РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16444/13-ц

пр. № 2/759/550/14

12 лютого 2014 року
м.
Київ

Святошинський районний суд м.
Києва у складі головуючого судді
Ключника А.С. за участю секретаря
Івченко В.П. розглянувши у відкритому
судовому засіданні, в залі судових
засідань цивільну справу за позовом
ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 18.10.2013 року звернувся до суду з
позовом до відповідача про стягнення
заборгованості в сумі 44609,77 грн., що
виникла за кредитним договором №
BLaЖГА00078035 від 22.09.2011 року.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що між ПАТ «ВіЕйБі
Банк» та відповідачем ОСОБА_1, 22.09.2011
року було укладено кредитний договір №
BLaЖГА00078035, відповідно до умов якого,
відповідач отримав у ПАТ «ВіЕйБі Банк»
кредит у сумі 20000 грн., зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 15% на рік.

Відповідно до п.1.6. договору та
відповідно до п.4 спеціальної частини
кредитного договору, за обслуговування
кредиту встановлюється щомісячна
плата у вигляді комісії за управління
кредитом, розмір якої складає 1,75% від
суми кредиту.

Відповідно до п.2.5.2. загальної
частини кредитного договору
позичальник зобов'язується не пізніше
дати встановленої в графіку,
поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк»,
вказаний в п.6 спеціальної частини
договору, у валюті кредиту шляхом
внесення готівкових коштів через касу
банку або безготівковим
перерахуванням, у сумах не менших за
суми платежів, встановлених в графіку,
а також в сумах комісії за управління
кредитом.

Відповідно до п.3.3.2. кредитного
договору позичальник зобов'язаний
щомісячно виконувати свої боргові
зобов'язання відповідно до графіку в
порядку, передбаченому у п. 2.5.
загальної частини кредитного договору.

Відповідно до п. 3.3. кредитного
договору, у випадку прострочення
позичальником сплати, або сплати не в
повному обсязі чергового платежу за
графіком, банк має право вимагати від
позичальника додатково сплати банку
пеню, що розраховується від суми
невиконаних боргових зобов'язань (а
саме неповерненої чергової частини
кредиту та/або комісії за управління
кредитом), строк виконання яких настав
і які не були виконані на день
прострочення виконання. Ставка, яка
застосовується для обчислення пені,
зазначена в п.9 спеціальної частини
договору (о,5%).

Відповідно до п. 2.4.2 кредитного
договору проценти та комісія за
управління кредитом позичальник
повинен сплачувати щомісячно в день
повернення частини кредиту відповідно
до платежів, передбачених у графіку
погашення заборгованості за кредитом,
наведеному у додатку №1 кредитного
договору.

Відповідно п.2.7.1 кредитного
договору банк має право вимагати
дострокового виконання боргових
зобов'язань в цілому, або у випадку
невиконання позичальником своїх
боргових та інших зобов'язань за цим
договором, або правомірних вимог банку.

В порушення умов договору,
позичальник не виконує взяті на себе
зобов'язання, у зв'язку з чим станом на
16.10.2013 року за відповідачем числиться
заборгованість у розмірі 44609,77 грн., яка
складається з: загальної
заборгованості за кредитом - 20000 грн.;
відсотки за користування кредитом -
3947,99 грн.; комісія за розрахункове
обслуговування - 6362,90 грн.; неустойка -
14298,88 грн.

Таким чином, в порушення умов
кредитного договору та чинного
законодавства України відповідач не
виконує взяті на себе зобов'язання.

У судове засідання 12.02.2014 року
представник позивача не з'явився та
направив до суду клопотання, у якому
зазначив про можливість розгляду
справи без участі представника
позивача, підтримавши позов у повному
обсязі (а.с. 59).

Відповідач до суду тричі не з'явився,
про день та час розгляду справи був
належним чином повідомлений (а.с. 42, 48,
57), про причини своєї неявки суд не
повідомив, а тому суд вважає за можливе
слухати справу у його відсутності за
наявними у справі доказами, ухваливши
по справі за згодою представника
позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226
ЦПК України, заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
письмові докази, дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Згідно до статей 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Статтею 629 ЦК України визначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Пунктом 29 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних i кримінальних
справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» роз'яснено,
що при вирішенні спорів про дострокове
повернення кредиту суд має враховувати
положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з
того, що якщо договором встановлено
обов'язок позичальника повернути
кредит частинами (із розстроченням), то
в разі прострочення повернення
чергової частини кредитодавець має
право вимагати дострокового
повернення частини кредиту, що
залишилася, та сплати процентів,
належних йому від суми кредиту.

Судом встановлено, що між ПАТ «ВіЕйБі
Банк» та відповідачем ОСОБА_1, 22.09.2011
року було укладено кредитний договір №
BLaЖГА00078035, відповідно до умов якого,
відповідач отримав у ПАТ «ВіЕйБі Банк»
кредит у сумі 20000 грн., зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 15% на рік (а.с. 5-14).

Судом встановлено, що Банк виконав
повністю свої зобов'язання, у
відповідності до умов кредитного
договору та надав позичальнику кредит
у сумі 20000 грн., що підтверджується
меморіальним ордером №1045164 від 22.09.2011
року (а.с.62).

Уклавши з позивачем зазначений
кредитний договір та отримавши грошові
кошти на умовах повернення,
строковості та платності відповідач
порушив свої договірні зобов'язання, що
призвело до виникнення заборгованості,
яка станом на 16.10.2013 року складається із
заборгованості у розмірі 44609,77 грн., яка
складається з: загальної
заборгованості за кредитом - 20000 грн.;
відсотки за користування кредитом -
3947,99 грн.; комісія за розрахункове
обслуговування - 6362,90 грн.; неустойка -
14298,88 грн. (а.с. 4).

Судом встановлено, що позивач
звертався до відповідача з вимогою про
оплату заборгованості та попереджав
про наслідки невиконання умов
зазначеного договору, однак
відповідачем кошти не були повернуті.

Враховуючи зазначене та оцінивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності суд приходить до висновку,
що позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Відповідно до п.6) ч.3 ст. 79 ЦПК
України до витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать
витрати, пов'язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідача.

Таким чином, на користь позивача з
відповідача підлягає стягненню сума
сплаченого судового збору у розмірі
446,10 грн. сплачена позивачем згідно
платіжного доручення від 04.10.2013 року
№161783 (а.с. 3), а також 506,88 грн. витрат
понесених позивачем за розміщення
оголошення в газеті «Хрещатик» про
виклик відповідача в судове засідання
(а.с. 55-56).

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 525, 526, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,
ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218, 223,
224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк»
(04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27Т, ) заборгованість за
кредитним договором № BLaЖГА00078035 від
22.09.2011 року у сумі 44 609,77 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк»
(04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27Т, ) судові витрати у справі у
вигляді судового збору: 446,10 грн., а
також 506,88 грн. витрат понесених
позивачем за розміщення оголошення в
газеті «Хрещатик» про виклик
відповідача в судове засідання.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А. Ключник