Справа № 1304/9285/12
Провадження №2/461/123/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року
Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді
Государського А.В.

при секретарі
Скаб В.О.,

з участю: адвоката
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа
Четверта Львівська державна
нотаріальна контора про визнання
заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

позивач звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2, третя особа Четверта Львівська
державна нотаріальна контора про
визнання заповіту недійсним,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_5, після смерті якої
відкрилася спадщина, яка складається з
? частини квартири АДРЕСА_1. Разом з
ОСОБА_5 у вищевказаній квартирі
проживала та була зареєстрована
позивач разом ОСОБА_5 зі своєю дочкою
ОСОБА_6 Позивач є рідною дочкою
покійної ОСОБА_5, а відтак являється
спадкоємцем першої черги. Однак після
смерті ОСОБА_5 позивач дізналася від
свого рідного брата ОСОБА_2 про
наявність заповіту, яким померла
заповіла все своє майно відповідачу.
Вважає, що вищевказаний заповіт є
недійсним, оскільки в силу свого
похилого віку в момент вчинення
заповіту спадкодавець не
усвідомлювала значення своїх дій та не
могла керувати ними. Просить суд
визнати недійсним заповіт від 28.04.2012
року, серії ВРР №044549, посвідчений
державним нотаріусом Четвертої ЛДНК
Мігущенко З.Г., зареєстрований у
реєстрі №1-332.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
надавши пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві. Просить
позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечили, з мотивів
викладених у запереченні, додатково
пояснивши, що ОСОБА_5 на момент
складення заповіту усвідомлювала
значення своїх дій та могла ними
керувати, а доводи позивача є
безпідставними. Просять відмовити в
задоволенні позову.

Представник відповідача - Четвертої
ЛДНК в судове засідання не з'явився,
подавши заяву про розгляд справи у його
відсутності, заперечує проти
задоволення позовних вимог з мотивів
викладених у запереченні (а.с.71).

Відповідно до ст.169 ЦПК України суд
вважає за можливе проводити розгляд
справи у відсутності представника
відповідача на підставі наявних у
справі доказів, які вважає достатніми.

Заслухавши думку адвоката про
наявність підстав для задоволення
позову, пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_5, про що Галицьким
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Львівського міського
управління юстиції зроблено актовий
запис №214 та видано свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина, яка складається з ? частини
квартири АДРЕСА_1 (а.с.8) право власності
спадкодавця на яку підтверджується
свідоцтвом про право власності на
квартиру №05886-3 від 15.07.1996 року, видане
Виконкомом Львівської міської ради
народних депутатів, зареєстровано в
реєстрову книгу №14893 (а.с.6) та
свідоцтвом про право на спадщину за
законом, яке виготовлене на бланку
серії ВАА №698703 від 30.08.2002 року видане
державним нотаріусом Другої
Львівської державної нотаріальної
контори Паладій Г.В., зареєстроване в
реєстрі за №2-2027 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_5 залишила заповіт
від 28.04.2012 року, який виготовлений на
захищеному бланку серії ВРР №044549 та
посвідчений державним нотаріусом
Четвертої Львівської державної
нотаріальної контори Мігущенко З.Г.,
зареєстрований у реєстрі №1-33 (а.с.12)
відповідно до якого спадкодавець -
ОСОБА_5 заповіла усе своє майно
спадкоємцеві ОСОБА_2

Актом посмертної комплексної судової
психолого-психіатричної експертизи
№273 від 30.04.2013 року встановлено, що на
момент укладення спірного заповіту від
28.04.2012 року ОСОБА_5 страждала органічним
розладом особистості та поведінки,
змішаного ґенезу (гіпертонічна
хвороба+церебральний атеросклероз) у
формі вираженого психоорганічного
синдрому з наростаючою судинною
деменсією, на фоні важкого соматичного
захворювання - мітрально-аортальної
вади серця з перевагою стенозу
аортального отвору, що позбавляло її
можливості усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5
могла попадати під вплив сторонніх
осіб на момент укладення спірного
заповіту (а.с.113-116).

У судовому засіданні експерт ОСОБА_10
пояснив, що експертний висновок №273 від
30.04.2013 року складений вірно. На момент
складення заповіту ОСОБА_5 не
усвідомлювала значення своїх дій, у неї
було наявне порушення пам'яті. Померла
страждала гіпертонічною хворобою на
фоні ішемічної хвороби серця. Під час
складання висновку експерт
користувався науковими методичними
дослідженнями. Крім того ОСОБА_5
страждала органічним розладом
особистості, яке виражалося у
порушенні пам'яті, пасивній поведінці.
Припущення експерта у висновку є
науково обґрунтованим. ОСОБА_5 як
психічно хвора людина могла попасти
під вплив інших осіб.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_11
надала пояснення про те, що
формулювання у експертному висновку
№273 від 30.04.2013 року «ОСОБА_5 могла
попадати під вплив сторонніх осіб на
момент укладення спірного заповіту»
відповідає законодавству у сфері
експертного дослідження і
використовується експертами як
стандартне.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено,
що кожна особа має право в порядку
встановленому цим кодексом,звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних, або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

В силу вимог ч.1 ст.225 ЦК України,
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені.

У п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику в справах про спадкування»
вказано, що за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо він був
складений особою під впливом фізичного
або психічного насильства, або
особою, яка через стійкий розлад
здоров'я не усвідомлювала значення
своїх дій та (або) не могла керувати
ними. Для встановлення психічного
стану заповідача в момент складання
заповіту, який давав би підставу
припустити, що особа не розуміла
значення своїх дій і (або) не могла
керувати ними на момент складання
заповіту, суд призначає посмертну
судово-психіатричну експертизу.

Таким чином, оцінюючи докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов є підставним та його слід
задовольнити, оскільки на момент
вчинення заповіту від 28.04.2012 року
ОСОБА_5 була позбавлена можливості
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 60, 169, 208, 209, 212, 214,
215, 218, ЦПК України, ст.ст. 1216, 1258, 1261 ЦК
України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа
Четверта Львівська державна
нотаріальна контора про визнання
заповіту недійсним задовольнити.

Визнати недійсним Заповіт від 28.04.2012
року, який виготовлений на захищеному
бланку серії ВРР №044549 та посвідчений
державним нотаріусом Четвертої
Львівської державної нотаріальної
контори Мігущенко З.Г., зареєстрований
у реєстрі за № 1-332.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 214
(двісті чотринадцять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий
А.В. Государський