Ухвала

іменем україни

09 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Олійник А.С.,

суддів: Амеліна В.І., Карпенко С.О.,
Парінової І.К., Савченко В.О.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1, від імені
якої діє представник ОСОБА_2, до
дочірнього підприємства «Данкор»
товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтернативний
кредитний центр «Експрес-кредит
інформ», третя особа - товариство з
обмеженою відповідальністю
«Альтернативний кредитний центр
«Експрес-кредит», про стягнення суми,
за касаційною скаргою дочірнього
підприємства «Данкор» товариства з
обмеженою відповідальністю
«Альтернативний кредитний центр
«Експрес-кредит інформ» та товариства
з обмеженою відповідальністю
«Альтернативний кредитний центр
«Експрес-кредит» в особі представника
Бабича Сергія Миколайовича на рішення
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 5 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Херсонської області
від 22 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_1, від імені якої
діє представник ОСОБА_2, звернулася до
суду з позовом до дочірнього
підприємства «Данкор» товариства з
обмеженою відповідальністю
«Альтернативний кредитний центр
«Експрес-кредит інформ» (далі - ДП
«Данкор» ТОВ «АКЦ «Експрес-кредит
інформ»), третя особа - товариство з
обмеженою відповідальністю
«Альтернативний кредитний центр
«Експрес-кредит» (далі - ТОВ «АКЦ
«Експрес-кредит»), про стягнення суми.

Зазначала, що у вересні 2012 року уклала
із відповідачем договір про надання
консультативних послуг щодо
можливості придбання товарів широкого
асортименту, роз'яснення з питань
діяльності ТОВ «АКЦ «Експрес-кредит»,
забезпечення оформлення зазначеного
договору та додатків до нього про
надання ТОВ «АКЦ «Експрес-кредит»
послуг на умовах адміністрування
фінансових активів спрямованих на
придбання замовником товару,
зазначеного у договорі (будівельні
матеріали).

На виконання умов вказаного договору
вона сплатила відповідачу 9 тис.
грн. за інформаційно-консультативні
послуги.

7 вересня 2012 року вона уклала з ТОВ «АКЦ
«Експрес-кредит» договір № 03393,
предметом цього договору є надання
виконавцем послуг, спрямованих на
придбання замовником товару, а саме
будівельних матеріалів на умовах
Програми діяльності ТОВ «АКЦ
«Експрес-кредит».

Посилаючись на те, що угоди, укладені з
відповідачем не відповідають вимогам
Закону України «Про захист прав
споживачів», оскільки є такими, що
здійснені з використанням нечесної
підприємницької діяльності та є
нікчемними, ОСОБА_1 просила позов
задовольнити й стягнути з ДП «Данкор»
ТОВ «АКЦ «Експрес-кредит інформ» на її
користь грошові кошти в сумі 9 тис. грн.,
які були сплачені на виконання умов
нікчемного договору.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 5 серпня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 22 жовтня 2013 року, позов задоволено.
Стягнуто з ДП «Данкор» ТОВ «АКЦ
«Експрес-кредит інформ» на користь
ОСОБА_1 9 тис. грн.

У касаційній скарзі ДП «Данкор» ТОВ
«АКЦ «Експрес-кредит інформ» та ТОВ
«АКЦ «Експрес-кредит», в особі
представника Бабича С.М. просять
ухвалені у справі судові рішення
скасувати, мотивуючи свої вимоги
неправильним застосуванням судами
норм матеріального права і порушенням
норм процесуального права, і ухвалити
нове рішення по суті позовних вимог.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалені у справі судові рішення не
відповідають.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи
позов, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що укладений між сторонами договір від
7 вересня 2012 року № 03393 є нікчемним, з
підстав визначених положеннями ст. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів», як такий, що укладений із
застосуванням нечесної
підприємницької практики, а відтак не
створює для сторін юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю й позивачці мають бути
повернені грошові кошти, сплачені нею
на виконання такої угоди.

Проте погодитися з такими висновками
судів повністю не можна.

Судом установлено, що 7 вересня 2009 року
ОСОБА_1 уклала з ДП «Данкор» ТОВ «АКЦ
«Експрес-кредит інформ» договір № 03393
про надання консультативних послуг
щодо можливості придбання товарів
широкого асортименту, роз'яснення з
питань діяльності ТОВ «АКЦ
«Експрес-кредит», забезпечення
оформлення зазначеного договору та
додатків до нього про надання ТОВ «АКЦ
«Експрес-кредит» послуг на умовах
адміністрування фінансових активів
спрямованих на придбання замовником
товару, зазначеного у договорі
(будівельні матеріали).

Того ж дня, між ОСОБА_1 та ТОВ «АКЦ
«Експрес-кредит» було укладено договір
№ 03393, предметом якого є надання
виконавцем послуг, спрямованих на
придбання замовником товару, а саме
будівельних матеріалів на умовах
Програми діяльності ТОВ «АКЦ
«Експрес-кредит».

За умовами зазначеного договору
виконання послуг з адміністрування
фінансових активів полягає в тому, що
замовник щомісячно сплачує,
передбачені договором кошти, а ТОВ «АКЦ
«Експрес-кредит» формує групу клієнтів
(Об'єднання замовників), за рахунок
чистих і дострокових внесків яких
здійснюється придбання товару,
вартість якого складає 100 тис. грн.

Пунктами 7.8, 7.9 даного договору
визначено, що товар замовник одержує
відповідно до процедури видачі
гарантії на отримання товару, яку надає
виконавець послуг на власний розсуд з
урахуванням замовників, що зробили
найбільшу кількість внесків.

Відповідно до п. 4.1.1 з метою збільшення
Гарантійного фонду з подальшим його
використанням для оплати товару на
користь замовника та інших учасників
Об'єднання замовників, замовник
щомісячно повинен сплачувати 903 грн. 34
коп., які складаються з чистого платежу
833 грн. 34 коп. і адміністративних витрат
в сумі 70 грн.

Для отримання гарантії на отримання
товару необхідною умовою було
підписання договору № 03393 від 7 вересня
2012 року про надання консультативних
послуг, за надання яких замовник
повинен сплатити 9% від вартості товару,
що обумовлено в угоді й складає 9 тис.
грн.

Згідно квитанції від 7 вересня 2012 року
ОСОБА_1 сплачено на розрахунковий
рахунок ДП «Данкор» ТОВ «АКЦ
«Експрес-кредит інформ» 9 тис. грн. за
надання інформаційно-консультативних
послуг.

Законом України від 2 червня 2011 року
«Про внесення змін до деяких законів
України щодо регулювання ринків
фінансових послуг» (введено в дію з 9
січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4
Закону України «Про фінансові послуги
та регулювання ринків фінансових
послуг» та доповнено п. 111, відповідно
до якого до фінансових послуг
віднесено послуги з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг (як уповноважений державний
орган) (далі - Нацкомфінпослуг),
затвердила Ліцензійні умови
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах
(розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676
«Про затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах») (далі -
Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення,
сутність, правовий статус учасників (і
вимоги до них) такого виду фінансових
правовідносин, як придбання товарів у
групах.

З аналізу Ліцензійних умов слід
зробити висновок про те, що діяльність
таких груп направлена на легітимне
використання фінансової схеми із
залученням грошових коштів споживачів
для придбання певного виду товарів
та/або послуг.

Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групі - це
фінансова послуга, що надається
ліцензіатом і передбачає залучення
грошових коштів учасників групи,
об'єднання цих коштів з метою придбання
та розподілу товарів між учасниками
групи.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«АКЦ «Експрес-кредит» отримало
відповідний дозвіл (ліцензію) на
здійснення діяльності (надання
фінансової послуги) щодо « придбання
товарів у групах» - у Нацкомфінпослуг,
яка здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг.

Умови договору № 03393 від 7 вересня 2012
року не містять обов'язків позивачки
щодо залучення інших споживачів.

Право на отримання товару здійснюється
відповідно до розділу 7 цього договору,
згідно якого отримання кожним
споживачем товару здійснюється
виключно відповідно до платежів,
здійснених ним самим, і незалежно від
платежів інших клієнтів відповідача.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до п 7. Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» № 9
від 6 листопада 2009 року правочин може
бути визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом. У разі якщо під
час розгляду спору про визнання
правочину недійсним як оспорюваного та
застосування наслідків його
недійсності буде встановлено
наявність підстав, передбачених
законодавством, вважати такий правочин
нікчемним, суд, вказуючи про
нікчемність такого правочину,
одночасно застосовує наслідки
недійсності нікчемного правочину.

За положеннями, закріпленими у ч. 1, п. 7
ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист
прав споживачів», забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7
ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Як убачається з наведеного,
законодавець розрізняє ознаки, що
застосовуються до поняття
«пірамідальна схема» та «придбання
товарів у групах». Якщо перше є
порушенням законодавства, то друге, за
умови отримання відповідного дозволу
та дотримання всіх встановлених вимог,
є легітимною підприємницькою
діяльністю.

Такий висновок ґрунтується на головній
ознаці відсутності «пірамідальної
схеми» згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів» -
це товарність схеми, тобто
передбачення надання споживачу товару
в обмін на внесені ним кошти.

Так, за схемою придбання товарів у
групах придбання товарів для кожного
споживача (крім останнього)
відбувається, у тому числі й за рахунок
внесків інших учасників. Різниця між
споживачами-учасниками є тільки в часі
одержання товару кожним із них,
оскільки в кінцевому підсумку товар
одержать усі учасники, навіть ті, які
фінансово були найменш "активними", за
умови виконання ними умов договору.

Отже, якщо укладений сторонами
правочин передбачає одержання
споживачем необхідного йому товару,
визначає умови (схему фінансування
тощо), за яких такий товар може бути
одержаний (у тому числі закріплює
відповідні права та обов'язки сторін),
то до такого правочину не може бути
застосовано визначення «пірамідальної
схеми».

Аналогічна правова позиція викладена у
Постанові Верховного Суду України від
11 вересня 2013 року № 6-40цс13 у справі за
позовом про визнання угоди недійсною,
відшкодування майнової та моральної
шкоди, яка, відповідно до положень
статті 360-7 ЦПК України, є обов'язковою
для всіх судів України.

За таких обставин, висновок судів
попередніх інстанцій про нікчемність
договору через використання
відповідачами нечесної
підприємницької практики, що сприяє
розвитку пірамідальних схем є
передчасним і не узгоджується з
положеннями п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України
«Про захист прав споживачів» у
взаємозв'язку з нормами Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг».

Проте як суд першої так і апеляційної
інстанції на зазначене уваги не
звернули, у порушення вимог ст. ст. 213-214
ЦПК України зазначених положень закону
не врахували, заперечень відповідачів
належним чином не перевірили, не
з'ясували усіх дійсних обставин справи,
у достатньому обсязі не визначилися з
характером спірних правовідносин й
дійшли помилкового висновку щодо
наявності правових підстав для
задоволення позовних вимог.

Оскільки порушення норм матеріального
та процесуального права призвело до
неправильного вирішення справи, судові
рішення не можуть залишатися в силі й
підлягають скасуванню на підставі ч. 2
ст. 338 ЦПК України, а справа −? передачі
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу дочірнього
підприємства «Данкор» товариства з
обмеженою відповідальністю
«Альтернативний кредитний центр
«Експрес-кредит інформ» та товариства
з обмеженою відповідальністю
«Альтернативний кредитний центр
«Експрес-кредит» в особі представника
Бабича Сергія Миколайовича
задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 5 серпня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 22 жовтня 2013 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.С. Олійник

Судді:
В.І. Амелін

С.О. Карпенко

І.К. Парінова

В.О. Савченко