Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/2016/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

23 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Бєлки В.Ю.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 13 березня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа
Запорізька міська рада, про визначення
порядку користування земельною
ділянкою

В С Т А Н О В
И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Заопрізька
міська рада про визначення порядку
користування земельною ділянкою.

В позові зазначала, що вона є власником
1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1,
на підставі договору дарування від
23.04.1975 року, посвідчений державним
нотаріусом Другої Запорізької
державної нотаріальної контори
Гончаренко Н.Я. та зареєстрований в
реєстрі за №3412. Співвласниками інших
частин будинку є ОСОБА_4 (23/50 частки було
зареєстровано на ім'я його померлого
батька, ОСОБА_9)., якому належить 23/50
частини житлового будинку, ОСОБА_5 (62/450
частини було зареєстровано на ім'я його
померлої мати, ОСОБА_10), ОСОБА_6 31/450
частини. Між співвласниками будинку
фактично склався порядок користування
та володіння житловим будинком, згідно
з яким у її користуванні знаходиться
ізольоване приміщення загальною
площею 31,1кв.м, у технічному паспорті
позначене як квартира НОМЕР_1, ОСОБА_4
ізольоване приміщення, позначене у
технічному паспорті як квартира
НОМЕР_2, а ОСОБА_10 та ОСОБА_6 ізольоване
приміщення, позначене у технічному
паспорті як квартира НОМЕР_3. Дані
квартири у житловому будинку
відокремлені один від одного, квартири
обладнані окремими виходами. Рішенням
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 10.121987р. справа №2-2590
встановлено порядок користування
земельною ділянкою за вищевказаною
адресою між співвласниками будинку: за
ОСОБА_2 ділянка S-3 площею 210,6м2; за
ОСОБА_9 - ділянка S1 площею 236,2м2; за
ОСОБА_10 - ділянка S-2 площею -119,7м2;
ділянку S-4 площею 16,8м2 залишено у
загальному користуванні ОСОБА_2 та
ОСОБА_10; ділянку S-5 площею -17,5м2 залишено
у загальному користуванні між ОСОБА_9
ОСОБА_2

Станом на вересень 2013 року
співвласниками інших частин будинку є
діти ОСОБА_9 ОСОБА_7 та ОСОБА_4, діти
ОСОБА_10 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - відповідачі у
справі.

Земельна ділянка АДРЕСА_1 загальною
площею 600м2 була надана за рішенням
виконкому Запорізької міської Ради
народних депутатів від 25.11.1954 року за
протоколом № 765 ОСОБА_9, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, реєстровий №23128/155 від 29.07.1968
року.

Позивачка вказує, що протягом певного
часу між нею та іншими співвласниками
йдуть постійні сварки з приводу
будівництва відповідачами самовільних
будівель на відведеній земельній
ділянці, згоди на будівництво
вищезазначених самовільно збудованих
споруд позивачка не надавала. 16.07.2009 р.
листом виконавчого комітету
Запорізької міської ради їй
повідомили, що заступником міського
голови з питань діяльності виконавчих
органів ради. Гладченко С.М. було
проведено обстеження земельної
ділянки АДРЕСА_1 з питань вирішення
спору між співвласниками будинку з
приводу розмежування земельної
ділянки та самовільного будівництва
об'єктів нерухомості на зазначеній
ділянці, в результаті чого було
складено акт обстеження земельної
ділянки АДРЕСА_1, в якому зазначено, що
фактичного розподілу земельної
ділянки та встановлення чітких меж між
співвласниками відповідно до
вищезазначеного рішення до
теперішнього часу проведено не було, та
надано рекомендації вирішити дане
питання в судовому порядку. З метою
відновлення порядку користування
земельною ділянкою за рішенням суду по
справі №2-2590/87 вона звернулася до
Ленінського районного суду
м.Запоріжжя, ТОВ «ЗМБТІ», Державного
архіву Запорізької області з заявою
про отримання копії висновку
судово-технічної експертизи на
підставі якої було винесено рішення
суду у 1987 році. Проте, виявилось, що
висновок судово-технічної експертизи
по земельній ділянці АДРЕСА_1
відсутній. На її звернення до
Управління з питань земельних відносин
Запорізької міської Ради від 11.01.2013
року їй було роз'яснено, що у разі
відсутності домовленості, спір
вирішується у судовому порядку шляхом
визначення порядку користування
земельною ділянкою на підставі чітких
геодезичних замірів, які виконуються
ліцензійною землевпорядною
організацією за кошти заявників.
Посилаючись на викладені обставини,
просила суд визначити порядок
користування земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1, згідно з частками у
праві власності на домоволодіння;
виділити в їй користування земельну
ділянку, розміром відповідно до
належної їй на праві власності 1/3
частки у домоволодінні за адресою:
АДРЕСА_1 та стягнути солідарно з
відповідачів понесені судові витрати
по справі.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 13 березня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на незаконність, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення скасувати, та ухвалити
нове рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
представника позивачки ОСОБА_3,
відповідачку ОСОБА_6 та її представника
адвоката ОСОБА_15, представника
відповідачки ОСОБА_7 ОСОБА_16,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін. Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини та відповідні
правовідносини.

ОСОБА_2 отримала 1/3 житлового будинку
АДРЕСА_1 з відповідною частиною
надвірних прибудов за нотаріально
посвідченим договором дарування
23.04.1975р.

Іншими співвласниками домоволодіння
були ОСОБА_10, якій належало 31/150 часток
та ОСОБА_9, якому належало 23/50 часток
вказаного домоволодіння.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 10.121987р. справа №2-2590/87
встановлено порядок користування
земельною ділянкою за вищевказаною
адресою між співвласниками будинку: за
ОСОБА_2 ділянка S-3 площею 210,6м2; за
ОСОБА_9 - ділянка S-1 площею 236,2м2; за
ОСОБА_10 - ділянка S-2 площею -119,7м2;
ділянку S-4 площею 16,8м2 залишено у
загальному користуванні ОСОБА_2 та
ОСОБА_10; ділянку S-5 площею -17,5м2 залишено
у загальному користуванні між ОСОБА_9
ОСОБА_2

Рішенням Ленінської районної Ради
народних депутатів від 14.11.1991р. №319/17 за
заявою ОСОБА_4 про оформлення права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
побудований на садибі батьків,
оформлено право власності на житловий
будинок літ.А розміром 6.10х3,80м, житлову
прибудову №2 розм. 6,25х2,8м+3,7х2,3м,
вбиральню Т АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 з видачею
свідоцтва про право особистої
власності.

Рішенням Ленінської районної Ради
народних депутатів від 09.04.1992р. у
зв'язку з побудовою ОСОБА_4 вказаного
житлового будинку АДРЕСА_1 змінено
ідеальні частки співвласників.
Встановлено ідеальні частки на
вказаний житловий будинок за ОСОБА_9 -
17/50 часток, ОСОБА_4 - 6/25 часток, за ОСОБА_2
- 13/100 часток, за ОСОБА_5 - 2/25 частки, за
ОСОБА_6 - 21/100 частка з видачею свідоцтв
про право особистої власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 згідно їх часток
з погашенням старих правових
документів та реєстрацією документів
згідно цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що суд
з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК
України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права та безпідставної
відмови у призначенні судової
експертизи для вирішення питань
можливості розподілу на даний час
земельної ділянки вказаного
домоволодіння за рішенням Ленінського
районного суду м.Запоріжжя від 10.121987р.
у справі №2-2590/87, визначення меж
земельної ділянки не мають свого
підтвердження.

Згідно ст. 143 ЦПК України судова
експертиза призначається для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і потребують спеціальних
знань у галузі науки, мистецтва,
техніки, ремесла тощо.

З матеріалів справи вбачається, що
позов пред'явлено про визначення
порядку користування вказаною
земельною ділянкою у відповідності до
часток у праві власності
співвласників.

За таких обставин питання про розподіл
земельної ділянки та визначення її меж
виходять за межі позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, а
тому виходять і за межі розгляду справи
апеляційним судом, встановлені ст. ст.
11, 303 ЦПК України.

Крім того, питання, щодо яких апелянт
просить призначити судову експертизу
не можуть підтвердити заявлені вимоги
і не мають значення для вирішення
справи про визначення порядку
користування земельною ділянкою та не
відносяться до предмету доказування у
справі, який визначений ч. 1 ст. 179 ЦПК
України.

Доводи апеляційної скарги про
обмеження прав позивачки на володіння
земельною ділянкою за адресою
вказаного домоволодіння спростовані
під час апеляційного розгляду справи.

Позовні вимоги ОСОБА_2 полягають у
визначенні порядку користування
вказаною земельною ділянкою згідно
ідеальних часток у праві власності на
домоволодіння співвласників.

Відповідно до ст. 16 ЦК України,
звертаючись до суду, позивач за власним
розсудом обирає спосіб захисту.
Обравши способом захисту визначення
порядку користування вказаною
земельною ділянкою згідно ідеальних
часток у праві власності на
домоволодіння співвласників позивачка
в силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України
зобов'язана на засадах змагальності
переконливими, належними та
припустимими доказами довести правову
та фактичну підставу заявлених ним
вимог.

ОСОБА_2 фактичною підставою позовних
вимог визначила належність їй на праві
власності 1/3 частини спірного
домоволодіння.

Проте, судом першої інстанції на
підставі належно досліджених та
оцінених доказів встановлено, що
рішенням Ленінської районної Ради
народних депутатів від 09.04.1992р. у
зв'язку з побудовою ОСОБА_4 вказаного
житлового будинку АДРЕСА_1 змінено
ідеальні частки співвласників.
Встановлено ідеальні частки на
вказаний житловий будинок за ОСОБА_9 -
17/50 часток, ОСОБА_4 - 6/25 часток, за ОСОБА_2
- 13/100 часток, за ОСОБА_5 - 2/25 частки, за
ОСОБА_6 - 21/100 частка з видачею свідоцтв
про право особистої власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 згідно їх часток
з погашенням старих правових
документів та реєстрацією документів
згідно цього рішення.

Таким чином, наразі ОСОБА_2 є власником
13/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1, а
тому відсутні правові підстави для
визначення порядку користування
земельною ділянкою за цією адресою,
виходячи з заяви позивачки про
належність їй 1/3 частини даного
будинку.

Доводи апеляційної скарги про неповне
з'ясування обставин справи, не
дослідження доказів, позбавлення права
на справедливий розгляд не містять
обґрунтування, що саме не з'ясовано, не
досліджено, чим порушено право
позивачки на справедливий розгляд, як
вплинуло на ухвалення рішення. Зі
справи та за результатами
апеляційного розгляду видно, що ці
доводи не підтверджуються, а тому не
дають підстав для висновку щодо
незаконності чи неправильності
зазначеного судового рішення

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для постановляння нового
рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 13 березня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: