Справа № 127/6248/14-ц Провадження №
22-ц/772/1623/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Вохмінова О. С.Категорія:
52Доповідач: Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

27 травня 2014 року м. ВінницяКолегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Міхасішина І.В., Голоти Л.О.,

при секретарі Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького
міського суду Вінницької області від 18
квітня 2014 року про закриття
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про поновлення на роботі,
стягнення зарплати за вимушений
прогул, -

встановила:

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 18 квітня 2014 року
закрито провадження в цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області про
поновлення на роботі, стягнення
зарплати за вимушений прогул.

Не погодившись з ухвалою позивач
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу, а справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

ОСОБА_2, повідомлена в установленому
законом порядку про дату, час і місце
судового засідання, до суду не
з'явилася, що відповідно до ст. 305 ЦПК
України не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Представник відповідача Цимбал В.А.
проти вимог апеляційної скарги
заперечувала, просить залишити в силі
ухвалу суду першої інстанції як
законну.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідача,
вивчивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

ОСОБА_2 звернулася у Вінницький міський
суд як суд загальної юрисдикції з
цивільним позовом до Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області про
поновлення на роботі, стягнення
зарплати за вимушений прогул. Просила
поновити її на роботі на посаді
головного державного податкового
ревізора-інспектора відділу
зустрічних звірок податкового
контролю та стягнути з відповідача
заробітну плату за час вимушеного
прогулу.

Закриваючи провадження у справі суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_2 працювала на посаді головного
державного податкового
ревізора-інспектора відділу
зустрічних звірок податкового
контролю Вінницької ОДПІ і як
публічний службовець складала Присягу
державного службовця, а тому спір між
сторонами є публічно-правовим, і не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Такий висновок суду першої інстанції є
вірним і зроблений відповідно до норм
процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦПК
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Водночас, згідно з пунктом 2 частини 1
статті 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 частини 1 статті 3 КАС України
визначено поняття публічної служби,
якою є діяльність на державних
політичних посадах, професійна
діяльність суддів, прокурорів,
військова служба, альтернативна
(невійськова) служба, дипломатична
служба, інша державна служба, служба в
органах влади АР Крим, органах
місцевого самоврядування.

Будь-яка публічна служба є державною
службою.

Суспільні відносини, пов'язані зі
створенням правових, організаційних,
економічних та соціальних умов
реалізації громадянами України права
на державну службу, регулює Закон
України від 16.12.1993 року «Про державну
службу» (зі змінами).

Закон України "Про державну службу"
регулює правове становище державних
службовців, які працюють в державних
органах та їх апараті, порядок їх
прийняття на державну службу, її
проходження, дисциплінарну
відповідальність, звільнення із
служби, пенсійне забезпечення та
соціальний захист.

Частиною другою статті 9 зазначеного
Закону встановлено, що регулювання
правового становища державних
службовців, які працюють в апараті
органів прокуратури, судів,
дипломатичної служби, митного
контролю, служби безпеки, внутрішніх
справ та інших, здійснюється
відповідно до цього Закону, якщо інше
не передбачено законами України. Отже,
згідно з цією нормою Закону України
"Про державну службу" правове становище
державних службовців, які працюють в
апараті інших органів, може
регулюватися іншими спеціальними
законами. При цьому, Закон України "Про
державну службу" застосовується до
державних службовців, які працюють в
апараті цих органів, у частині, яка не
врегульована спеціальним законом.

Спеціальним законодавством
урегульовані питання, пов'язані із
прийняттям (обранням, призначенням)
громадян на публічну службу, її
проходженням та звільненням із неї (її
припиненням). До таких законодавчих
актів належать, зокрема, Закон України
«Про державну податкову службу».

Як вбачається із матеріалів справи,
наказом №235-О ОСОБА_2 з 22 вересня 1998 року
була призначена на конкурсній основі
на посаду державного податкового
інспектора відділу оперативного
контролю управління інспекції у м.
Вінниці і їй присвоєно 12 ранг
державного службовця (а.с.6).

В подальшому 19 вересня 2012 року вона
переведена на посаду головного
державного податкового
ревізора-інспектора відділу
зустрічних звірок податкового
контролю Вінницької ОДПІ і їй
підтверджено раніше присвоєне
спеціальне звання.

18 листопада 2013 року звільнена з роботи
з посади головного державного
податкового ревізора-інспектора
відділу зустрічних звірок податкового
контролю Вінницької ОДПІ.

Кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси (ч. 1 ст. 6
КАС України).

Таким чином, спір між сторонами виник з
приводу звільнення з публічної служби
позивача ОСОБА_2

Виходячи з суб'єктного складу осіб, які
беруть участь у справі, характеру
спірних правовідносин, що виникли між
сторонами, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про те, що заявлені
ОСОБА_2 вимоги не підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 16 травня 2014
року відмовлено в задоволенні позову
ОСОБА_2 до Вінницької ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про визнання неправомірними
дій, скасування наказу та зобов'язання
вчинити дії, тобто розглянуто
адміністративну справу з вимогами, що
тотожні заявленим в порядку цивільного
судочинства.

Розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону (п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України).

Враховуючи викладене вище, керуючись
ст. 312, 315, 319ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Вінницького міського суду Вінницької
області від 18 квітня 2014 року відхилити,
а ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подання касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.Судді:
З оригіналом вірно: Суддя апеляційного
суду /підпис/ Міхасішин І.В. /підпис/
Голота Л.О. Стадник І.М.