Провадження номер 2/235/1032/14
Єдиний унікальний номер 235/2038/14-ц
РІШЕННЯ

IМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого-судді
Коваленко В.О.,

при секретарі
Лемзікова В.С.,

учасники цивільного процесу:

позивач ОСОБА_1 (не
з'явилася),

представник відповідача
Красноармійська м/р (не з'явилися)

розглянувши у відкритому
судовому засiданнi в місті
Красноармійську Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Красноармійської міської ради про
переведення прав забудовника в порядку
спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з
позовом про переведення прав
забудовника в порядку спадкування до
Красноармійської міської ради, і в
обґрунтування позовних вимог
зазначила, що вона є спадкоємцем її
чоловіка ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті спадкодавця
залишилося спадкове майно: не
закінчений будівництвом будинок
готовністю 11% за адресою: АДРЕСА_1. При
житті ОСОБА_3 не надав розпорядження з
приводу належного йому майна, а саме не
склав заповіт. Позивач подала заяву до
Другої Красноармійської нотаріальної
контори на видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом на житловий
будинок АДРЕСА_1. Однак, при огляді
документів на спадщину, нотаріусом їй
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на не закінчений
будівництвом будинок готовністю 11% за
цією адресою, через відсутність
правовстановлюючого документу
спадкодавця, так як будинок не
добудовано, його не було введено в
експлуатацію ОСОБА_3 та не було ним
отримано Свідоцтво про право власності
на будинок. Хоча згідно виписки із
рішення загального збору учасників
колгоспу ім. Фрунзе протокол ; 4 від
29.12.1989 року ОСОБА_3 виділена земельна
ділянка для будівництва житлового
будинку в АДРЕСА_1 в розмірі 0,06 га. Крім
того рішенням № 7 Гродівської селищної
ради народних депутатів від 18.01.1990 року
надано дозвіл на будівництво жилого
будинку ОСОБА_3. Позивач просить суд
перевести на нього право забудовника в
порядку спадкування, в тому числі:
право подальшого будівництва будинку,
введення об'єкта нерухомого майна до
експлуатації, отримання свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
реєстрації права власності на нерухоме
майно, а саме на будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, що
залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи без його
участі, наполягав на задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи без участі представника
та справу розглянути на розсуд суду.

Суд вважає, що в справі є достатньо
матеріалів про права i взаємовідносини
сторін i немає необхідності
вислуховувати особисті пояснення осіб,
які не з'явилися до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 5/.

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 31
травня 1978 року уклав шлюб з ОСОБА_1,
прізвище після шлюбу ОСОБА_1 /а.с. 6/.

Згідно виписки із рішення загального
збору учасників колгоспу ім. Фрунзе
протокол ; 4 від 29.12.1989 року ОСОБА_3
виділена земельна ділянка для
будівництва житлового будинку в
АДРЕСА_1 в розмірі 0,06 га./а.с. 8/.

Відповідно рішенням № 7 Гродівської
селищної ради народних депутатів від
18.01.1990 року надано дозвіл на
будівництво жилого будинку ОСОБА_3 /а.с.
10/.

Спадкодавцю ОСОБА_3 наданий дозвіл на
виконання будівельних робіт на
земельній ділянці по АДРЕСА_1 жилого
будинку відповідно будівельного
паспорту, актом від 29.04.1990 року винесені
в натурі земельна ділянка
індивідуального забудовника,
розроблений проект настройки та
будівельний паспорт /а.с. 9, 12-16/.

Відповідно до довідки управління
держземагенства у Красноармійському
районі Донецькій області власником
земельної ділянки ОСОБА_3, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею
0,1500 га /а.с. 24/.

Згідно до довідки КП «БТІ» від 13.03.2014
року № 155, станом до 01 січня 2013 року
будинок (фундамент) готовністю 11%
АДРЕСА_1 - не зареєстрований /а.с. 25/.

Державний нотаріус Другої
Красноармійської державної
нотаріальної контори листом від 14.04.2014
року № 377/01-16 повідомила, що на майно яке
залишилося після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справа
відкрита у приватного нотаріуса
Красноармійського міського
нотаріального округу

Приватний нотаріус Красноармійського
міського нотаріального округу
Донецькою області постановою
повідомила позивача про відмову у
вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з
ненаданням усіх необхідних документів
/а.с. 23/.

Дослідивши надані суду докази у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності, відповідно
статті 392 ЦК України.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, в тому
числі й у випадку визначення судом за
позовом спадкоємця додаткового строку
для прийняття спадщини.

При вирішенні спору про визнання права
власності на спадкове майно суд
керується законодавством, яке
регулювало виникнення права власності
у самих спадкодавців на момент
закінчення будівництва будинків,
зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року,
Законом України «Про власність»,
Законом України від 07 грудня 1990 року №
553-ХІІ «Про місцеві Ради народних
депутатів та місцеве і регіональне
самоврядування», Законом України від 25
грудня 1974 року «Про державний
нотаріат», постановою Ради Міністрів
Української РСР від 11 березня 1985 року №
105 «Про порядок обліку житлового фонду
в Українській РСР», Вказівками по
веденню погосподарського обліку в
сільських Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР 13 квітня
1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР 12 травня
1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР від 31 січня 1966 року,
Інструкцією про порядок вчинення
нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, затвердженою наказом Міністра
юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975
року № 45/5, Інструкцією про порядок
вчинення нотаріальних дій виконавчими
комітетами міських, селищних,
сільських Рад депутатів трудящих,
затвердженою наказом Міністра юстиції
УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими
нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР підтвердженням приналежності
будинку, який знаходиться в сільському
населеному пункті, можуть бути
відповідні довідки виконавчого
комітету сільської Ради депутатів
трудящих, які видавалися в тому числі і
на підставі записів у погосподарських
книгах.

За змістом зазначених нормативних
актів виникнення права власності на
житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад
відносилось також питання узаконення
цих будівель та внесення записів про
право власності на будинки за
громадянами у погосподарські книги
місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року. В погосподарських книгах при
визначенні року побудування
зазначається рік введення в
експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів
УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988
роках сільськими, селищними, районними
радами народних депутатів
ухвалювалось рішення щодо оформлення
права власності та реєстрації будинків
у бюро технічної інвентаризації за
даними погосподарських книг сільських,
селищних рад із додатками списків
громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року № 56, передбачала
обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п. 20
Інструкції).

При вирішенні питання щодо визнання
права власності на житлові будинки,
споруди у порядку спадкування
позивача, суд оцінює у сукупності з
іншими доказами: технічними паспортами
на будівлі, документом про відведення в
установленому порядку земельної
ділянки під обслуговування та
експлуатацію спірного будинку.

У разі відсутності документів, що
підтверджують право власності
спадкодавця на житловий будинок, або
відсутності державної реєстрації
права власності необхідно з'ясувати
причини відсутності
правовстановлюючих документів,
державної реєстрації права власності
або документів на забудову. У разі
недотримання спадкодавцем вимог
законодавства щодо державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно судами може визнаватись у
порядку спадкування право на забудову,
право на будівельні матеріали та інше у
відповідності зі встановленим судом
правовим режимом спірного майна.

Враховуючи, що недобудований будинок
АДРЕСА_1 належав спадкодавцю, на
підставі рішенням № 7 Гродівської
селищної ради народних депутатів від
18.01.1990 року, спадкодавець отримав
дозвіл на проведення будівельних робіт
у відповідності до проекту будівництв,
оформив будівельний паспорт на
будинок, позивач прийняв спадщину
після смерті спадкодавця, але
будівництво не завершено та не введено
в експлуатацію і не зареєстровано за
спадкодавцем, у зв'язку з чим нотаріус
відмовив в оформленні спадщини, суд
вважає, що позовна вимога позивача про
переведення на спадкоємця права
забудовника підлягає задоволенню, у
порядку спадкування після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

На підставі статей 392,1261, 1268 - 1270 ЦК
України, керуючись статтями 11, 57, 174, 208,
209, 212, 213-218 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Красноармійської міської ради про
переведення прав забудовника в порядку
спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, право на забудову
домоволодіння АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну
силу після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Красноармійський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
В.О. Коваленко