Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №295/4987/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Жигановської О.С.

суддів: Косигіної
Л.М., Якухно О.М.

при секретарі судового

засідання
Трохимчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ
„ПриватБанк" в особі філії
„Житомирське регіональне управління"
ПАТ КБ „ПриватБанк" , третя особа
ОСОБА_3 про захист прав споживачів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 10.01.2014 року

в с т а н о в
и л а :

У лютому 2013 року ОСОБА_2
звернулась до ПАТ КБ „ПриватБанк" з
позовом, вимоги якого в процесі
розгляду справи уточнила та остаточно
просила: визнати кредитний договір
№ZRZOG100003997 від 09.08.2007 року таким, за яким
вона отримала кредит у розмірі 32000
доларів США та зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок заборгованості
за названим кредитним договором
(а.с.72-76). В обґрунтування позову
зазначила, що за умовами кредитного
договору вона повинна була отримати на
руки 42000 доларів США, проте отримала
лише 32000 доларів США. Фактично
працівниками Банку при укладенні
договору її було заведено в оману
шляхом надання нечитабельних копій
кредитних договорів, ненадання
графіків погашення, рекомендації
працівниками Банку отримати кредит в
доларах.

Рішенням Богунського районного
суду м.Житомира від 10.01.2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове - про задоволення позову
в повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що між
сторонами 09.08.2007 року було укладено
кредитний договір №ZRZOG100003997, за умовами
якого /п.7.1 договору/ Банк зобов'язався
надати позичальникові кредитні кошти
шляхом: видачі готівки через касу на
строк з 09.08.2007 року по 08.08.2032 року
включно, у вигляді не поновлюваної
кредитної лінії у розмірі 32000 доларів
США на наступні цілі: придбання житла, а
також у розмірі 10000 доларів США на
сплату страхових платежів у випадках і
в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7
даного договору, зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 1,0% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом, винагороди
за надання фінансового інструмента у
розмірі 0,0% від суми виданого кредиту у
момент надання кредиту та винагороди
за надання фінансового інструменту у
розмірі 0,2% від суми виданого кредиту
щомісяця в Період сплати відсотків за
дострокове погашення кредиту.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд 1-ї інстанції правильно виходив з
того, що обраний позивачкою спосіб
захисту порушеного права не відповідає
положенням ст.16 ЦК України, а також нею
не доведено наявність обману в діях
відповідача при укладенні кредитного
договору.

Так, факт отримання позивачкою 32000
доларів США /в еквіваленті 161600 грн./
через касу, як це передбачено умовами
договору, підтверджується
документально (а.с.53,54) та не
заперечується ОСОБА_2

Що стосується 10000 доларів США, то
ці кошти згідно п.7.1 договору
спрямовані на сплату страхових
платежів у випадках і в порядку,
передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного
договору.

ОСОБА_2, підписавши кредитний договір,
таким чином погодилась із його умовами.
Будь-яких застережень і претензій щодо
нечитабельності або незрозумілості
умов кредитного договору ОСОБА_2 на час
його укладення не висловлювала.

Крім того, набрало законної сили судове
рішення, за яким ОСОБА_2 відмовлено у
задоволенні позову про визнання
недійсними кредитного договору та
окремих його положень внаслідок
нечитабельності копій договору та
отримання кредитних коштів у меншій
сумі ніж передбачена договором (а.с.80-82).

Враховуючи наведене, суд 1-ї інстанції
вирішив спір із дотриманням вимог
ст.ст.16, 526, 627 ЦК України, ст.61 ЦПК
України та обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову.

Доводи апелянта висновків суду не
спростовують, оскільки апеляційна
скарга за своїм змістом є лише
переліком норм Цивільного кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307,
308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, а рішення Богунського
районного суду м.Житомира від 10.01.2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: