АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/1213/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Захарчук С.С. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
14 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого судді:
Суддів:
Кулікової С.В, Поліщук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_4 на рішення Подільського
районного суду м. Києва від 06 листопада
2013 року по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства «
Всеукраїнський Акціонерний банк" до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.
в с т а н о в и л а :
Позивач звертаючись до суду з
вищевказаним позовом вказував на те, що
19.08.2008 року між ними та відповідачем
було укладено кредитний договір
відповідно до якого було надано кошти
у розмірі 21 540,74 долари США з процентною
ставкою 14% річних. Відповідач належним
чином не виконував взяті на себе
зобов'язання, допустив заборгованість.
Тому звертаючись до суду з урахуванням
уточнень поданих у ході розгляду
справи позивач просив задовольнити
вимоги та стягнути з відповідача
заборгованість з урахуванням комісії,
штрафу а також суми понесених судових
Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 06 листопада 2013 року позовні
вимоги банку було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
„Всеукраїнський Акціонерний банк" 19 613
доларів США заборгованості за тілом
кредиту та відсотками, 2576, 75 гривень
комісії та 9603, 30 гривень штрафу.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду
ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, де
ставив питання про його скасування та
ухвалення нового по суті позовних
вимог, яким відмовити у задоволенні
заявленого позову повністю.
Посилаючись на те, що висновок суду не
відповідає фактичним обставинам
справи, також судом були порушені норми
матеріального і процесуального права.

Апелянт будучи двічі належним чином
повідомленим про розгляд справи, у
судове засідання не з'явилися,
поважність причин своєї неявки суду не
повідомив.

Представник апелянта не з'явившись у
судове засідання 13.03.2014 року вказував
на свою участь у іншому судовому
засіданні, не з'явившись ( повторно) у
судове засіданні 14.04.2013 року зазначив у
заяві про неотримання судового
повідомлення. Однак, згідно
зворотнього поштового повідомлення №
856 (а.с. 175) ОСОБА_5 по АДРЕСА_1
отримав судове повідомлення 20.03.2014
року.

Позивач також двічі не з'явившись до
суду, доказів поважності причин неявки
суду не повідомив.

Судова колегія вважає за можливе
розглянути справу у відсутність сторін
в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення,
колегія суддів вважає, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом при розгляді справи було
встановлено, що 19 серпня 2008 року між
сторонами по справі було укладено
кредитний договір № 101 -11. Відповідно
до п.п. 1.1, 1.2 якого банк надав
позичальнику грошові кошти у сумі 21540,
74 долари США в порядку і на умовах
визначених договором на придбання
автотранспортного засобу, під 14 %
річних, терміном до 19 серпня 2015 року,
якщо інший строк не буде визначено
домовленостями сторін чи умовами
договору.

Також у відповідності до п.2.3 та п. 4.3
договору були передбачені за
неналежне виконання умов договору
штрафні санкції у вигляді сплати
штрафу на користь банку та комісії.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з вимог
ст. 525 ЦК України, та зазначав, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і
відповідно до умов договору. А тому, з
урахуванням вимог ст. 1054 ЦК України,
позичальник повинен повернути кредит
та сплатити визначені умовами договору
додаткові витрати.

Розглядаючи спір судова колегія,
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон який їх
регулює.

Подаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4
вказував на невідповідність висновків
суду, а саме в обґрунтування рішення
суд не зазначив яким чином не
виконувалися взяті зобов'язання та не
перевірив обставини щодо наявності
заборгованості. Так як відповідач
належним чином виконував взяті на себе
зобов'язання за договором кредиту та
сплачував відповідні платежі. Однак,
позивач свідомо не враховував деякі
платежі і здійснював перерахування
оплачених коштів у рахунок погашення
заборгованості із суттєвою затримкою у
часі. Також йому не надавалася
інформація щодо загальної суми
заборгованості та порядку зарахування
коштів в якості погашення кредитних
зобов'язань.

Колегія суддів вважає, що зазначені
вище доводи апеляційної скарги не
знайшли свого підтвердження у ході
судового розгляду. Хоча у
відповідності до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду
постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування з доводів
викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 06 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: