Номер провадження: 22-ц/785/3278/14
Номер справи місцевого суду: 520/2361/13-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого:
судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О.,
Громіка Р.Д.

При секретарі: Горновій
А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу
Київського районного суду м. Одеси від
24 вересня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа:
відділ державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно Головного
управління юстиції в Одеській області,
про визнання недійсними договорів
дарування та купівлі-продажу,
стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012р. ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом та після його уточнення
просила визнати недійсними договори:
дарування АДРЕСА_1, укладений 26.10.2001р.
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; купівлі - продажу
цій же квартири від 31.12.2010р., укладений
між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, скасувати
державну реєстрацію на це майно,
стягнути з ОСОБА_6 на її користь
моральну шкоду на суму 10 000 грн.
стягнути з ОСОБА_8 на її користь
заборгованість за кредитним договором
на загальну суму 62 079, 56 грн.

Одночасно позивачка звернулася
до суду із заявою про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
зазначену квартиру, посилаючись на те,
що ОСОБА_6 має намір продати квартиру.

Ухвалою Київського районного
суду м. Одеси від 24.09.2013р. заяву про
забезпечення позову задоволено,
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2.

У апеляційній скарзі
представник ОСОБА_2 просить скасувати
ухвали суду, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, що оскаржувана
ухвала не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК
України та порушує її право власності
на нерухоме майно.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 151 ЦК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК
України позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Застосовуючи заходи забезпечення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач може вжити заходів
щодо відчуження спірного майна, що може
значним чином утруднити або
унеможливити виконання рішення суду

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сіли, не доказується
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як видно з матеріалів справи
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в порядку ст. 154 ЦПК
України у листопаді 2013р. зверталися до
суду першої інстанції їз заявою про
скасування заходів забезпечення
позову, що були вжиті оскаржуваної
ухвалою, і ухвалою Київського
районного суду м. Одеси від 14.11.2013р.,
залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Одеської області від
18.12.2013р., у задоволенні цієї заяви було
відмовлено.

Відмовляючи у скасуванні заходів
забезпечення позову, суд першої
інстанції керувався тим, що ОСОБА_2 є
матір'ю ОСОБА_6, і останній в процесі
розгляду справи приховував факт
укладання договору дарування від
07.06.2012р., що існують підстави відчуження
спірного майна.

Апеляційний суд Одеської області
у зазначеній ухвалі встановив, що
ОСОБА_2 є власником спірного житла з
07.06.2012р., але в цій квартирі до
теперішнього часу не проживає і цією
нерухомістю не користується. Проте
апелянт не сплачує за квартиру
комунальні послуги, не утримує її за
власні кошти. Натомість, у цій квартирі
продовжують проживати позивач разом з
сином. Колегія суддів дійшла висновку,
що наявність даної обставини свідчить
про те, що у разі скасування заходів
забезпечення позову рішення суду за
позовними вимогами ОСОБА_4 може бути
неможливим чи утрудненим для його
виконання, оскільки апелянт не є
стороною у справі, і може розпорядитися
цим майном на власний розсуд під час
судового розгляду справи.

Ухвалою Апеляційного суду
Одеської області від 13.11.2013р.
апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилено, а
оскаржувана ухвала Київського
районного суду м. Одеси від 24.09.2013р. -
залишено без змін.

Ураховуючи викладені обставини у
їх сукупності, колегія суддів вважає,
що у суду першої інстанції були усі
законні підстави для вжиття заходів
забезпечення позову, щоб не допустити
будь-яких утруднень щодо виконання
майбутнього судового рішення.

Ухвала суду постановлена з додержанням
вимог закону, і підстав для її
скасування, як про це йдеться мова у
апеляційній скарзі, колегія суддів не
встановила.

Відповідно до п.1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши апеляційну скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- адвоката ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 24 вересня 2013 року про вжиття
заходів забезпечення позову залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської
області: В.Ф.Парапан

В.О.Панасенков

Р.Д.Громік