Справа № 162/1990/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Труш В.О. Провадження №
22-ц/773/388/14 Категорія: 37 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Шевчук Л.Я., Подолюка В.А.

при секретарі Семенюк О.А.

з участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

співвідповідача ОСОБА_4,

представника співвідповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5,

співвідповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Любешівської селищної ради, ОСОБА_4,
ОСОБА_6 про визнання права власності на
спадкове майно за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_4 на рішення
Любешівського районного суду
Волинської області від 20 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Любешівського районного
суду Волинської області від 20 січня 2014
року позов ОСОБА_2 до Любешівської
селищної ради, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про
визнання права власності на спадкове
майно задоволено повністю.

Постановлено визнати право
власності ОСОБА_2 на житловий будинок з
господарськими будівлями та
побутовими спорудами, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1.

Додатковим рішенням від 27 лютого
2014 року вирішено питання щодо
стягнення судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням,
відповідач ОСОБА_4 подала апеляційну
скаргу, в якій покликається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення та неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати
та постановити нове рішення, яким в
задоволені позову відмовити повністю.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та її
представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу
підтримали, позивачка ОСОБА_2, її
представник ОСОБА_8, відповідач ОСОБА_6
апеляційну скаргу заперечили.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує право
власності.

Судом першої інстанції
встановлено, що на підставі рішення
виконкому Любешівської районної Ради
депутатів трудящих від 28.01.1955 року №42
про надання права індивідуальної
забудови та договору на право
будівництва будинку та безстрокового
користування земельною ділянкою,
укладеного між Любешівським
райкомунгоспом і ОСОБА_9, посвідченим
Любешівською Державною нотаріальною
конторою 11.02.1955 року №18, на земельній
ділянці площею 1200 кв.м. по АДРЕСА_1
ОСОБА_9 побудований житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами.
Факт спорудження будинку ОСОБА_9 за
вказаною адресою стверджується також
проектом забудови від 08.02.1955 року.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від
11.12.1984 року ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після смерті ОСОБА_9, його дружина
ОСОБА_10 відповідно до положень ст.ст. 529,
548, 549 ЦК УРСР прийняла спадщину (
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами в АДРЕСА_1)
шляхом фактичного вступу в управління
та володіння спадковим майном, що
підтверджується довідкою Любешівської
селищної ради від 16.07.2013 року №449/19 про
спільне проживання спадкодавця і
спадкоємця на час смерті.

27 жовтня 1990 року померла ОСОБА_10, що
підтверджується свідоцтвом про її
смерть №450973 від 28.10.1990 року. Після
смерті ОСОБА_10 позивач ОСОБА_2, як її
дочка, відповідно до положень ст.ст.529,
548, 549 ЦК УРСР прийняла спадщину (
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами в АДРЕСА_1)
шляхом фактичного вступу в управління
та володіння спадковим майном. Зокрема,
провела похорони матері, взяла для
власного користування належні матері
предмети побуту та домашнього вжитку,
оформила свідоцтво на грошовий вклад з
нарахованими процентами, що
знаходились в Любешівському Ощадбанку
№6516 на рахунку НОМЕР_2, що належав
матері, забезпечувала догляд за
житловим будинком та присадибною
ділянкою, а також здавала житловий
будинок для проживання квартирантам до
осені 1991 року, поки в ньому не поселився
син ОСОБА_6 зі своєю сім'єю.

Згідно свідоцтва про народження
(повторного) серії НОМЕР_4 від 11.07.2013
року та свідоцтва про одруження НОМЕР_3
від 01.01.1959 року позивач ОСОБА_2 є дочкою
покійних ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963
року) визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном; якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Як вбачається з досліджених
апеляційним судом матеріалів справи,
факт прийняття спадщини позивачкою
ОСОБА_2 після смерті матері
підтверджується показаннями свідків
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та письмовими
доказами: довідкою виконавчого
комітету Любешівської селищної ради
№2039 від 11.07.2013 року про похорон батьків
ОСОБА_2 (а.с.12), заявою ОСОБА_7 від 19.04.1990
року вх.№248 про прийняття на квартирний
облік (а.с.40), договором ОСОБА_7 від 13.10.1998
року № 214 про піднайом житла (а.с.41),
довідкою (випискою з будинкової книги)
від 27.03.1990 року №619 про склад сім'ї та
прописку ОСОБА_7, договором ОСОБА_6 від
29.09.1988 року №8 про піднайом житла (а.с.43).
довідкою (випискою з будинкової книги)
від 13.03.1990 року №203 про склад сім'ї та
прописку ОСОБА_6 (а.с.44), довідкою від
29.03.1990 року №10 на ім'я ОСОБА_6 про місце
роботи та забезпечення житлом (а.с.45),
довідкою від 23.07.2013 року №10 про трудову
діяльність ОСОБА_7 (а.с.46), записами в
будинковій книзі про прописку громадян
в АДРЕСА_1 (а.с.99-103), трудовою книжкою
ОСОБА_6 НОМЕР_5 (а.с.148-149), протоколом
допиту свідка ОСОБА_1 (а.с.152-153).

Рішенням Любешівського районного суду
від 11.09.2008 року у справі за позовом
вказане спадкове майно ( житловий
будинок з надвірними будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1 ) було визнано
право спільної сумісної власності за
ОСОБА_7 та ОСОБА_6, як на самочинне
будівництво (а.с.39). Дане рішення було
скасовано рішенням апеляційного суду
Волинської області від 9 грудня 2013 року
та постановлено нове рішення про
відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову з
тих підстав, що оскаржуване рішення
впливає на законні інтереси ОСОБА_2, яка
прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, виходячи із встановлених
обставин справи, положень чинного на
час виникнення спірних правовідносин
цивільного законодавства, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо
визнання права власності на спадкове
майно, що залишилось після смерті
матері на житловий будинок з
господарськими будівлями та
побутовими спорудами, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1, оскільки у
позивачки були відсутні
правовстановлюючі документи на
спадкове майно, у зв'язку з чим вона не
мала змоги оформити свої спадкові
права у нотаріальній конторі.

Покликання в апеляційній скарзі на те,
що відповідач ОСОБА_6 також прийняв
спадщину після смерті своєї баби
ОСОБА_10, не заслуговують на увагу,
оскільки відповідач ОСОБА_6 заперечує
даний факт, стверджуючи, що спадщину
прийняла його мати позивачка ОСОБА_2,
яка мала документи на будинковолодіння
на руках та передала йому ці документи,
дозволивши проживати у спірному
будинку разом із сім'єю.

Інші наведені в апеляційній
скарзі доводи були предметом
дослідження судом першої інстанції і
не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного, колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування оскарженого судового
рішення, яке постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Любешівського районного суду
Волинської області від 20 січня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: