Справа №401/6300/13-ц
№2/401/248/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
Світловодський міськрайонний суд
Кіровоградської області, в складі
головуючого - судді Волошиної Н.Л., при
секретарі Доненко Н.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Світловодську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виселення, третя особа - управління
державної міграційної служби в
Кіровоградській області, -

Встановив:

18 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 та просить
усунути йому перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1, яка належить йому на
праві приватної власності, шляхом
визнання відповідача таким, що втратив
право користування жилим приміщенням
даної квартири, зняття його з
реєстрації за даною адресою та
виселення з квартири без надання
іншого житлового приміщення. (а.с. 2-3)

03 лютого 2014 року позивач подав заяву
про уточнення позову, де просить
усунути йому перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення
відповідача з неї без надання іншого
житлового приміщення.(а.с. 24)

Ухвалою Світловодського
міськрайонного суду від 03 лютого 2014
року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
визнання відповідача таким, що втратив
право користування квартирою та зняття
з реєстрації місця проживання залишені
без розгляду з підстав п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України. (а.с. 35)

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги уточненої
позовної заяви та пояснив суду, що
ОСОБА_1 є власником вищезазначеної
квартири, однак не може в повній мірі
реалізувати свої права власника щодо
користування та розпорядження
нерухомим майном, так як за вказаною
адресою проживає відповідач. На час
придбання квартири він був обізнаний
про факт реєстрації у ній відповідача,
проте продавець запевнив, що ОСОБА_2 в
добровільному порядку зніметься з
реєстрації та залишить квартиру, проте
цього не відбулося. Після набуття
права власності на це житло за заявою
позивача відповідач був знятий з
реєстрації , однак дотепер ОСОБА_2 з
квартири не виїжджає, у ній
знаходяться його речі, тому позивач не
може вселитися у власну квартиру та
використовувати її на свій розсуд.
Просить суд усунути перешкоди у
користуванні ОСОБА_1 своєю власністю та
виселити відповідача з квартири.

Відповідач в судовому засіданні з
заявленими позовними вимогами не
погодився, свої заперечення
обґрунтовував тим, що він проживає у
спірній квартирі з 1994 року, куди
вселився як член сім'ї власника.
Квартира належала його бабі, потім
матері, згодом сестрі, яка і продала її
позивачеві. Вважає, що припинення
сімейних відносин з власником квартири
не позбавляє його права користуватися
цим приміщенням, ОСОБА_1 купив
квартиру , знаючи що він там проживає,
тому не має права ставити питання про
його виселення.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача та його
представників, дослідивши письмові
матеріали справи, суд встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

На підставі Договору купівлі - продажу
квартири від 22 жовтня 2013 року,
зареєстрованого в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності № 3002759 ,
позивач є власником квартири АДРЕСА_1.
(а.с.5,7)

Довідкою Світловодського КП
«Житлосвіт 2012» від 22 жовтня 2013 року
підтверджується, що на час набуття
позивачем права власності на дане
нерухоме майно, в квартирі був
зареєстрований відповідач. (а.с. 6)

28 січня 2014 року за заявою ОСОБА_1 як
власника житла, ОСОБА_2 був знятий з
реєстрації місця проживання за адресою
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
заяви позивача та довідкою КП
«Житлосвіт 2012» від 28 січня 2014 року. (а.с.
26, 27)

Вирішуючи спір суд виходив з
наступного.

Виселення є категорією житлового
законодавства, тому при розгляді
цивільних справ за позовом про
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом виселення предметом
доказування є втрата права на житло,
або взагалі його відсутність, або інші
передбачені ЖК УРСР підстави для
позбавлення права на житло.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок ( частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші
не заборонені законом угоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст.
319 ЦК України, позивач, як власник має
право володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном на власний
розсуд.

У відповідності до ч. 2 ст. 386 ЦК України,
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном (ст. 391 ЦК України).

Як встановлено судом раніше, ОСОБА_2 є
сторонньою особою для власника житла
ОСОБА_1, в квартирі не зареєстрований.

В даному випадку існують
правовідносини, які виникли між
власником та членом сім'ї колишнього
власника житла.

Право ОСОБА_2 на користування спірною
квартирою припинено внаслідок зняття
його з реєстрації у цій квартирі та
переходу до ОСОБА_1 права власності на
неї.

Продовжуючи користуватися квартирою
не будучи зареєстрованим у ній, не
маючи на неї права власності та не
будучи членом сім'ї власника ,
відповідач створює позивачу перешкоди
у здійсненні ним належного йому права
власності, чим порушує його майнові
права.

Доводи відповідача з посиланням на
положення ч. 4 ст. 156 ЖК України щодо
того, що оскільки відповідач вселився у
квартиру правомірно, то припинення
сімейних відносин з власником квартири
не позбавляє його права користування
займаним приміщенням, не містять під
собою правового підґрунтя, оскільки в
даному випадку має місце не припинення
сімейних відносин з власником житла, а
зміна власника житла, при цьому
відповідач є членом сім'ї колишнього
власника і положення ч. 4 ст. 156 ЖК
України на ці правовідносини не
поширюються.

З огляду на викладене вище суд
приходить до висновку, що права ОСОБА_1
, як власника майна, підлягають захисту,
шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири
АДРЕСА_1, без надання іншого житлового
приміщення.

За правилами ч. 4 ст. 78 Закону
України «Про виконавче провадження» ,
виселення полягає у звільненні
приміщення, зазначеного у виконавчому
документі, від особи (осіб), яка
виселяється, її майна, домашніх тварин
та у забороні такій особі
користуватися цим приміщенням.

З підстав ч. 1 ст. 88 ЦПК України
позивачеві за рахунок відповідача слід
відшкодувати понесені ним судові
витрати.

На підставі викладеного та керуючись
ст..ст. 317, 319, 386, 391 ЦК України, ст. ст..150
ЖК України, ст. ст. 10,11, 60, 88 , 206, 209,
213-215, 224 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити.

ОСОБА_2 виселити з квартири АДРЕСА_1,
без надання іншого житлового
приміщення.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
229 грн. 41 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області шляхом подання через
Світловодський міськрайонний суд
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення , а особами, які
приймали участь у справі, але не були
присутніми при проголошенні - в той же
строк з дня отримання його копії.

Суддя
підпис

Згідно:

Суддя
Н.Л.Волошина.