Справа № 466/7695/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"06" травня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Львова у складі:

головуючої - судді
ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретаря
ДУДИНСЬКОЇ З.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган
опіки та піклування Шевченківської
районної адміністрації Львівської
міської ради, про визначення місця
проживання малолітніх дітей,

в с т
а н о в и в :

ОСОБА_1 08.10.2013р. звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2 про визначення місця
проживання малолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом
з ним в АДРЕСА_1(ос.). Позов обґрунтовує
тим, що з 10.07.2005р. перебуває у шлюбі з
відповідачкою ОСОБА_2 Вони мають двоє
дітей. Діти з народження проживають за
вказаною адресою. Він створює дітям всі
належні умови для повноцінного
фізичного та духовного розвитку,
цікавиться навчанням, сприяє
естетичному розвитку дітей, вони
відвідують гуртки, додаткові курси
вивчення іноземної мови. Він постійно
піклується дітьми, купляє їм взуття,
одяг, книги, ходить з ними у театри.
Відповідачка впродовж останніх трьох
років самоусунулася від виховання
дітей, догляду за ними. В кінці 2013р.
відповідачка залишила місце їх
спільного проживання у будинку,
проживає окремо, діти залишилися на
його вихованні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_5 позов
підтримали повністю, покликаючись на
обставини, вказані у позовній заяві.
Просять задовольнити позов.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_6 в судовому засіданні позову не
визнали, вважають, що місце проживання
дітей повинно бути з матір'ю ОСОБА_2, яка
належно виконувала свої батьківські
обов'язки по відношенню до них. Вказали,
що позивач влаштовував конфлікти з
відповідачкою, вигнав її з будинку, де
вони спільно проживали, перешкоджає
спілкуванню відповідачки з дітьми.
Просять у задоволенні позову
відмовити.

Представник органу опіки та піклування
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради в судовому
засіданні позов ОСОБА_1 та висновок
органу опіки та піклування від 13.11.2013р.
щодо доцільності визначення місця
проживання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з батьком
ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 підтримав. Просить
задовольнити позов.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, представника третьої
особи, показання свідків, дослідивши
зібрані по справі докази, з'ясувавши
дійсні взаємовідносини сторін,
обставини справи, суд дійшов висновку
про можливість задоволення позову з
таких мотивів.

Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі.

За загальними положеннями ЦПК України
обов'язок суду під час ухвалення
рішення вирішити, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги позивача та якими доказами вони
підтверджуються; перевірити наявність
чи відсутність певних обставин за
допомогою доказів шляхом їх оцінки;
оцінити подані сторонами докази та
дійти висновку про наявність або
відсутність певних юридичних фактів.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 та
відповідачка ОСОБА_2 є батьками дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копіями
свідоцтв про народження.

Сторони з 10.07.2005р. перебували в шлюбі,
який розірвано рішенням
Шевченківського районного суду
м.Львова в 2013р.

Згідно ч.1 ст.160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Якщо мати та батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.

При вирішенні спору між батьками щодо
визначення місця проживання дітей, суд,
відповідно до ч.1 ст.161 СК України,
враховує ставлення кожного з батьків
до виконання своїх батьківських
обов'язків, особисту прихильність
дітей до кожного з них, вік та стан
здоров'я дітей, інші обставини, що мають
істотне значення. Також суд приймає до
уваги те, хто з батьків виявляє більшу
увагу до дітей, піклується ними, може
створити належні умови для їх
виховання, особисті якості батьків.

Судом встановлено, що діти з народження
зареєстровані та проживають у будинку
АДРЕСА_1, власником якого є
ОСОБА_1.(а.с.108). Будинок загальною площею
80,10кв.м складається з 4 кімнат, кухні,
комунальних вигод. Умови проживання
дітей були обстежені комісією органу
опіки та піклування, про що складено
відповідний акт від 28.10.2013р. З цього
акту вбачається, що для дітей відведена
окрема кімната, обладнана двохярусним
ліжком, є стіл, шафа. Санітарний стан
будинку задовільний, житло перебуває у
стані ремонту. У задньому дворі будинку
є гойдалка, місце для відпочинку.
Створено необхідні умови для
проживання, виховання та розвитку
дівчат (а.с.109).

Також встановлено, що відповідачка
ОСОБА_2, зареєстрована та проживає в
АДРЕСА_2, є співвласником цієї квартири.
Загальна площа квартири становить
23,30кв.м (а.с.111,116).

Позивач ОСОБА_1 працює, займає посаду
доцента кафедри НУ «Лвівська
політехніка», має сталий заробіток. За
місцем праці характеризується
виключно позитивно (а.с.104).

З характеристики СЗШ №91 м.Львова на
дитину ОСОБА_3 вбачається, що обоє
батьків цікавляться навчанням дитини,
однак позиція батька щодо шкільного
життя є більш активною (а.ч.106). З
характеристики ДНЗ №167 м.Львова на
дитину ОСОБА_4 - в основному дитиною
опікується батько (а.с.107).

Відповідачка ОСОБА_2 працює у
Львівському національному аграрному
університеті та посаді методиста на 0,5
ставки. За місцем праці вона
характеризується позитивно (а.с.60,118).

В матеріалах справи є медичні
документи, що свідчать про перебування
відповідачки ОСОБА_2 на стаціонарному
лікуванні у психіатричній лікарні в
2002р., 2010р., перебування її на обліку у
ЛОКПНД. Дані обставини суд приймає до
уваги, однак вони не є вирішальними для
суду при постановленні рішення про
визначення місця проживання дітей.

Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини.

Виховання дитини у дусі патріотизму,
любові до Батьківщини, свого народу,
його культури, звичаїв, традицій це є
першочерговий обов'язок батьків.
Батьки зобов'язані турбуватися не лише
про фізичне здоров'я дитини, але і по її
духовний і моральний розвиток.

Суд вважає, що обоє батьків люблять
дітей, вболівають за їх розвиток та
належне виховання.

Однак суд приймає до уваги більшу
прихильність дітей до батька, їх
бажання проживати разом з батьком.
Зазначені обставини зафіксовані в ході
психодіагностичного обстеження дітей,
проведеного практичним психологом
ЛОДПНД ОСОБА_7 (а.с.79,80).

Суд враховує висновок органу опіки та
піклування Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської ради
від 13.11.2013р. №36-3108, яким орган опіки та
піклування вважає за доцільне
визначити місце проживання дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_1

Представник органу опіки та піклування
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради в судовому
засіданні цей висновок підтримав
повністю.

В судовому засіданні були допитані
свідки зі сторони позивача ОСОБА_8,
ОСОБА_9, які підтвердили позитивне,
турботливе ставлення позивача до
дітей, його здатність самостійно
опікуватися ними. Свідок зі сторони
відповідачки ОСОБА_10 дала пояснення, що
про стосунки між сторонами їй відомо зі
слів відповідачки. Свідки ОСОБА_11,
ОСОБА_12, керівники гуртків, позитивно
відгукувалися про ставлення обох
батьків до дітей. Свідок ОСОБА_13, мати
відповідачки, дала показання про те, що
знаходиться на заробітках в Польщі, 1
раз на 6 місяців буває в Україні. З
донькою спілкується телефоном, про
конфлікти між сторонами їй відомо з її
слів. Не заперечила того, що позивач
вміє дбати про дітей та піклуватися
ними.

Вирішуючи по суті спір між батьками про
визначення місця проживання дитини суд
виходить з рівності прав батька та
матері, найкращих інтересів дитини,
проголошених Конвенцією про права
дитини від 20.11.1989р., ратифікованою
27.02.1991р.

Також суд приймає до уваги принцип 6
Декларації прав дитини від 20.11.1959р., за
яким дитина може бути розлучена з
матір'ю лише у винятковій ситуації. Суд
вважає, що до даних обставин може бути
застосовано цей виняток.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини.

На думку суду визначення в судовому
порядку місця проживання дітей та
пред'явлений у зв'язку з цим позов
спрямовано на захист інтересів дітей,
стабільність умов їх проживання,
виховання та розвитку.

Суд вважає, що з максимально можливим
урахуванням інтересів дітей слід
визначити місце проживання дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_1 за місцем
їх реєстрації та проживання.

Визначаючи місце проживання
малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_1
суд не позбавляє матері ОСОБА_2 права та
можливості особистого спілкування з
дітьми, обов'язку брати участь у
вихованні дітей.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд робить висновок, що
позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.8,10,11,57,58,60,88,209,212,213,215 ЦПК
України, ст.ст.7,160,161 СК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_1 за
адресою АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м.Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя: Н. Л. Луців-Шумська