РІШЕННЯ

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого - судді Алтухової О.С.,

секретарі - Щукіна О.В., Ніколенко Д.М.,

за участю представника позивача
Антонюк Т.Ю., відповідача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
представника 3-ї особи Жигальської Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Лінарус
та партнери» до ОСОБА_2, 3-тя особа:
Приватне акціонерне товариство «СК
«ВУСО», про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, -

встановив:

Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю «Лінарус та
партнери» звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2, 3-тя особа: Приватне
акціонерне товариство «СК «ВУСО», про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, посилаючись на наступні
обставини.

08.08.2013 року о 13 год. 30 хв., на 455 км. а/ш
«Знам'янка-Луганськ-Ізварине» в
Ясинуватському районі Донецької
області було скоєне ДТП за участю водія
ОСОБА_2, який керував автомобілем
Шкода-Суперб реєстраційний номер
НОМЕР_1.

В результаті вищеозначеного ДТП водій
ОСОБА_2 зіткнувся із приладом штучного
освітлення, чим заподіяв матеріальну
шкоду Позивачу. Відповідно до приписів
діючого законодавства прилад штучного
освітлення погоджений у встановленому
порядку з УДАІ УМВС України, Службою
автомобільних доріг у Донецькій
області, та належить Позивачу на праві
власності.

01 листопада 2013 року ТОВ «Лінарус та
партнери» як потерпіла сторона
звернулось до Ясинуватського МВ ГУМВС
України в Донецькій області із
клопотанням повідомити про результати
розслідування за наслідками
дорожньо-транспортної пригоди яка
сталася 08.08.13 та надати копію
відповідного рішення за результатами
кримінального провадження.

05 грудня 2013 року від Ясинуватського МВ
ГУМВС України в Донецькій області
надійшов лист де зокрема зазначалось
що кримінальне провадження за фактом
ДТП, що мала місце 08.08.2013 року, на 455 км.
а/дор «Знам'янка-Луганськ-Ізварине»
в Ясинуватському районі Донецької
області за участю водія ОСОБА_2 та
невстановленого водія закрито за
відсутністю в діях останніх складу
кримінального правопорушення.

Статтею 35.1. Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
володільців транспортних засобів»
визначено, для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, -МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування, тому 11
грудня 2013 року ТОВ «Лінарус та
партнери» як потерпіла сторона
звернулось до ПАТ СК «ВУСО», із заявою
про виплату страхового відшкодування.

18 грудня 2013 року, за вих.№6234/595816 від ПАО
«СК «ВУСО» надійшов лист, де зокрема
зазначалось, відповідно до статті 6
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності володільців
транспортних засобів», страховим
випадком є дорожньо-транспортна
пригода, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого, на підставі чого,
керуючись п.32.1 статті 32 вищевказаного
Закону, у разі якщо шкода, заподіяна при
експлуатації забезпеченого
транспортного засобу, але за
спричинення якої не виникає
цивільно-правової відповідальності
відповідно до закону, страховиком не
відшкодовуються збитки.

Отже, ПАО «СК «ВУСО» посилаючись на
приписи Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
володільців транспортних засобів»
відмовила ТОВ «Лінарус та партнери» у
виплаті страхового відшкодування як
потерпілій третій особі.

Виходячи з викладеного просили суд
стягнути з відповідача на свою користь
матеріальну шкоду в розмірі 7146,00
гривень.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала вимоги позову та
просила їх задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні заперечували проти
задоволення позову. Просили відмовити
в задоволенні позову.

Представник 3-ї особи не заперечувала
проти стягнення матеріальної шкоди з
ОСОБА_2

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача та його
представника, представника 3-ї особи,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Як встановлено судом, 08.08.2013 року о 13
год. 30 хв., на 455 км. а/ш
«Знам'янка-Луганськ-Ізварине» в
Ясинуватському районі Донецької
області було скоєне ДТП за участю
невстановленого водія, який керував
невстановленим автомобілем та водія
ОСОБА_2, який керував автомобілем
Шкода-Суперб реєстраційний номер
НОМЕР_1. Внаслідок ДТП відбулось
пошкодження приладу штучного
освітлення.

Відповідно до постанови про закриття
провадження від 23.09.2013 року, в діях
водія ОСОБА_2 встановлено порушення
п.12.3 ПДР України, при цьому його дії не
знаходяться у причинному зв'язку з
настанням пригоди.

Цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля Sкoda Super B, д/н
НОМЕР_1, була застрахована в ПрАТ «СК
«ВУСО».

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності відшкодовує
у встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
особи.

11 грудня 2013 року ТОВ «Лінарус та
партнери» як потерпіла сторона
звернулось до ПрАТ СК «ВУСО», із заявою
про виплату страхового відшкодування.

18 грудня 2013 року, за вих.№6234/595816 від
ПрАТ «СК «ВУСО» надійшов лист, де
зазначалось, що відповідно до статті 6
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності володільців
транспортних засобів», страховим
випадком є дорожньо-транспортна
пригода, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого, на підставі чого,
керуючись п.32.1 статті 32 вищевказаного
Закону, у разі якщо шкода, заподіяна при
експлуатації забезпеченого
транспортного засобу, але за
спричинення якої не виникає
цивільно-правової відповідальності
відповідно до закону, страховиком не
відшкодовуються збитки.

Вказану відмову позивачем у
встановленому законом порядку не було
оскаржено.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

В зв'язку з тим, що дорожньо-транспортна
пригода сталася внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки, а
саме автомобіля відповідача та
невстановленого автомобіля,
застосуванню до вказаних
правовідносин підлягають положення ст.
1188 ЦК України, відповідно до яких шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: 1) шкода, завдана
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; 2) за
наявності вини лише особи, якій завдано
шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.
Якщо внаслідок взаємодії джерел
підвищеної небезпеки було завдано
шкоди іншим особам, особи, які спільно
завдали шкоди, зобов'язані її
відшкодувати незалежно від їхньої
вини.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні не знайшли свого
підтвердження доводи позивача
відносно того, що саме ТОВ «Лінарус та
партнери» є власником приладу
штучного освітлення, який було
пошкоджено внаслідок ДТП, що мала місце
08.08.2013 року.

Так, в якості доказу, на підтвердження
належності приладу штучного
освітлення на праві власності ТОВ
«Лінарус та партнери», представником
позивача були надані до суду наступні
документи: листи погодження проекту
організації дорожнього руху та
робочого проекту на будівництво АГНКС
вздовж автомобільного шляху
Київ-Луганськ-Ізварине», км 743+400
(праворуч) (а.с.20-22), договір
купівлі-продажу будівлі операторської,
відповідно до якого ТОВ «Лінарус та
партнери» придбало будівлю
операторської, розташовану за адресою:
Донецька обл., Ясинуватський р-н, с/рада
Спартаківська, станція
Донецьк-Сєвєрний, вул.Привокзальна,
буд.67 (а.с.24-28), видаткову накладну
№РН-0000394 від 13.11.2008 р. (а.с.66). В поданих
представником позивача документах
відсутні свідчення з приводу того, що
саме той прилад штучного освітлення, що
було пошкоджено внаслідок ДТП,
належить на праві власності ТОВ
«Лінарус та партнери».

Виходячи з наведеного, позивачем не
надано до суду будь-яких належних
доказів на підтвердження того, що ТОВ
«Лінарус та партнери» є власником
пошкодженого приладу штучного
освітлення. Таким чином, суд
позбавлений можливості вирішити
питання щодо відшкодування
матеріальної шкоди відповідачем саме
на користь ТОВ «Лінарус та партнери».

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 5, 6, 10, 11, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, суд
-

вирішив:

В задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лінарус
та партнери» до ОСОБА_2, 3-тя особа:
Приватне акціонерне товариство «СК
«ВУСО», про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
через Ворошиловський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Ворошиловського

районного суду м. Донецька

О.С.Алтухова