У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області
в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

судів - Максимчук З.М., Григоренко М.П.,

секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю.,

за участю

позивача-відповідача ОСОБА_3 його
представника ОСОБА_4,

відповідача-позивача ОСОБА_5 її
представника ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Рівненської області цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача-позивача ОСОБА_5 на рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 21 лютого 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ нерухомого
майна, зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про зменшення частки у спільній
частковій власності.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового розгляду, що з'явились у
судове засідання, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського
суду Рівненської області від 21 лютого
2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
поділ нерухомого майна задоволено.
Поділено в натурі, припинивши право
спільної часткової власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 на будинковолодіння по АДРЕСА_1
наступним чином:

ОСОБА_5 виділено у власність з
житлового будинку частину І, до якої
входять приміщення: 1-2 - підсобна,
площею 16,3 кв.м.; 1-3 - підсобна, площею 24,9
кв.м.; 1-4 - котельня, площею 8,9 кв.м.; 1-6 -
передня, площею 21,4 кв.м.; 1-7 - жила, площею
19,1 кв.м.; 1-8 - жила, площею 13,7 кв.м.; 1-9 -
вбиральня, площею 2,6 кв.м., 1-10 - жила,
площею 16,7 кв.м.; господарські будівлі та
споруди: підвал, ? вхідного ганку (а), ?
огорожі (№1), ? огорожі (№2).

ОСОБА_3 виділено у власність з
житлового будинку частину ІІ, до якої
входять приміщення: 1 - гараж, площею 23,0
кв.м., 1-11 - сходова клітка, площею 9,6 кв.м.,
1-12 - передня, площею 20,7 кв.м., 1-13 - жила,
площею 19,1 кв.м., 1-14 - жила, площею 13,6 кв.м.,
1-15 - санвузол, площею 3,0 кв.м., 1-16 - жила,
площею 15,7 кв.м., господарські будівлі і
споруди: ? вхідного ганку (а), сарай (Б),
гараж (Б1), навіс (б), вбиральня (в), ?
огорожі (№1), ? огорожі (№2), хвіртка (№3),
ворота (№4), замощення (І), септик (септ).

Виділено ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у
спільну власність з житлового будинку
частину І,ІІ, до якої входять
приміщення: 1-1 - підсобна, площею 8,7 кв.м.,
1-5 - сходова клітка, площею 9,5 кв.м.

Зобов'язано ОСОБА_5 виплатити
ОСОБА_3 компенсацію частини ідеальної
частки, що становить 7172 грн.

Встановлено порядок користування
земельною ділянкою на якій розміщено
домоволодіння по АДРЕСА_1, згідно
варіанту І висновку №8/е від 24 грудня 2013
року судової будівельно-технічної
експертизи проведеної експертами ППФ
„Україна-сервіс" наступним чином:

ОСОБА_5 виділено в користування
частину земельної ділянки (мал.3 -
блакитний колір), яка має геометричні
розміри по периметру (в метрах): 5,42 - 4,50 -
1,00 - 16,38 - 7,38 - 0,61 - 9,12 - 12,41 - 30,00 і площею 210,0
кв.м.

ОСОБА_3 виділено в користування
частину земельної ділянки (мал.3 -
зелений колір), яка має геометричні
розміри по периметру (в метрах): 14,58 - 30,00
- 7,59 - 9,12 - 0,61 - 2,96 - 4,38 - 13,42 - 10,78 - 4,50 і
площею 210,0 кв.м.

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виділено в
спільне користування частину
земельної ділянки (мал.3 - жовтий колір),
яка має розміри по периметру (в метрах)
11,78 - 13,42 - 4,38 - 2,96 - 7,38 - 16,38 і площу 180,0 кв.м.

В задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
зменшення частки у спільній частковій
власності відмовлено за
безпідставністю.

На користь держави стягнуто
судовий збір з ОСОБА_3 в сумі 1505 грн. 90
коп. та ОСОБА_5 1491 грн. 10 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
вказує на незаконність рішення суду
першої інстанції в частині визначення
рівності часток сторін у спірного
будинковолодіння. Вважає, що суд першої
інстанції безпідставно послався на
рішення Рівненського міського суду від
14 листопада 2011 року, яким спірний
будинок визнано спільною сумісною
власністю подружжя та визначено по ?
частці між спірними сторонами.
Доводить, що ОСОБА_3 не має права на ?
частку спільного майна, при цьому
посилається на відсутність його участі
у будівництва будинку, з тих підстав, що
будівництво велось за рахунок її
власних коштів та коштів її батьків.
Покликаючись на судову практику та
норми матеріального права вважає, що за
обставин, що мають істотне значення,
частка ОСОБА_3 в спільному майні
подружжя може бути зменшена. Зазначає,
що за обставин викладених в
апеляційній скарзі, частка ОСОБА_3 моє
бути визначена в розмірі 1/5 частки.
Зазначає, що земельна ділянка для
будівництва житлового будинку
виділялась для неї, ще в період першого
шлюбу, вважає, що земельна ділянка
перебуває у її власності, про що
зазначено у громадянському паспорті,
за відсутності документів про право
власності, а тому ОСОБА_3 не має
будь-якого права на земельну ділянку,
зь урахуванням норм земельного
законодавства. За викладених обставин
просить рішення суду першої інстанції
скасувати, задовольнити частково
позовні вимоги ОСОБА_3 та повністю її
вимоги, зменшивши частку у власності на
будинок до 1/5 та провести розподіл
спільної власності по 4 варіанту, а всі
витрати покласти на ОСОБА_3

В запереченні на апеляційну
скаргу ОСОБА_3 зазначив, що вона є
безпідставною та необґрунтованою з
огляду на те, що питання визначення
часток в майні, що належало сторонам на
праві спільної сумісної власності,
визначено рішенням Рівненського
міського суду від 14 листопада 2011 року,
яке набрало законної сили. В судовому
порядку, не на користь ОСОБА_5,
вирішувалось питання про визнання
спірного будинку її особистою
власністю. Вирішуючи питання про поділ
майна подружжя, яким є будинок, було
встановлено, що його вклад в
будівництві складає більше 70%, що не
спростовано в суді першої інстанції.
Доводить, що будинок належить сторонам
на праві спільної часткової власності,
а не спільної сумісної власності, а
вирішуючи питання про поділ майна в
натурі суд вірно застосував норми
права про поділ такого майна. За
викладених обставин просить рішення
суду першої інстанції залишити без
змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що рішенням Рівненського міського суд
від 14 листопада 2011 року визнано
житловий будинок по АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 та виділено сторонам спору по ?
частці житлового будинку.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_3 про розподіл спільного майна
подружжя в натурі та відмовляючи у
позовних вимогах ОСОБА_5 про зменшення
частки у спільній сумісній власності
ОСОБА_3, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з рішення
Рівненського міського суду від 14
листопада 2011 року, яке набрало законної
сили, в обґрунтування якого покладено
висновок судово будівельно-технічної
експертизи №8/е від 24 грудня 2013 року,
проведеної експертами ППФ „Україна
сервіс", яким встановлена технічна
можливість поділу домоволодіння по
АДРЕСА_1, за першим варіантом, що є
найбільш приближений до ідеальних
часток співвласників та визначає
порядок користування земельною
ділянкою відповідно до часток
володіння житловим будинком.

Рішення суду прийнято з
дотримання приписів ст.70 СК України та
ст.367 ЦК України щодо рівності часток
майна подружжя, якщо цей об'єкт є
спільною сумісною власністю подружжя.

Необґрунтовані доводи
апеляційної скарги щодо відступлення
від засад рівності часток майна
подружжя у спільному майні.
Покликаючись на можливість такого
відступлення ОСОБА_5 не навела
будь-яких доводів, що мають істотне
значення для зміни часток у спільному
майні подружжя.

Істотне значення для зміни часток
у спільному майні подружжя визначено
п.30 постанови Пленуму Верховного Суду
України №11 від 21 грудня 2007 року „Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ майна
подружжя", яким вказано, що при
вирішенні спору про поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, суд згідно з ч.ч.2,3
ст.70 СК в окремих випадках може
відступити від засади рівності часток
подружжя, враховуючи обставини, що
мають істотне значення для справи, а
також інтереси неповнолітніх дітей,
непрацездатних повнолітніх дітей (за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування). Під
обставинами, що мають істотне значення
для справи, потрібно розуміти не тільки
випадки, коли один із подружжя не дбав
про матеріальне забезпечення сім'ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім'ї, але і випадки коли один із
подружжя не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку чи доходу
(ч. 1 ст. 60 СК).

Безпідставні доводи апеляційної
скарги, як підстави що мають істотне
значення для зменшення розміру частки
у спільному майні подружжя, проживання
ОСОБА_3 поза межами житлового будинку
та не сплату ним витрат за надані
комунальні послуги.

Доводами апеляційної скарги не
спростовано висновок суду щодо
виділення в користування часток
земельної ділянки для сторін, а ОСОБА_5
не довела, що земельна ділянка для
будівництва житлового будинку
перебуває у її власності. Право
власності на земельну ділянку,
набувається у відповідності до
ст.ст.373,374 ЦК України та ст.ст.78,81 ЗК
України та підтверджуватися державним
актом про право власності та державною
реєстрацією.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів вважає, що рішення суду
ухвалено без порушень норм
матеріального і процесуального права,
судом з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, в повній мірі,
апеляційна скарга не містить посилань
на закон, з порушенням якого ухвалено
рішення, та не спростовує правильності
висновків суду, а тому відсутні
підстави для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,307,308,313,314,315,317,324,325 ЦПК України
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 21 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий:
Ю.М. Рожин

Судді:
З.М. Максимчук

М.П. Григоренко