Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/888/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Ревякіна О. В.
Доповідач Чорнобривець О. С.
РІШЕННЯ

Іменем України

15.04.2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді -
Чорнобривець О.С.

суддів - Кіселика
С.А..

Кодрула М.А.

за участю секретаря - Кечкіна
С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
заочне рішення Компаніївського
районного суду Кіровоградської
області від 28 січня 2014 року у цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, -

встановила:

У грудні 2013 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк» (далі - банк)
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. Просив суд стягнути з
відповідача вказану заборгованість та
судові витрати.

В обґрунтування зазначав, що 13
лютого 2007 року між банком та ОСОБА_3
укладено кредитний договір, відповідно
до якого банк надав відповідачу кредит
у сумі 3000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 36 відсотків річних на суму
залишку заборгованості, з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Умови кредитного договору
щодо внесення щомісячного платежу
відповідач виконував не належним
чином, внаслідок чого виникла
заборгованість в сумі 11734 грн. 90 коп.,
яка складається з заборгованості по
кредиту 2360 грн. 34 коп., заборгованості
по процентам 8339 грн. 56 коп., штрафу
(фіксована частина) - 500 грн., штрафу
(процентна складова) 535 грн.

Заочним рішенням
Компаніївського районного суду
Кіровоградської області від 28 січня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Зазначає, що суд
першої інстанції безпідставно
застосував строки позовної давності.

У судове засідання суду
апеляційної інстанції відповідач не
з'явилась. Про час та місце слухання
справи повідомлена у встановленому
законом порядку, що підтверджується
поштовими відправленнями про вручення
судової повістки. Про причини своєї
неявки суд не повідомила.

Відповідно до вимог ст. 305 ЦПК
України колегія суддів вважає можливим
розглянути справу за відсутності
відповідача.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, заслухавши пояснення
представника позивача, який підтримав
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач звернувся до суду з пропуском
строку позовної давності.

Проте з таким висновком колегія
суддів не погоджується.

Судом встановлено і
матеріалами справи підтверджується, що
13.02.2007 року між сторонами укладено
договір на отримання кредитної картки
"Універсальна" з кредитним лімітом в
сумі 3000 грн,. з відсотковою ставкою 3% в
місяць із розрахунку 360 днів у році.
Строк дії договору два роки.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. На підтвердження укладення
кредитного договору позивач надав
заяву відповідача про отримання
кредиту та Умови і правила надання
банківських послуг (а.с.7-11).

Обов'язок відповідача
виконувати належним чином умови
укладеного з банком кредитного
договору у встановлений договором
строк, передбачено статтями 526, 527, 530
та 1054 ЦК України.

Наданим позивачем розрахунком
підтверджується порушення
відповідачем умов договору щодо
своєчасного погашення процентів за
користування кредитом та повернення
кредиту, внаслідок чого виникла
заборгованість, яка станом на 30.11.2013
року становить 11734 грн. 90 коп. (а.с.3-4).

Суд, першої інстанції,
погоджуючись з доводами позивача про
порушення відповідачем умов
укладеного договору та наявності
заборгованості відповідача перед
банком, відмовив у задоволенні позову
за спливом строку позовної давності.

Колегія суддів вважає, що
посилаючись на положення пункту 7
частини тринадцятої статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
та застосовуючи правила позовної
давності, суд припустився помилки.

Статтею 257 ЦК України
встановлено загальну позовну давність
тривалістю у три роки.

Позовна даність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

У прававій позиції, яка
висловлена Верховним Судом України в
постанові від 20 листопада 2013 року по
справі № 6-126 цс 13, зазначено, що пункт 7
частини одинадцятої статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
яким кредитодавцю забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув, у
системному зв'язку з самою частиною 11
статті 11 зазначеного Закону стосується
позосудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямований на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача, як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

Таким чином, сплив позовної
давності є підставою для відмови в
позові лише в тому випадку, якщо про її
застосування заявлено стороною у
спорі, зробленою до винесення ним
рішення та якщо суд не визнає поважними
причини пропущення позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК
України рішення Верховного суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неодинакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковими для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
суду України.

Відповідач, будучи
належним чином повідомленою про час та
місце розгляду справи, до суду першої
та другої інстанцій не з'явилась, своїх
заперечень проти позову не надала.

Отже, відповідачем у справі не
заявлено про застосування позовної
давності, тому виходячи з вимог ст. 267 ЦК
України, суд першої інстанції не мав
правових підстав для її застосування
без такої заяви.

Наданий банком розрахунок станом
на 30.11.2013 року відповідає умовам
кредитного договору, відповідачем
заперечень щодо його неправильності не
надано.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає, що позовні вимоги банку
ґрунтуються на законі і договорі, тому
підлягають задоволенню..

Відповідно до п.4 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального права.

Оскільки суд першої інстанції
вирішуючи позов про стягнення
заборгованості по кредитному договору
помилково не застосував норми
матеріального права, які повинен був
застосувати при вирішенні питання
стосовно строків позовної давності,
рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-319
ЦПК України, колегія суддів,-

Вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Компаніївського
районного суду Кіровоградської
області від 28 січня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
КGKOAN02000370 від 13.02.2007 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» ( рахунок
№ 3111) МФО № 305299, в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором 11 734 грн. 90 коп.( одинадцять
тисяч сімсот тридцять чотири гривні
дев'яносто коп.)

Стягнути з ОСОБА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» ( рахунок
№ 3111) МФО № 305299, судовий збір у
розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок
чотири гривні шістдесят коп.)

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя:

Судді: