УХВАЛА

13 лютого 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Руденко В.В., при
секретарі Коломієць Я.В., за участю
заявника - ОСОБА_1, представника
заявника - ОСОБА_2, представника
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Марінеско А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську справу за скаргою
ОСОБА_1 на неправомірні дії посадових
осіб Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою,
яку мотивував тим, що АНД відділом ДВС
ДМУЮ І.В. було відкрите виконавче
провадження ВП 34529779 від 07.06.2013р.
відповідно до вимог ухвали №2/401/4100/12
від 18.09.2012р. Амур Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська про
забезпечення позову, накладення арешту
на все рухоме і нерухоме майно придбане
ним і ОСОБА_5 під час сумісного
проживання в період з 1994 року по
квітень 2012 року. 10 вересня 2013 року
головний державний виконавець АНД ВДВС
ДМЮ Малюк І.В. закінчила виконавче
провадження та звільнила майно з-під
арешту на підставі представленої
представником ОСОБА_5 ухвали суду по
справі №401/9271/12 (2/199545/13) від 31.05.2013 року,
яка станом на 06.06.2013р. фактично ще не
набрала законної сили, оскільки у суду
не було доказів про його отримання
ухвали, так як вона приймалася без
участі сторін. Тому, дана ухвала
надійшла йому по пошті яку він отримав
06.06.2013 року під розпис і за її змістом
мав право її оскаржити протягом п'яти
днів з моменту отримання, що він і
зробив. З зазначеного видно, що ухвала
може набрати законної сили тільки з
12.06.2013р., а не з 06.06.2013 р., як в ній було
зазначено і незаконно та
необгрунтовано підписано головою суду
і завірено печаткою. Належно завірені
копії постанов суду йому видані 01.12.13
року про що зроблений ним відповідний
запис у поданій заяві до ДВС. Крім того,
про закриття провадження по справі,
винесенні постанови про звільнення
майна боржника з під арешту від 07.06.2013
року відразу по пошті і під розпис до
01.12.2013р. Головним державним виконавцем
Малюк 1.В. свідомо йому не вручалось і не
повідомлялось, щоб він не мав змоги
своєчасно оскаржити дану постанову ,
яка є незаконною і необгрунтованою та
підлягає скасуванню, окільки ухвала за
якою було закрите виконавче
провадження 16 вересня 2013 року
апеляційною інстанцією була скасована
і про це державний виконавець ВДВС АНД
району 01.11.2013 року був в письмовій формі
повідомлений наданою заявником
письмовою заявою з додатками до неї
трьох ухвал суду від 18.09.13р., 31.05.2013р. і
16.09.2013 року., в якій зазначалося, що
можлива підробка документів, але до
даного часу заходи по його заяві так і
не вжиті, винесені незаконно постанови
від 07.06.13р., 10.06.2013р. не скасовані.
Просить суд скасувати винесені
державним виконавцем постанови від
10.06.2013р., та від 07.06.2013 року, зобов'язати
начальника АНД ВДВС винести інші
постанови про закінчення виконавчого
провадження і звільнення майна з-під
арешту на підставі ухвали апеляційного
суду Дніпропетровської області від
23.12.2013 року, а також притягнути
начальника АНД ВДВС ДМУЮ та державного
виконавця Малюк І.В. до дисциплінарної
відповідальності за грубі порушення ЗУ
«Про звернення громадян».

У судовому засіданні заявник та його
представник підтримали скаргу,
наполягали на її задоволенні.

Представник Амур-Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції в судовому
засіданні проти задоволення скарги
заперечував.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, а також
виконавче провадження №430/1 (код ЄДРВП
34529779), приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; водночас основи
організації та діяльності державної
виконавчої служби, її завдання,
правовий статус працівників органів
державної виконавчої служби та умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначені Законами України «Про
державну виконавчу службу» та «Про
виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

За ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження, мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 18 вересня 2012 року
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська було
винесено ухвалу по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без шлюбу, визнання спільною
сумісною власністю нерухоме майно та
визнання права власності на ? частки в
спільному майні, якою було накладено
заборону на відчуження у будь-якій
формі нежитлового приміщення АДРЕСА_2;
квартиру АДРЕСА_1; в житловому будинку
А-10 вбудованого нежитлового приміщення
АДРЕСА_3; домоволодіння АДРЕСА_4;
земельної ділянки площею 0,0477 га за
адресою: АДРЕСА_4, що належить на праві
власності ОСОБА_7. 31 травня 2013 року
ухвалою суду було скасовано захід
забезпечення позову, накладений
вищевказаною ухвалою. Ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 16 вересня 2013 року ухвалу
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 31 травня
2013 року було скасовано. 24 жовтня 2013 року
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська було
винесено ухвалу про скасування заходів
забезпечення позову, що накладені
ухвалою суду від 18 вересня 2012 року.
Вказана ухвала апеляційним судом м.
Дніпропетровська від 23 грудня 2013 року
була залишена без змін.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження №430/1 (код ЄДРВП 34529779), 26
вересня 2012 року головним державним
виконавцем Амур-Нижньодніпровського
ВДВС ДМУЮ Малюк І.В. були винесені
постанова про відкриття виконавчого
провадження з виконання ухвали суду
від 18 вересня 2012 року та накладено
арешт на вказане майно, а також
постанова про арешт майна ОСОБА_5 05
жовтня 2012 року державним виконавцем
Малюк І.В. було винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження за
ухвалою від 18 вересня 2012 року у зв'язку
з тим, що вимоги виконавчого документу
виконано в повному обсязі. 07 червня 2013
року нею ж були винесені постанови про
відновлення виконавчого провадження,
оскільки 06.06.2013 року до виконавчої
служби надійшла ухвала суду від 31.05.2013
року про скасування заходів
забезпечення позову. Того ж дня була
винесена ухвала про звільнення майна
з-під арешту. 10 червня 2013 року була
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України
«Про виконавче провадження» копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Постанови
державного виконавця про відновлення
виконавчого провадження від 7.06.2013 року,
про звільнення майна з-під арешту від
7.06.2013 року, про закінчення виконавчого
провадження від 10.06.2013 року
направлялись заявнику ОСОБА_1 простою
кореспонденцією, про що свідчать
супровідні листи у дослідженому судом
виконавчому провадженні, що відповідає
вимогам ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження», таким чином
вимоги скарги в цій частині є
безпідставними.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що дійсно
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська була видана
ухвала від 31 травня 2013 року про
скасування заходів забезпечення
позову, яка була завірена належним
чином, та на якій було зазначено, що
вона набрала чинності 06.06.2013 року,
оскільки на момент її видачі вона
оскаржена заявником не була. Вказана
ухвала була пред'явлена до виконання до
ДВС. На теперішній час суд не вбачає
підстав для задоволення вимог заявника
щодо скасування винесених головним
державним виконавцем АНД ВДВС ДМУЮ
Малюк І.В. постанови про закінчення
виконавчого провадження від 10.06.2013 року
та постанови про звільнення майна з-під
арешту від 07.06.2013 року та зобов'язання
винесення інших, оскільки 24 жовтня 2013
року Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська було
винесено ухвалу про скасування заходів
забезпечення позову накладені ухвалою
суду від 18 вересня 2012 року. Вказана
ухвала апеляційним судом м.
Дніпропетровська від 23 грудня 2013 року
була залишена без змін. Таким чином,
скасування раніше винесених державних
виконавцем постанов про відновлення
виконавчого провадження від 7.06.2013 року,
про звільнення майна з-під арешту від
7.06.2013 року, про закінчення виконавчого
провадження від 10.06.2013 року є
недоцільним. Підстав для відновлення
виконавчого провадження, передбачених
ст. 51 Закону України «Про виконавче
провадження, при пред'явленні 22.11.2013
року заявником ухвали апеляційного
суду Дніпропетровської області від
16.09.2013 року, не вбачається, тому дії
державного виконавця в цій частині є
також такими, що відповідають вимогам
закону.

Вимоги заявника щодо притягнення судом
посадових осіб ДВС до дисциплінарної
відповідальності є також
необґрунтованими, оскільки не
передбачені діючим законодавством.

В той же час, відповідно до ст. 16 Закону
України «Про звернення громадян»,
скарга на дії чи рішення органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації, об'єднання
громадян, засобів масової інформації,
посадової особи подається у порядку
підлеглості вищому органу або
посадовій особі, при цьому громадянин
може подати скаргу особисто або через
уповноважену на це особу, у терміни
встановлені ст. 17 зазначеного Закону.

Згідно із п. п. 6, 8 ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про звернення громадян»,
громадянин при розгляді скарги має
право, в тому числі, одержати письмову
відповідь про результати розгляду
заяви чи скарги, а також вимагати
відшкодування збитків, якщо вони стали
результатом порушень встановленого
порядку розгляду звернень, а у
відповідності до п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 19 цього
Закону, органи державної влади і
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
обєднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень зобовязані обєктивно,
всебічно і вчасно перевіряти заяви чи
скарги та письмово повідомляти
громадянина про результати перевірки
заяви чи скарги і суть прийнятого
рішення у встановлені ст. 20 вказаного
Закону терміни.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження, ОСОБА_1 дійсно звертався
до АНД ВДВС ДМУЮ із заявою від 22.11.2013
року, в якій просив не знімати арешт без
ретельної перевірки в надання належно
оформленої, набравшої законної сили,
завіреної мокрою печаткою ухвали або
рішення суду. Також в заяві просив його
повідомити письмово стосовно вжитих
заходів. Вказана заява була отримана
АНД ВДВС 22.11.2013 року, про що свідчить
вхідний штамп. Однак, в матеріалах
виконавчого провадження відсутня
будь-яка відповідь на заяву ОСОБА_1 З
огляду на зазначене, суд вважає за
необхідне зобов'язати начальника
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції надати ОСОБА_1
відповідь на вказану заяву відповідно
до вимог та термінів, зазначених в ЗУ
«Про звернення громадян».

Відповідно до вимог ч.1 ст.388 ЦПК України
судові витрати не розподіляються,
оскільки відсутні докази їх понесення
сторонами.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 383-388 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії
посадових осіб
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції - задовольнити
частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
начальника Амур-Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції в частині ненадання
ОСОБА_1, як стороні виконавчого
провадження, відповіді на заяву від 22
листопада 2013 року відповідно до вимог
та термінів, зазначених в Законі
України «Про звернення громадян».

Зобов'язати начальника
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції надати ОСОБА_1
відповідь на його заяву від 22 листопада
2013 року відповідно до вимог та
термінів, зазначених в Законі України
«Про звернення громадян».

В іншій частині скарги ОСОБА_1 -
відмовити.

Судові витрати розподілу не
підлягають.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська шляхом подачі в
5-денний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

Суддя
В.В. Руденко