У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Перевальському районі
Луганської області на рішення
Перевальського районного суду
Луганської області від 12 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 24 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Перевальському районі
Луганської області про відшкодування
шкоди,

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Перевальському
районі Луганської області (далі −?
ВВДФССНВВПЗ України у Перевальському
районі Луганської області) про
стягнення моральної шкоди, у якому
зазначав, що 11 березня 1998 року, працюючи
на шахті «Ніканор-Нова» м. Зоринська
Перевальського району Луганської
області в якості прохідника з ним
стався нещасний випадок на
виробництві, внаслідок якого він
отримав трудове каліцтво. Висновком
МСЕК йому було встановлено ступінь
втрати працездатності з 24 квітня 2001
року −? 45 % за трудовим каліцтвом −?
вперше і безстроково та встановлена
ІІІ група інвалідності. Просив суд
стягнути з відповідача 70 тис. грн на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Перевальського районного
суду Луганської області

від 12 лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 24 березня 2014 року, позов
задоволено частково. Стягнуто з
ВВДФССНВВПЗ України у Перевальському
районі Луганської області на користь
ОСОБА_2 8 тис. грн на відшкодування
моральної шкоди. У задоволенні іншої
частини позову відмовлено.

У касаційній скарзі ВВДФССНВВПЗ
України у Перевальському районі
Луганської області, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Судовими рішеннями Верховного Суду
України, які є обов'язковими для всіх
судів України (стаття 360-7 ЦПК України),
та Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ і відповідають
положенню статті 58 Конституції
України, встановлено, що за загальним
правилом про дію нормативно-правового
акту у часі до кожної події, факту чи
відносин застосовується той
нормативно-правовий акт, який був
чинним на момент, коли вказана подія,
факт чи відносини мали місце, а не на
момент пред'явлення позову. У разі, коли
право на відшкодування моральної шкоди
виникало у позивача до 01 січня 2006 року,
тобто до набрання чинності як Законом
України «Про державний бюджет України
на 2006 рік», так і Законом України «Про
державний бюджет України на 2007
рік», якими було зупинено дію норм, що
передбачали право потерпілих на
відшкодування моральної шкоди, та
Законом України № 717-V потерпілі мали
право на відшкодування моральної шкоди
з Фонду соцстраху, незалежно від
моменту звернення до суду та дати
ухвалення судового рішення.

Суди обґрунтовано дійшли висновку про
часткове задоволення позову про
відшкодування моральної шкоди з
урахуванням роз'яснень, наведених у п. 9
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» та засад розумності та
справедливості.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Відділенню виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань у
Перевальському районі Луганської
області у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Перевальському районі Луганської
області про відшкодування шкоди.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік