РІШЕННЯ

іменем України

« 21» січня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

за участі відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із
даним позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що від шлюбу із
відповідачем має дитину - доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає
разом із нею та перебуває на її
утриманні.

Як зазначається позивачем при
зверненні до суду відповідач не надає
матеріальної допомоги на утримання
дитини, тоді як позивачеві важно
одній самостійно нести витрати по
утриманню дитини, у позові й заявлено
вимогу про стягнення з відповідача на
користь позивача аліментів в розмірі
800,00 грн. щомісяця.

У судовому засіданні позивач
вимоги позову підтримала повністю,
надала пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві, просила
суд повністю задовольнити поданий
позов.

Відповідач позов визнав частково,
пояснив, що він не відмовляється від
обов'язку утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, утім, не має можливості
сплачувати аліменти в розмірі,
визначеному позивачем в цій справі (800,00
грн.) , адже має на утриманні іншу
неповнолітню дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на яку на підставі
рішення Орджонікідзевського міського
суду Дніпропетровської області
сплачує аліменти в розмірі ? частини
заробітку, а також від шлюбу із
ОСОБА_5 має неповнолітню дитину -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка з
дитинства є сліпою та через стан
здоров'я потребує лікування кожні 2-3
місяці у м. Дніпропетровську. Також
відповідач посилався, надавши докази
відповідно до ст.ст. 57-59 ЦПК України на
те, що сплачує за виконавчим листом
заборгованість на користь банку за
кредитним договором в розмірі 6 970,61
грн.

Відповідач просив суд ухвалити
рішення про стягнення з нього на
користь позивача аліменти в
мінімальному розмірі від
прожиткового мінімуму.

Заслухав пояснення сторін та
дослідивши докази в межах заявлених
вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд
дійшов до висновку про наявність
підстав для ухвалення рішення про
задоволення позову частково, виходячи
з наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та
яка набула чинності для України 27.09.1991
р., батько або (і) інші особи, що
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Разом з тим,
відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції
України та за ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
Амур-Нижньодніпровським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції у Книзі реєстрації
народжень зроблений запис та видано
свідоцтво, відповідно до якого ОСОБА_1
та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої,
яка мешкає разом із матір'ю та
перебуває на її утриманні.

Оскільки обов'язок по утриманню
дитини є безумовним, виникає в
результаті народження дитини з моменту
її народження та покладається законом
рівною мірою на обох батьків, не
пов'язаний із матеріальним становищем
особи, до якої заявлено
матеріально-правову вимогу про
стягнення аліментів, вбачаються усі
підстави для присудження до стягнення
з відповідача на користь позивача
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини.

Разом з тим, щодо розміру
аліментів, то, задовольняючи в цій
частині позов частково, суд враховує
матеріальний стан платника аліментів
(відповідача), який має на утриманні ще
двох малолітніх дітей (ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, з дитинства є сліпою
та потребує лікування), через що
визначення частки заробітку (доходу)
матері в розмірі 1/6, яка буде
стягуватися, як аліменти на дитину,
щомісяця, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК), буде
справедливим та сприятиме
утвердженню почуття обов'язку одного з
батьків, окремо від якого проживає
дитина, перед останньою.

Підстави для визначення розміру
аліментів в твердій грошовій сумі
відсутні, оскільки відповідач працює
та має регулярний дохід, що
підтверджується довідкою про
заробітну плату з ПАТ
«Орджонікідзевський гірничо-
збагачувальний комбінат».

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову; згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне виконання
рішень у справах про стягнення
аліментів - у межах суми платежу за один
місяць.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, ч. 3 ст. 88,
ст.ст. 212, 214-215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини задовольнити
частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/6 частини заробітку (доходу)
відповідача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
починаючи проводити стягнення з 31.10.2013
р. та до досягнення дитиною - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Рішення суду у частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в
дохід держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя