Справа 206/1159/14-ц
Провадження 2/206/456/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2014 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Кудрявцев Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Територіальної
громади м.Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради, третя
особа Восьма дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про
визнання прав та обов'язків
забудовника,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2014 року ОСОБА_2 подав до
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська зазначений позов.

У своїй позовній заяві посилається на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дід
ОСОБА_3.

07 лютого 19978 року ОСОБА_3 залишив
заповіт, який був засвідчений Восьмою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою. Цим заповітом
ОСОБА_3, все своє майно залишив ОСОБА_2

ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті
діда в порядку, встановленому законом.

18.08.2012 року Восьмою Дніпропетровською
державною нотаріальною конторою
ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право
на спадщину за заповітом на земельну
ділянку площею 6,00 га на території
Любимівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, яка
належала ОСОБА_3 на підставі Державного
акту на праві власності на земельну
ділянку Серія №030790.

Згідно наказу №20-ЗЕМ по радгоспу імені
Леніна Дніпропетровського району
Дніпропетровської області від 08 липня
1983 року ОСОБА_3 була виділена
присадибна земельна ділянка для
будівництва жилого будинку АДРЕСА_1,
розміром 0,06 га (шість соток).

Рішенням виконавчого комітету
Самарської районної ради народних
депутатів м. Дніпропетровська від
22.07.1983 року №586 ОСОБА_3 було дозволено
будівництво індивідуального жилого
будинку на земельній ділянці АДРЕСА_1.

Згідно акту від 20.01.1995 року відділом
архітектури та містобудування
виконкому Самарської районної ради
народних депутатів було проведено
відведення земельної ділянки в натурі
забудовнику ОСОБА_3 загальною площею 600
кв.м. АДРЕСА_1. Також ОСОБА_3 були надані
план відведеної земельної ділянки та
довідка про землекористування.

На виділеній земельній ділянці в 1985
році ОСОБА_3 розпочав будівництво
житлового будинку. Був збудований
фундамент з фундаментних блоків, а
також стіни з фундаментних блоків та
цегли. Перекриття з будинку
залізобетонні. Більше ніякі будівельні
роботи з будівництва будинку ОСОБА_3 не
проводилися. За замовленням ОСОБА_2
Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4
станом на 20.12.2013 році був виготовлений
технічний паспорт на житловий будинок.
Була проведена інвентаризація будівлі,
а саме житлового будинку АДРЕСА_1 та
встановлено, що його готовність
складає 30 відсотків.

З документами на ім'я ОСОБА_3 щодо
виділення земельної ділянки, надання
дозволу на будівництво житлового
будинку та з технічним паспортом на
незакінчений будівництвом будинок він
звернувся у Восьму Дніпропетровську
державну нотаріальну контору з
проханням видати йому свідоцтво про
право на спадщину за заповітом на
незакінчений будівництвом будинок. Але
постановою нотаріуса про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 18 лютого
2014 році, йому було в цьому відмовлено у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
спірний будинок на ім'я ОСОБА_3 Крім
того, нотаріусом йому було роз'яснено,
що він може звернутися з позовом до
суду про визнання за ним прав та
обов'язків забудовника житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного позивач
ОСОБА_2 просить визнати за ним права та
обов'язки забудовника житлового
будинку АДРЕСА_1 з правом закінчити
будівництво будинку, ввести його в
експлуатацію та отримати
правовстановлюючий документ в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3 (а.с.2-3)

В судовому засіданні позивач та його
представник адвокат ОСОБА_5 підтримали
позовні вимоги в повному обсязі та
просили їх задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача
Дніпропетровської міської ради проти
позовних вимог заперечувала, оскільки
вважає, що померлий не мав права на
будівництво, відсутній кадастровий
номер земельної ділянки, земельна
ділянка на час початку будівництва не
була виділена на місцевості.

Представник третьої особи: Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори надала суду
пояснення в яких зазначила, що у ОСОБА_2
відсутні на руках правовстановлюючі
документи на житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 на
ім'я померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, тому
видати свідоцтва про право на спадщину
на майно не можливо, згодні з будь-яким
рішенням, просили розглядати справу
без їх участі (а.с. 24).

Вислухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3 помер, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1,
актовий запис 24 (а.с. 4).

07 лютого 1998 року ОСОБА_3 заповів
усе своє майно, де б воно не було і з
чого б воно не складалося ОСОБА_2, що
підтверджується заповітом,
посвідченим 07.02.1998 року Восьмою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, за реєстровим №
1-227, серії № НВ 0651059 (а.с. 5).

15 серпня 2012 року ОСОБА_2 видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку, площею
6,000га у межах згідно з планом,
розташованої на території
Любимівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області та передану
для введення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується свідоцтвом про
право на спадщину за заповітом,
посвідченого державним нотаріусом
Хорішко О.М. Восьмої дніпропетровської
державної нотаріальної контори,
спадкова справа № 522/2012, зареєстровано
в реєстрі за № 1-1597 (а.с. 6).

Відповідно до наказу № 20-ЗЕМ по
радгоспу імені Леніна
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області від 08 липня
1983 року про виділ присадибної
земельної ділянки для будівництва
житлового будинку на підставі рішення
робочого комітету виділено присадибну
земельну ділянку для будівництва
житлового будинку АДРЕСА_1, громадянину
ОСОБА_3 0,06 га (шість соток) (а.с. 7).

Рішенням виконавчого комітету
Самарської районної ради народних
депутатів м. Дніпропетровська від
22.07.1983 року №586 ОСОБА_3 було дозволено
будівництво індивідуального жилого
будинку на земельній ділянці АДРЕСА_1
(а.с. 8).

Згідно акту від 20.01.1995 року відділом
архітектури та містобудування
виконкому Самарської районної ради
народних депутатів було проведено
відведення земельної ділянки в натурі
забудовнику ОСОБА_3 загальною площею 600
кв.м. АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Також ОСОБА_3 були надані план
відведеної земельної ділянки у АДРЕСА_1
та довідка про землекористування. (а.с.
10-11)

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 18 лютого 2014 року
державним нотаріусом Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори відмовлено
ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на житловий
будинок з господарсько-побутовими
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що у ОСОБА_2
відсутні на руках правовстановлюючі
документи на це майно на ім'я
спадкодавця (а.с. 12).

Як вбачається з технічного паспорту
від 20 грудня 2013 року, на земельній
ділянці АДРЕСА_1 знаходяться житловий
будинок АДРЕСА_1 незавершене
будівництво, який складається з
фундаментних блоків та цегли,
готовністю 30 %, висота 2,5м, площа основи
(забудови) 117,0 кв.м, об'єм 293 куб.м. (а.с.
13-15).

Відповідно до нотаріально
засвідченої копії спадкової справи №
522/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3, початої та закінченої 15 серпня
2012 року, ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за
заповітом та прийняв спадщину після
смерті діда в порядку, встановленому
законом (а.с. 29-58).

Згідно з п. 30 Положення про
житлово-будівельні колективи та
індивідуальних забудовників у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженого постановою Ради
Міністрів Української РСР від 30 квітня
1958 року № 514, між забудовником, якому
виділяється земельна ділянка для
житлового будівництва, та виконкомом
міської (районної) Ради депутатів
трудящих укладається договір про
надання земельної ділянки в
безстрокове користування і
будівництво жилого будинку.

Наведене свідчить про те, що дід
позивача право власності на вказаний
будинок за свого життя не набув, як у
відповідності до норм законодавства,
що діяли на момент спорудження будинку,
так і у відповідності до норм
законодавства, що діяли на момент його
смерті.

Проте статтею 1218 Цивільного кодексу
України встановлено, щодо складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Також і пунктом восьмим Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» визначено, що
якщо будівництво здійснювалося згідно
закону, то у разі смерті забудовника до
завершення будівництва його права та
обов'язки входять до складу спадщини.

Отже зазначені права та обов'язки
увійшли до складу спадщини після
померлого ОСОБА_3 визнання їх за
позивачем ОСОБА_2 буде підставою для
продовження та завершення розпочатого
спадкодавцем будівництва, звернення до
органів, у повноваження яких входить
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта, дасть можливість
належним чином зареєструвати нерухоме
майно, у зв'язку з чим суд приходить до
висновку про необхідність
задовольнити позов.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1217, 1218, 1223 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 208, 209,
212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права
та обов'язки забудовника житлового
будинку АДРЕСА_1, площею основи
(забудови) 117,0 кв. м, з правом закінчити
будівництво будинку, ввести його в
експлуатацію та отримати
правовстановлюючий документ, в порядку
спадкування за заповітом після ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути із Дніпропетровської міської
ради на користь ОСОБА_2 судові витрати
зі сплати судового збору у розмірі 243,60
грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.О. Сухоруков