Ухвала

іменем україни

9 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Євтушенко О.І.,
Горелкіної Н.А.,
Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сівер Україна» про
перегляд ухвали
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 6 серпня 2004
року у зв'язку з нововиявленими
обставинами по справі за позовом
ОСОБА_4 до благодійної організації
«Благодійний фонд «Християнський» про
стягнення заробітної плати,

за касаційною скаргою
ОСОБА_5, подану представником - ОСОБА_6,
на ухвалу Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 16 листопада 2004
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 24 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2004 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до благодійної
організації «Благодійний фонд
«Християнський» про стягнення
заробітної плати в розмірі 302 500 грн. та
моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

Посилався на те, що він
перебував з відповідачем в трудових
відносинах з 14 грудня 1999 року по 14
грудня 2000 року, однак при звільненні
відповідач не виплатив йому заробітну
плату.

Рішенням
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 27 липня 2004 року
позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з благодійної організації
«Благодійний фонд «Християнський» на
користь ОСОБА_4 заборгованість по
заробітній платі в розмірі 66 000 грн та
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні в розмірі 236 500 грн. В
задоволенні решти вимог відмовлено.

У серпні 2004 року до
суду звернувся державний виконавець
районного відділу ДВС Шевченківського
РУЮ м. Києва із заявою про зміну способу
і порядку виконання рішення суду від 27
липня 2004 року.

Ухвалою
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 6 серпня 2004
року заяву задоволено. Змінено спосіб і
порядок виконання рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 27 липня 2004 року
із стягнення грошових коштів на
стягнення майна і стягнуто з
благодійної організації «Благодійний
фонд «Християнський» на користь ОСОБА_4
1/3 частину нежилих приміщень,
розташованих в АДРЕСА_1, літ. «А»,
вартістю 180 109,33 грн., яке належить на
праві власності боржнику. Визнано за
ОСОБА_4 право приватної власності на 1/3
частину нежилих приміщень,
розташованих в АДРЕСА_1, загальною
площею 564,5 кв. м, що складає 50/100 частин
від нежилих приміщень, а саме: на 1/3
частину приміщення № 102 цокольного
поверху загальною площею 32,5 кв. м; на 1/3
частину приміщення № 97 1-го поверху
загальною площею 188,9 кв. м; на 1/3 частину
приміщення № 98 1-го поверху та
антресоль загальною площею 343,3 кв. м,
шляхом реєстрації права власності в
БТІ відповідно акту прийому-передачі.

У листопаді 2004 року ТОВ
«Сівер-Україна» звернулось до суду із
заявою про перегляд ухвали суду від 6
серпня 2004 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами,
посилаючись на те, що на момент
винесення зазначеної ухвали суду
власником майна приміщень площею 286,3
кв. м та площею 278,4 кв. м, розташованих у
АДРЕСА_1, які зазначені на плані БТІ під
літ. «А», є ТОВ «Сівер-Україна», на
підставі рішення господарського суду
м. Києва від 22 липня 2003 року, яке
залишено без змін постановою Вищого
Господарського суду України від 16
лютого 2004 року

Ухвалою
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 16 листопада 2004
року заяву задоволено. Ухвалу
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 6 серпня 2004
року, якою змінено спосіб і порядок
виконання рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 27 липня 2004 року
у справі за позовом ОСОБА_7 до БО
«Благодійний фонд Християнський» про
стягнення заробітної плати скасовано,
зобов'язано Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна скасувати реєстрацію
права приватної власності за ОСОБА_4, на
1/3 частину нежилих приміщень в будинку,
розташованому в АДРЕСА_1, загальною
площею 564,5 кв. м, що становить 50/100 частин
нежилих приміщень, а саме на 1/3 частину
приміщення № 102 цокольного поверху
загальною площею 32,5 кв.м; на 1/3 частину
приміщення № 97 1-го поверху загальною
площею 188,9 кв. м, на 1/3 частину приміщень
№ 98 1-го поверху та антресоль загальною
площею 343,3 кв. м.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2013 року ухвалу
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 16 листопада 2004
року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5
- ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані
судові рішення та постановити нову
ухвалу про відмову в задоволенні заяви
про перегляд ухвали у зв'язку з
нововиявленими обставинами, мотивуючи
свої вимоги порушенням судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції
в межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Задовольняючи заяву,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що рішенням
господарського суду м. Києва від 22
липня 2003 року за ТОВ «Сівер Україна»
визнано право власності на спірні
приміщення. Окрім цього, апеляційним
судом встановлено, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 10 квітня 2007 року у справі за
позовом ТОВ «Сівер Україна» до ОСОБА_5,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, третя особа -
благодійна організація «Благодійний
фонд «Християнський» було визнано
недійсним договір купівлі-продажу
нежилих приміщень № № 97, 98, 102,
загальною площею 564,50 кв. м, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
укладений 27 вересня 2004 року між ОСОБА_7
особисто та як представника ОСОБА_4 та
ОСОБА_8 та ОСОБА_5 В задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 про
визнання його добросовісним набувачем
відмовлено. Отже, вказаним судовим
рішенням підтверджено правомірність
володіння та належність вказаних
спірних приміщень ТОВ «Сівер Україна»
та незаконність набуття ОСОБА_5 права
власності на спірні приміщення з
моменту його укладення тобто з 27
вересня 2004 року.

Таким чином,
перевіривши доводи касаційної скарги,
взявши до уваги заперечення на
касаційну скаргу, які надійшли від ТОВ
«Сівер Україна», суд касаційної
інстанції дійшов до висновку про
відхилення касаційної скарги та
залишення без змін ухвали
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 16 листопада 2004
року та ухвали апеляційного суду
Київської області від 24 грудня 2013 року,
тому що судові рішення законні та
обґрунтовані.

Доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення
судами норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332
ЦПК України суд касаційної інстанції
при попередньому розгляді справи
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану
представником - ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 16 листопада 2004
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 24 грудня 2013 року
в справі за заявою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сівер-Україна» про перегляд ухвали
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду від 6 серпня 2004
року у зв'язку з новоявленими
обставинами по справі за позовом
ОСОБА_4 до благодійної організації
«Благодійний фонд «Християнський» про
стягнення заробітної плати, залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Н.А. Горелкіна О.М.
Ситнік