Справа № 1011/951/12 Головуючий у І
інстанції Хижний Р.В.Провадження №
22-ц/780/1106/14 Доповідач у 2
інстанції ДаценкоКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

06 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Фінагєєва В.О.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Згурівського районного суду Київської
області від 12 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
Шевченківської сільської ради
Згурівського району Київської області
про визнання державних актів на право
власності на земельні ділянки
незаконними та їх скасування,

встановила:

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
Згурівського районного суду Київської
області із зазначеним позовом, розмір
якого збільшила в ході судового
розгляду справи і в якому посилалася на
те, що згідно рішення Яготинського
районного суду Київської області від
17.01.2012 року за нею визнано право
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1, який належав її батьку ОСОБА_3,
який фактично користувався земельною
ділянкою для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею 0,10 га, хоча згідно записів
земельно-кадастрової документації, за
ним обліковується земельна ділянка
площею 0,25 га. Позивачкою було укладено
договір про виготовлення технічної
документації та обмінного файлу для
отримання державного акту на земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування зазначеного житлового
будинку. Однак, при перевірці обмінного
файлу виявлено, що земельна ділянка для
будівництва та обслуговування
житлового будинку відповідача ОСОБА_1
накладається згідно кадастрового
плану на земельну ділянку, що перебуває
в її користуванні.

Земельні ділянки на місцевості
відповідають встановленим межовим
знакам, спір щодо встановлення,
перенесення меж між сторонами
відсутній. В натурі земельні ділянки
відповідають дійсним межам та
конфігурації. На території земельної
ділянки позивачки, крім житлового
будинку, знаходяться господарчі
будівлі сарай та погріб, але відповідно
до кадастрового плану відповідача всі
її нежитлові будівлі знаходяться на
його території. У зв'язку з чим вона не
має можливості на їх обслуговування та
експлуатацію.

Просить визнати недійсним рішення
Шевченківської сільської ради
Згурівського району Київської області
від 23.04.2004 року в частині затвердження
технічної документації на ім"я ОСОБА_1,
скасувати державний акт на право
власності на земельну ділянку серії КВ
№ 116950 для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею 0,2500 га, розташовану в АДРЕСА_1, та
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії КВ № 116951 для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,2375 га за вказаною
адресою, видані на його ім'я.

Рішенням Згурівського районного суду
Київської області від 12 грудня 2013 року
позов задоволено повністю, скасовано
два державні акти на право власності на
земельні ділянки, видані 26 липня 2004
року на ім'я ОСОБА_1 та визнано
недійсним рішення Шевченківської
сільської ради Згурівського району
Київської області від 23.04.2004 року в
частині затвердження технічної
документації на ім'я ОСОБА_1 Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові
витрати за проведення експертизи в
сумі 4500 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову, посилався на неповне з"ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції обґрунтовував свої висновки
тим, що оскаржуваним рішенням
Шевченківської сільської ради
затверджено технічну документацію на
ім"я відповідача, що виготовлена з
порушенням прав позивачки та фактично
змінено цільове призначення земельної
ділянки, яка передавалась в
користування батьку позивачки ОСОБА_3,
з будівництва та обслуговування
житлового будинку на ведення
особистого селянського господарства.
Крім того, земельна ділянка для
будівництва та обслуговування
житлового будинку площею 0,2500 га, що
належить на праві власності
відповідачу ОСОБА_1 не відповідає
кадастровому плану та накладається на
земельну ділянку, що перебуває в
користуванні позивачки ОСОБА_2

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

За змістом ст. 152 ЗК України держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю. Власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
а) визнання прав; б) відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; в) визнання
угоди недійсною; г) визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування; ґ)
відшкодування заподіяних збитків; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Встановлено, що згідно рішення
Яготинського районного суду Київської
області від 17.01.2012 року за ОСОБА_2
визнано право власності на житловий
будинок по АДРЕСА_1, що належав її
батьку ОСОБА_3 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.
(а.с.9-13)

Із довідки Шевченківської сільської
ради № 415 від 23.07.2012 року убачається, що
згідно записів земельно-кадастрової
документації за ОСОБА_3 обліковувалася
земельна ділянка загальною площею 0,25
га будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1
відповідно до рішення сесії сільської
ради від 14.10.1993 року № 15-ХХІ. При
підготовці документів для
безкоштовної приватизації земельної
ділянки у лютому 2010 року було з'ясовано,
що ОСОБА_3 фактично користувався
присадибною земельною ділянкою
орієнтовною площею 0,10 га. (а. с. 14)

Встановлено, що рішенням
Шевченківської сільської ради
Згурівського району Київської області
від 23.04.2004 року № 54-11-ХХІV "Про
затвердження технічної документації з
видачі громадянам державних актів на
право приватної власності на землю в с.
Володимирське, с. Майське та с.
Шевченкове Згурівського району"
затверджено технічну документацію з
видачі громадянам державних актів на
право приватної власності на землю в с.
Володимирське, с. Майське та с.
Шевченкове, якою остаточно визначені
розміри та площі земельних ділянок.
Передано безкоштовно у власність
громадянам земельні ділянки для
будівництва і обслуговування жилих
будинків, господарських будівель і
споруд та ведення особистих селянських
господарств, площею, вказаною в
додатку. Згідно списку громадян, яким
передаються земельні ділянки у
приватну власність, ОСОБА_1 передається
площа земельної ділянки 0,4875 га за
адресою АДРЕСА_1, з них 0, 25 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та 0,2375 га для ведення
особистого селянського господарства.
(а. с. 29-35)

Встановлено, що на підставі
зазначеного рішення Шевченківської
сільської ради ОСОБА_1 26 липня 2004 року
одержав два державні акти на право
власності на земельну ділянку в
АДРЕСА_1 площею 0,2375 га для ведення
особистого селянського господарства
серія КВ № 116951 та площею 0,25 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку серія КВ № 116950 (а. с. 49-50).

Згідно висновку судової
земельно-технічної експертизи №
С-1-1-145/13 від 05.08.2013 року частина будівель
та споруд, належних ОСОБА_2, дійсно
знаходиться на території земельної
ділянки ОСОБА_1 площею 0,2500 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку згідно державного акту серії
КВ №? 116950 по АДРЕСА_2, в тому числі:
сарай з гаражем, убиральня, погрібник,
погріб з сараями, частина воріт,
частина огорожі з штахету та частина
вимощення І біля житлового будинку. (а.
с. 157-174).

З урахуванням наведеного, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що земельна ділянка для будівництва
та обслуговування житлового будинку
площею 0,2500 га, що належить на праві
власності відповідачу ОСОБА_1 згідно
вказаного державного акту серія КВ №
116950, не відповідає кадастровому плану
та накладається на земельну ділянку, що
перебуває в користуванні позивачки
ОСОБА_2

Судом першої інстанції встановлено, що
в процесі приватизації відповідачем
ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,2375 га було порушено право на
приватизацію земельної ділянки, якою
користується позивачка ОСОБА_2

Визнаючи недійсним рішення
Шевченківської сільської ради
Згурівського району Київської області
від 23.04.2004 року в частині затвердження
технічної документації на ім'я ОСОБА_1
та скасовуючи державні акти на право
власності на земельні ділянки, видані
на його ім"я на підставі зазначеного
рішення сільської ради, суд дійшов
вірного висновку, що даним рішенням
затверджено технічну документацію, яка
виготовлена з порушенням прав
позивачки та фактично змінено цільове
призначення земельної ділянки, яка
передавалась в користування ОСОБА_3, з
будівництва та обслуговування
житлового будинку на ведення
особистого селянського господарства.

Доводи апеляційної скарги про те, що
дана справа не підсудна Згурівському
районному суду Київської області,
оскільки повинна розглядатись в
порядку адміністративного
судочинства, не заслуговують на увагу,
так як в даній справі існує спір про
право, який належить розглядати в
порядку цивільного судочинства.

Також не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги про те, що
накладення земельних ділянок не існує
і межі земельної ділянки по АДРЕСА_2
погоджені із суміжними
землекористувачами в тому числі і з
ОСОБА_3, батьком позивачки, оскільки в
судовому засіданні достовірно
встановлено, що частина будівель та
споруд, належних ОСОБА_2, дійсно
знаходиться на території земельної
ділянки ОСОБА_1

Крім того, не заслуговують на увагу
доводи апеляційної скарги про те, що
Земельним кодексом України не
передбачено такої підстави припинення
права власності на земельну ділянку, як
скасування рішення органу виконавчої
влади, на підставі якого було видано
державний акт на праві власності на
земельну ділянку, оскільки згідно п. г)
ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Інші доводи апеляційної скарги також
не спростовують висновків суду.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду про задоволення позову,
рішення суду першої інстанції
відповідає обставинам справи, ухвалено
з додержанням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Згурівського районного суду
Київської області від 12 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді