Номер провадження № 22-ц/785/9/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Суворова В.О.,

- Черевка П.М.,

за участю секретаря - Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 29 жовтня 2013 року у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії
Одеське обласне управління Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_3 - «Про
стягнення заборгованості за кредитним
договором», -

ВСТАНОВИЛА:

26.09.2011 року ПАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії Одеське обласне
управління ПАТ «Державний ощадний банк
України» звернулось до суду з позовом,
вимоги по якому у подальшому були
збільшенні та двічі зменшені, до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитом, по якому просило стягнути з
відповідача заборгованість у розмірі
7737,73 доларів США, 7910,60 грн. та судові
витрати.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилався на те, що відповідно
до укладеного кредитного договору № 1498
від 20.08.2007 року ОСОБА_3 отримав кредит в
розмірі 15113 доларів США, строком до
20.08.2014 року під 12% річних. В якості
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між позивачем та
ОСОБА_3 був укладений договір застави,
згідно якого передано в заставу
транспортний засіб седан марки
«Фольксваген», модель «Поло», 2007 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. У
зв'язку із тим, що відповідач належним
чином не виконує свої обов'язки виникла
заборгованість за кредитним договором.

Представник позивача до суду не
з'явився, сповіщався належним чином.
Надав суду заяву про слухання справи у
його відсутності, не заперечував проти
заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання з'явився,
давав суду заяву, за якою позовні
вимоги визнав в повному обсязі.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 29.10.2013 року позов ПАТ
«Ощадбанк» задоволений, стягнуто
достроково з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеського обласного
управління заборгованість за
кредитним договором № 1498 від 20.08.2007
року у розмірі 7737,73 доларів США, що за
курсом НБУ становить 61847,68 грн. та 7910,60
грн., вирішено питання про судові
витрати.

08.11.2013 року ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу на вказане рішення суду, по якій
просить змінити рішення районного суду
в частині розміру заборгованості
станом на момент ухвалення рішення,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин по справі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, вимоги по якому
були зменшені позивачем, районний суд
виходив з того, що у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість
через неналежне виконання своїх
зобов'язань відповідно до умов
кредитного договору.

Судом встановлені такі обставини по
справі.

Відповідно до укладеного кредитного
договору № 1498 від 20.08.2007 року ОСОБА_3
отримав кредит в розмірі 15113 доларів
США, що складає 76320,65 грн. по курсу НБУ на
20.08.2007 року строком до 20.08.2014 року зі
сплатою 12 % річних.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
позивачем та ОСОБА_3 був укладений
договір застави, згідно якого передано
в заставу транспортний засіб марки
«Фольксваген», модель «Поло», 2007 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У зв'язку із тим, що відповідач належним
чином не виконує свої обов'язки виникла
заборгованість за кредитним договором
№ 1498 від 20.08.2007 року, яка станом на 04.10.2013
рік складає: строковий основний борг по
кредиту - 1991 дол. США; прострочений
основний борг по кредиту - 5746,73 дол. США;
прострочені проценти за користування
кредитом за період з 01.08.2010 року по
01.01.2013 р. - 0,00 дол. США.; пеня за
прострочений основний борг по кредиту
за період з 01.02.2011 року по 01.01.2013 року -
617,72 дол. США; пеня за прострочені
проценти за користування кредитом за
період з 01.08.2010 року по 01.01.2013 року - 371,97
дол. США, всього: 7737,73 дол. США, що за
курсом НБУ становить 61847,68 грн. та 7910,60
грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Позичальник належним чином прийняті на
себе зобов'язання по договору не
виконував, що є порушенням Закону
України «Про банки та банківську
діяльність» та умов кредитного
договору.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71 ЦК
України, якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Отже, згідно із ч. 2 ст. 1054 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому.

Згідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
кредитного договору та ЦК України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язань або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
районний суд прийшов до правильного
висновку про задоволення позовних
вимог, які були зменшенні позивачем
через часткове погашення
заборгованості відповідачем. А також
районним судом було правильно вирішено
питання про стягнення судових витрат.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підтвердження своїх вимог і
заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України
передбачено, що суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що позивачем по справі були
надані належні допустимі письмові
докази на підтвердження доводів та
позовних вимог.

Право на захист є складовою частиною
самого суб'єктивного права поряд із
правом на власні дії, а також правом
вимагати певної поведінки від
зобов'язаних осіб.

Цивільний інтерес підлягає захисту,
якщо він не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Колегія суддів вважає, що районний суд,
давши оцінку поясненням сторін по
справі та на підставі сукупності
зібраних по справі доказів, прийшов до
правильного обґрунтованого висновку,
що твердження позивача є доведеними та
підтвердженими, у зв'язку з чим
підлягаючими задоволенню.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції,
з'ясувавши обставини справи та давши
належну оцінку зібраним доказам,
дійшов до обґрунтованих висновків про
наявність правових підстав для
задоволення позову.

Висновки суду першої інстанції
відповідають матеріалам справи та
вимогам закону.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які мають бути підставами для
скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги є
неспроможними, висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
є правильним по суті, відповідає
вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України,
підстави для його скасування та
ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 29 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
В.І.
Сватаненко

В.О. Суворов

П.М. Черевко

15.01.2014 року
м. Одеса