирою), забезпечення іншим житлом)
з яких власник має намір реалізувати
своє право на виділ.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що житловий будинок під
літ. «К», розташований на земельній
ділянці АДРЕСА_1 на підставі рішення
Київського районного суду м. Одеси
від 27 березня 2008 року належить сторонам
на праві спільної часткової власності
в рівних частках кожному.

Згідно Висновку № 054/2010 судової
будівельно-технічної експертизи від 17
грудня 2010 року вбачається, що неможливо
провести реальний розподіл вказаного
майна між сторонами, та визначені суми
компенсацій вартості часток сторін в
нерухомому майні.

За таких обставин, висновок суду першої
та апеляційної інстанцій щодо
задоволення позовних вимог, в частині
стягнення компенсації вартості часток
у спільному майні, а саме житловому
будинку, відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
оскільки виділ частки в натурі та
спільне користування сторонами є
неможливим, про що сторони не
заперечують.

Крім того, не заслуговують на увагу
доводи заявника щодо стягнення
грошової компенсації вартості
майнових прав на землю на якій цей
будинок розташований, оскільки
положеннями ч. 2 ст. 364 ЦК України
передбачена грошова компенсація
вартості частки, яка перебуває у
спільній частковій власності, а спірна
земельна ділянка не є власністю сторін.

При перевірці законності рішення суду
першої інстанції судом апеляційної
інстанції були встановлені дійсні
обставини справи та надана належна
оцінка зібраним доказам, правильно
застосовані норми матеріального права,
не допущено порушення норм
процесуального права, які б призвели
до неправильного вирішення спору,
зроблено обґрунтований висновок про
часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки висновки судів першої та
апеляційної інстанцій відповідають
встановленим у справі обставинам,
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, касаційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без
задоволення.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 15 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук Д.О.
Остапчук