АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/699/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі : головуючого - судді Баса О.Г.

суддів : Карпусь С.А.., Матковської Л.О.

при секретарі: Терлич А.В.

з участю:
сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
07 лютого 2014 року за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Житлово-експлуатаційне об'єднання" про
зобов'язання здійснювати нарахування
по квартирній платі з розрахунку площі
квартири та стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників розгляду, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року звертаючись
до суду з зазначеним позовом, ОСОБА_2
вказувала, що вона є співвласником
квартири АДРЕСА_1. Житлова площа
квартири відповідно до технічного
паспорту складає 28,30 кв.м., загальна
площа- 48,30 кв.м., до якої включено лоджію
площею 1,90 кв.м.. З серпня 2011 року
відповідач нараховує квартирну плату
за загальну площу квартири з
врахуванням лоджії. Вона вважає таке
нарахування неправильним, оскільки
іншим власникам квартир житлового
будинку у загальну площу квартири не
враховують лоджії та балкони.
Посилаючись на те, що чинним
законодавством не передбачено
врахування площ лоджій до загальної
площі квартири, на її неодноразові
звернення щодо незаконного
нарахування квартирної плати за лоджію
відповідач не реагує та продовжує
нараховувати їй квартирну плату
враховуючи площу лоджії, тому просила
визнати незаконною його бездіяльність
та зобов'язати здійснювати нарахування
квартирної плати з розрахунку
загальної площі квартири 46,4 кв.м.(48,30-1,90)
Також просила стягнути на її корись 3000
грн. на відшкодування моральної шкоди
заподіяної неправомірними діями
відповідача, які привели до порушення
її прав.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 07 лютого 2014 року ОСОБА_2
________________________________________________________________________
_________

Головуючий у першій інстанції - Салоїд
Н.М. Провадження №
22-ц/792/699/14

Доповідач - Карпусь С.А.
Категорія № 57

Т.Г. в задоволенні позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 114
грн. 70 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
вважає рішення суду незаконним,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити її
позовні вимоги в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Ухвалюючи рішення суд не врахував, що
до серпня 2011 року вона вносила плату за
користування житлом з розрахунку
загальної площі квартири 46,4 кв.м., тому
включення до загальної площі квартири
площі лоджії з серпня 2011 року є
безпідставним. Також суд не взяв до
уваги її пояснення про те, що іншим
мешканцям квартир житлового будинку не
нараховується квартирна плата за
лоджії та балкони. Суд залишив поза
увагою роз'яснення викладені у п. 11
постанови №14 пленуму Верховного Суду
України «Про судове рішення у
цивільній справі» від 18.12.2009 року та
вимоги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
яка згідно із Законом України від 23
лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини» є
джерелом права та підлягає
застосуванню в даній справі.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Встановлено, що ОСОБА_2 є власником 1/2
частини квартири АДРЕСА_1, власником
іншої ? частини квартири є її син
ОСОБА_4. Квартира складається з двох
житлових кімнат площею 16,80 кв.м., 11,50
кв.м., кухні площею 7,7 кв.м., ванної
площею 2,6 кв.м., туалету площею 1,0 кв.м.,
коридорів площею 2,8 кв.м. та 4,0 кв.м.,
лоджії площею 1,9 кв.м.. Загальна площа
квартири становить 48,3 кв.м., житлова - 28,3
кв.м.. Житловий будинок перебуває на
балансі товариства з обмеженою
відповідальністю
„Житлово-експлуатаційне об'єднання",
яке нараховує плату за утримання
будинку і споруд та прибудинкової
території (квартирну плату).

Згідно довідки ТОВ „ЖЕО" від 04.02.2014
року, даних технічного паспорту на
квартиру, даних особистого рахунку
ОСОБА_2, плата за утримання будинку та
прибудинкової території (квартирна
плата) нараховується останній згідно
технічного паспорту та свідоцтва про
право на спадщину від 26.07.2011 року на
загальну площу квартири 48,3 кв.м..

Відповідно до ст. 66 Житлового кодексу
України плата за користування житлом
(квартирна плата) обчислюється,
виходячи із загальної площі квартири
(одноквартирного будинку).

Давши належну оцінку дослідженим
доказам в їх сукупності, правильно
застосувавши норми матеріального
права, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про
правомірність нарахування
відповідачем плати за утримання
будинку та прибудинкової території,
виходячи із загальної площі квартири з
урахуванням площі лоджії, у зв'язку з
чим обґрунтовано відмовив ОСОБА_2 у
задоволенні позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не містять
посилань на докази, які б спростовували
висновки суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що відповідач без достатніх правових
підстав нараховує квартирну плату,
виходячи із загальної площі квартири
позивачки з урахуванням площі лоджії,
не заслуговують уваги.

Пунктом 2 ч.1 ст. 7 ЗУ "Про
житлово-комунальні послуги"
встановлення цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги відповідно
до закону віднесено до повноважень
органів місцевого самоврядування.

Рішенням виконкому Хмельницької
міської ради від 27 січня 2011 року № 84 з 1
лютого 2011 року відкориговано тарифи на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій за 1 кв.м.
загальної площі квартири.

В силу п. 3. Порядку формування тарифів
на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій,
затвердженого Постановою КМ України
від 01.06.2011 року № 869 "Про забезпечення
єдиного підходу до формування тарифів
на житлово-комунальні послуги" під час
установлення тарифу на послуги
вартість усіх послуг визначається з
розрахунку на 1 кв. метр загальної площі
квартири, житлового приміщення у
гуртожитку та нежитлового приміщення у
житловому будинку (гуртожитку).

Поняття загальна площа квартири
визначено діючими державними
будівельними нормами ДБН В.2.2-15-2005
"Житлові будинки. Основні положення" та
ДБН 2.08.01-89 «Житлові будинки», які були
затверджені Державним будівельним
комітетом СРСР та діяли до 01.01.2006 року.

Згідно з додатком Б "Терміни та
визначення понять" ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові
будинки. Основні положення" загальна
площа квартири (житлового будинку) -
сумарна площа житлових і підсобних
приміщень з урахуванням лоджій,
балконів, веранд і терас, що
враховуються з коефіцієнтом
відповідно до додатка В.

Пунктом В.2 додатку В ДБН В.2.2-15-2005, якими
встановлено Правила підрахунку площі
квартири у житловому будинку і
гуртожитку, площі житлового будинку,
площі приміщень, площі забудови,
будівельного об'єму, поверховості
житлового будинку та перелік
обов'язкових техніко-економічних
показників, загальну площу квартир
визначають як суму площ усіх приміщень
квартири (за винятком вхідних тамбурів
в одноквартирних будинках), вбудованих
шаф і літніх приміщень, підрахованих із
такими знижувальними коефіцієнтами: -
для балконів і терас - 0,3; для лоджій - 0,5;
засклених балконів - 0,8; веранд,
засклених лоджій і холодних комор - 1,0.

Не спростовують висновків суду першої
інстанції і інші доводи апеляційної
скарги, в тому числі й посилання ОСОБА_2
на те, що інші мешканці будинку
сплачують плату за користування
будинком без врахування площі лоджій
та балконів, оскільки такі не мають
правового значення для вирішення
спору.

Рішення суду ґрунтується на
повно, всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 07 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя апеляційного
суду С.А. Карпусь