Справа № 541/1410/13-ц
Провадження №2/541/403/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 квітня 2014 року Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді -
Андрущенко-Луценко С.В.,

при секретарі -
Литвиненко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миргороді справу за
позовом Обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства «Миргородтеплоенерго» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
спожиту теплову енергію,

в с т а н о в и в :

27.05.2013 року ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго» звернулося до
Миргородського міськрайонного суду із
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію.

Рішенням Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 21 серпня 2013 року позов
ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго»
задоволено(а.с.43-45).

Ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 03 жовтня 2013 року рішення
Миргородського міськрайонного суду
від 21 серпня 2013 року залишено без змін
(а.с.67-70).

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ рішення
Миргородського міськрайонного суду
від 21 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 03 жовтня 2013 року у частині
задоволених позовних вимог до ОСОБА_1
скасовано, та справу в цій частині
направлено на новий судовий розгляд
(а.с.83-85).

В судовому засіданні представник
позивача ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго»
Новицька Т.А. позовні вимоги
підприємства зменшила, в зв'язку з
частковою проплатою відповідачем
заборгованості за послуги
теплопостачання, зокрема сплатою за
квітень 2013 року суми 149,65 грн., а тому
просила стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго»
заборгованість за спожиту теплову
енергію: з 01.04.2009 року по 01.05.2013 року в
сумі 2534,31 грн., змінені позовні вимоги
просила задовольнити. Пояснила, що
відповідач являється власником ?
частини квартири АДРЕСА_1. З 01.04.2009 року
на відповідача відкрито окремий
особовий рахунок по оплаті послуг
теплопостачання. Відповідач не
проводив належної оплати наданих
послуг з теплопостачання, внаслідок
чого позивач 06.03.2012 року та в
подальшому 08.10.2012 року звертався до
Миргородського міськрайонного суду із
заявами про видачу судових наказів.
Миргородським міськрайонним судом за
заявами ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго»
19.03.2012 року та 10.10.2012 року виносилися
судові накази, які в подальшому за
заявами ОСОБА_1 були скасовані. Але
подача заяв про видачу судових наказів
призвела до переривання строків
позовної давності, а тому дані позовні
вимоги підприємства подані в межах
строків позовної давності. Крім того,
звертає увагу суду на ту обставину, що
відповідачем ОСОБА_1 було долучено до
матеріалів справи квитанцію про сплату
ним частково в серпні 2011 року боргу за
послуги теплопостачання станом на
01.04.2009 року, що також свідчить про
переривання строків позовної давності.
Зважаючи на викладене, просить суд
стягнути з відповідача ОСОБА_1 на
користь ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго»
заборгованість за послуги
теплопостачання за період з 01.04.2009 року
по 01.05.2013 року в сумі 2534,31 грн.

Відповідач ОСОБА_1 будучи належним
чином повідомленим про день та час
судового розгляду справи в судове
засідання не з'явився, але направив на
адресу суду заперечення на позов в яких
виклав свою позицію стосовно поданого
позову. З даних заперечень вбачається,
що позов відповідачем не визнається по
причині пропуску позивачем строку
позовної давності і відповідач
наполягає на застосуванні до позовних
вимог ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго»
пред'явлених до нього, строку позовної
давності. Крім того відповідач звертає
увагу суду на ту обставину, що в нього
були складності в користуванні
квартирою починаючи з 23 березня 2009
року по 30 березня 2011 року, оскільки
інший співвласник перешкоджав йому в
користуванні квартирою, а отже він не
користувався в цей період послугами
теплопостачання, що надавалися
позивачем. В задоволенні позову ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго» просить
відмовити з підстав закінчення строку
позовної давності. Відповідно до
положень ст.ст. 77, 225 ЦПК України судом
ухвалено провести заочний розгляд
справи у відсутність відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та
проаналізувавши письмові докази по
справі приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є
власником ? частини квартири АДРЕСА_1,
зареєстрований як абонент на послуги
теплопостачання і на нього з 01.04.2009
року відкрито особовий рахунок по
сплаті послуг з теплопостачання
(а.с.9-14).

Статтею 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено,
що послуги, які спрямовані на
задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням є
комунальними послугами.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
власники житла зобов'язані своєчасно
оплачувати комунальні послуги.

Відповідно до особистого рахунку
ОСОБА_1, за період з квітня 2009 року по
травень 2013 року він має заборгованість
по оплаті послуг з теплопостачання в
сумі, що була зменшена позивачем:
2534,31грн. (а.с.6).

Відповідно п. 3 правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21 липня 2005 року зі змінами та
доповненнями (далі - Правила), послуги
надаються споживачам безперебійно,
виключно за винятком часу перерв,
визначених відповідно до частини 3 ст. 16
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги».

Як передбачено п. 30 Правил споживач
зобов'язаний оплачувати послуги в
установлені договором строки.

Доводи відповідача про те, що він у
вказаний строк не проживав у квартирі ,
а тому не повинен оплачувати послуги з
централізованого опалення, суд не
приймає до уваги, оскільки позивачем
вказані послуги надаються, відповідач
є власником ? частини квартири і
відповідно до ст. 322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить.

Стосовно строків позовної давності на
застосуванні яких наполягав
відповідач, суд приходить до наступних
переконань.

Відповідно до ст.ст. 256; 257 ЦК України
позовна давність -це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.

Судом встановлено, що як свідчить із
долучених до заперечень до позову
поданих відповідачем ОСОБА_1 копій
квитанцій про оплату послуг
теплопостачання (а.с.100-105) в серпні 2011
року ним було сплачено 290 грн. 14 коп.
При цьому сам відповідач в квитанції
зазначає, що дана сплата являється
погашенням боргу на 01.04.2009 року (а.с. 102).
Отже відповідачем в серпні 2011 року
визнавалися наявні боргові
зобов'язання перед позивачем, а тому з
серпня 2011 року строк позовної давності
перервався.

Крім того, за позовними вимогами ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго» строк позовної
давності переривався 06 березня 2012
року, коли позивач звернувся до суду із
заявою до ОСОБА_1 про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості за
спожиту теплову енергію за період з
01.12.2008 року по 01.02.2012 року. По даним
вимогам було Миргородським
міськрайонним судом видано судовий
наказ 19 березня 2012 року, який в
подальшому був скасований за заявою
ОСОБА_1 ухвалою Миргородського
міськрайонного суду від 15 червня 2012
року ( архівна цивільна справа
2-н/1620/82/2012).

Знову ж таки, 08 жовтня 2012 року ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго» звернулося до
Миргородського міськрайонного суду із
заявою про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_1
заборгованості за спожиту теплову
енергію за період з 01.04.2009 року по 01.09.2012
року. По даним вимогам Миргородським
міськрайонним судом було видано
судовий наказ 10 жовтня 2012 року, який був
скасований ухвалою Апеляційного суду
Полтавської області від 19 лютого 2013
року ( архівна цивільна справа
2-н/1620/331/2012).

Зважаючи на вище викладене, судом
встановлено, що строк позовної
давності по позовним вимогам ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго» неодноразово
переривався та перебіг позовної
давності починався заново. Отже,
позивачем заявлено позовні вимоги в
межах строків позовної давності, тому
позов підлягає до задоволення і з
відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на
користь ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго»
заборгованість за спожиту теплову
енергію за період з 01.04.2009 року по 01.05.2013
року в сумі 2534,31 грн.

Судовий збір підлягає до стягнення з
відповідача ОСОБА_1 на користь позивача
на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 88; 208; 214; 215; 218 ЦПК
України; ст.ст.1; 20; 16 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст.ст. 322;
256; 257; 264 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго»
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
«Миргородтеплоенерго» 2534 грн. 31 коп.
(дві тисячі п'ятсот тридцять чотири
гривні тридцять одну копійку )
заборгованості за спожиту теплову
енергію і 114 грн. 70 коп. (сто
чотирнадцять гривень сімдесят копійок)
судових витрат.

Рішення може бути переглянуте судом, що
його ухвалив за письмовою заявою
відповідача про перегляд заочного
рішення, яка може бути подана до суду
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
на протязі 10 днів з дня його
проголошення, шляхом подачі
апеляційних скарг через Миргородський
міськрайонний суд.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко