Справа № 645/3292/14
Провадження № 6/645/103/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Горпинич О.В.,

за участю секретаря судових засідань -
Погрібняк А.В..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду подання
державного виконавця Фрунзенського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання
державного виконавця Фрунзенського
відділу Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2,
для подальшого направлення до органів
паспортного контролю та Адміністрації
Державної прикордонної служби. В
обґрунтування подання зазначалася, що
на примусовому виконанні у
Фрунзенському ВДВС Харківського МУЮ
знаходиться виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа, виданого Фрунзенським районним
судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2
аліментів. Боржник аліменти не сплачує,
у зв'язку з чим виникла заборгованість
по аліментам, про об'єктивні причини,
які перешкоджають сплачувати ОСОБА_2
аліменти не повідомила.

На підставі викладеного державний
виконавець Фрунзенського ВДВС
Харківського МУЮ звернулася до суду із
відповідним поданням.

Державний виконавець Фрунзенського
ВДВС ХМУЮ у судове засідання не
з'явився, надано суду заяву, у якій
зазначалося про розгляд подання у
відсутності державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання,
виконавчого провадження, вважає, що
подання задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Закон України від 21 січня 1994 року
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» (далі - Закон)
регулює порядок здійснення права
громадян України на виїзд з України і
в'їзд в Україну, порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок,
визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

В статті 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» наведені
підстави тимчасової відмови у виїзді
за кордон, зокрема якщо боржник
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням.

При цьому сам факт наявності
невиконаного рішення суду боржником не
є відповідно до цього Закону підставою
для тимчасової заборони виїзду особи
за кордон без обов'язкового визначення
дій боржника по ухиленню від виконання
судового рішення.

За замістом п.5 ч.1 та ч.2 ст. 6
Закону, громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

З аналізу цих правових норм
вбачається, що особі, яка має паспорт
для виїзду за межі України, та має такий
намір, може бути відмовлено у виїзді за
кордон у випадку ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням до виконання
зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
(надалі - Закон) державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язання за
рішенням.

Згідно до п. 7 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року, питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується при виконанні
судових рішень у порядку,
передбаченому ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» та ст. 377-1
ЦПК України, зокрема в разі доведення
факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання. Окрім того
факт ухилення має підтверджуватися
сукупністю доказів, які державний
виконавець зазначає у поданні.

Згідно листа Міністерства
юстиції України «Щодо виїзду за кордон
осіб, які мають невиконані
зобов'язання, в тому числі зі сплати
аліментів, покладені на них рішенням
судів» від 6 червня 2008 року № 25-32/507
подання повинно відповідати вимогам,
що визначені цим листом, а саме подання
готується на бланку відповідного
відділу державної виконавчої служби за
підписом начальника цього відділу та
обов'язково має містити обґрунтування
ухилення боржника від виконання своїх
обов'язків.

Таким чином, при зверненні до суду
з вказаним поданням, органи державної
виконавчої служби повинні зазначати
обставини та надати відповідні докази,
про те, що боржник має паспорт для
виїзду за кордон, ухиляється від
виконання зобов'язань та його дії
свідчать про намір виїхати за кордон.

Дійсно на теперішній час
постановою від 03.11.2009 року відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання рішення суду.

Проте ані в матеріалах подання,
ані в матеріалах виконавчого
провадження не має даних щодо
отримання боржником постанови про
відкриття виконавчого провадження.

На час звернення до суду з
поданням, факт ухилення боржника від
виконання зобов'язань покладених на
нього рішенням повинен відбутися, бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні,
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12
Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема: - утримуватися
від вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення;
надавати у строк, установлений
державним виконавцем, достовірні
відомості про свої доходи та майно, у
тому числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про рахунки у
банках чи інших фінансових установах;
своєчасно з'являтися за викликом
державного виконавця; письмово
повідомляти державному виконавцю про
майно, що перебуває в заставі або в
інших осіб, а також про кошти та майно,
належні боржникові від інших осіб.

Тобто, під поняттям ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням, розуміються
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Враховуючи вищезазначене, суд не
вбачає підстав для задоволення подання
державного виконавця Фрунзенського
ВДВС Харківського міського управління
юстиції, оскільки ним не було надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження тих обставин, що
державним виконавцем вчинено всі дії,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження», спрямовані на
виконання рішення суду. Державним
виконавцем також не надано доказів на
підтвердження того, що боржник отримав
копію постанови про відкриття
виконавчого провадження, та про те, що
боржник, ухиляючись від виконання
рішення, вчиняє дії, які унеможливлюють
чи ускладнюють виконання рішення суду,
за час виконання рішення виїжджав за
межі України (довідку Державної
прикордонної служби), що призвело до
виникнення заборгованості, або боржник
безпідставно не заявлявся на виклики
державного виконавця.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України», ст. 3
Конституцією України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання
Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_2 -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена
до апеляційного суду Харківської
області через Фрунзенський районний
суд м. Харкова протягом п'яти днів з дня
її проголошення; у разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Головуючий суддя -