Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1107/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
УХВАЛА

Іменем України

16.04.2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі: головуючого судді:
Єгорової С.М.

суддів: Дьомич Л.М., Пищиди М.М.

із
секретарем - Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення кредитної заборгованості, за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" на рішення
Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 26 лютого
2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк "ПриватБанк" (надалі Банк)
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2
про стягнення кредитної
заборгованості, в обґрунтування позову
зазначало, що 16.02.2006 року між ними
укладено кредитний договір б/н,
відповідно до якого банк надав
відповідачу кредит у сумі 5000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою 48
відсотків річних на суму залишку
заборгованості, з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки (24 місяці).

Умови кредитного договору щодо
внесення щомісячного платежу
відповідач виконував не належним
чином, внаслідок чого виникла
заборгованість в сумі 31523,13 грн., яка
складається із заборгованості по
кредиту 4063,65 грн., заборгованості по
процентам 25482,19 грн., штрафу (фіксована
частина) - 500 грн., штрафу (процентна
складова) 1477,29 грн.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ
КБ "ПриватБанк" просив стягнути з
відповідача заборгованість по
кредитному договору та судові витрати.

Рішенням Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 26.02.2014 року
у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі з підстав
неправильного застосування судом норм
матеріального та порушенням
процесуального права ПАТ КБ
"ПриватБанк" ставить питання про
скасування судового рішення і
ухвалення нового рішення про
задоволення позову. Зазначає, що
оскільки згідно п.9.12. умов кредитного
договору термін його дії автоматично
лонгується на наступний рік, договір
діє до повного його виконання,
кредитні зобов"язання відповідачем не
виконано, а тому строк позовної
давності не пропущено.

Представник Банка в судовому засіданні
апеляційного суду підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Відповідач та його представник в
судове засідання не з"явились, про день,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення судової
повістки, від представника відповідача
надійшла заява про розгляд справи без
їхньої участі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача Бистрова С.А.,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України,
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом установлено і підтверджується
матеріалами справи, що 16.02.2006 року між
Банком та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір б/н, відповідно до якого Банк
надав відповідачу кредит у сумі 5000 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою 48
відсотків річних на суму залишку
заборгованості, з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки, а саме 24 місяці. В разі
виникнення заборгованості клієнт
зобов'язаний погашати заборгованість
протягом 30 днів з моменту її виникнення
(п.п.6.9. Договору).

Згідно п.п.9.3., 9.4, 9.12. умов та правил
надання банківських послуг, які є
складовою договору, картрахунок
відкрито на невизначений строк, у
випадку перевитрати платіжного ліміту
на карті і непогашення його клієнтом
протягом 6 місяців, карта закривається,
кредитний договір автоматично
лонгується на той же термін в разі, якщо
протягом цього строку жодна із сторін
не проінформує іншу про припинення дії
договору (а.с.7-11).

Згідно з розрахунком заборгованості за
кредитним договором, у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
взятих на себе зобов'язань, станом на
14.10.2013 року утворилася заборгованість в
сумі 31523,13 грн., яка складається із: -
заборгованості по кредиту 4063,65 грн.; -
заборгованості по процентам 25482,19 грн.; -
штрафу (фіксована частина) - 500 грн.;
штрафу (процентна складова) 1477,29 грн.
(а.с.4-5).

Згідно довідки від 02.12.2013 року вих. №
22.14.1020/12, виданої ПАТ КБ "ПриватБанк" між
Банком та ОСОБА_2 16.02.2006 року було
укладено два кредитні договори у
вигляді встановленого кредитного
ліміту по 5000 грн. на платіжні картки: -
НОМЕР_1 (номер картки НОМЕР_2); - НОМЕР_3
(номер картки НОМЕР_4). Станом на 14.10.2013
року у відповідача утворилася
заборгованість по кредитному договору
НОМЕР_1 в сумі 31523,13 грн. та кредитному
договору НОМЕР_3 в сумі 29570,91 грн. (а.с.41,
72).

Згідно тарифів та умов обслуговування
кредитних карт розмір щомісячного
платежу становить 7% від
заборгованості, але не менше 50 грн. та
не більше залишку заборгованості.
Строк внесення щомісячних платежів до
25 числа місяця слідуючого за звітним
(а.с.128).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Разом з тим, істотними умовами
кредитного договору відповідно до
змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є
умови про мету, суму і строк кредиту,
умови і порядок його видачі і
погашення, розмір, порядок нарахування
та виплата процентів, відповідальність
сторін.

В законодавстві визначаються різні
поняття як строк дії договору, так і
строк (термін) виконання зобов'язання
(ст. ст. 532, 631 ЦК України). Якщо в
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами ст. 1048 ЦК України ), що
підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів (п. 6.9 Умов і правил
надання банківських послуг).

Заперечуючи проти задоволення позову,
відповідач просив суд відмовити у
задоволенні позову через сплив
позовної давності (а.с.105-109).

Граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці, останній
платіж здійснено 12.01.2007 року в сумі 350
грн. (а.с.4), а дія картки закінчилась
16.02.2008 року, за таких обставин у Банка
виникло право на звернення до суду з
позовом про стягнення заборгованості
за вказаним вище договором 16.02.2008 року,
до суду ж позивач звернувся лише 05.11.2013
року, поза межами строку позовної
давності.

Позивачем не зазначено поважних
причин пропущення позовної давності.

Тому, враховуючи вимоги ст.267 ЦК
України, суд правомірно дійшов
висновку про те, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Судом першої інстанції відповідно до
ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно
досліджено і оцінено обставини у
справі, надані сторонами докази,
правильно визначено юридичну природу
спірних правовідносин та закон, який їх
регулює.

Рішення суду першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 26 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: