Справа № 136/451/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"31" березня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Мочульської Л. Т.

за участю секретаря
Белінська С. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Липовці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 ДО
ЛУКАШІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ ради
Липовецького району Вінницької
області про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом на
житловий будинок

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з
зазначеним позовом до відповідача,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_2. Після її смерті
залишилось майно, житловий будинок "А"
з верандою "а" , 1955 року побудови,
загальною площею 46,2 кв. м., житловою
площею 31,9 кв. м. та господарські
будівлі: сарай "Б", погріб з шиєю "В",
огорожа №1, хвіртка №2, ворота №3, ?
криниці №4 які розташовані в АДРЕСА_1 ,
яке покійна заповідала їй.

Позивачка протягом шести місяців з дня
смерті спадкодавця, відповідно до
діючого законодавства, спадщину після
смерті тітки прийняла у встановленому
законом порядку. Однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
житловий будинок нотаріус відмовив,
так як виявилось, що даний будинок
належить колгоспному двору, а тому
належить його членам на праві сумісної
власності, тобто встановити яка частка
зазначеного будинку належить ОСОБА_2 не
представляється можливим.

В судове засідання позивачка не
з'явилась. Надала суду заяву, в якій
позов підтримала та просила
розглянути справу без її участі.

Представник відповідача в
судове засідання також не з'явився.
Надав суду заяву, в якій позов визнав
та просив розглянути справу без
участі представника сільської ради.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про можливість
задоволення клопотання сторін і
розгляд справи у їх відсутності.

Судом встановлено наступне:

11 вересня 2000 року, ОСОБА_2 склала
заповіт, який був посвідчений
секретарем Лукашівської сільської
ради Липовецького району Вінницької
області, 11 вересня 2000 року, за реєстром
№185, згідно з яким спадкодавець
заповідала все своє майно ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 померла ( свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_1).

Згідно з постановою про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 30.01.2014
року, винесеною державним нотаріусом
Липовецької державної нотаріальної
контори, позивачеві ОСОБА_1 відмовлено
у видачі на її ім'я свідоцтва про право
на спадщину за заповітом на житловий
будинок, який залишився після смерті
ОСОБА_2, в зв'язку з тим, що даний будинок
належить колгоспному двору, а тому
належить його членам на праві сумісної
власності, тобто встановити яка частка
зазначеного будинку належить ОСОБА_2 не
представляється можливим.

В силу ст. 1223 ЦК України, право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Позивач прийняла спадщину у
відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України,
подавши протягом шести місяців з дня
смерті спадкодавця (29.03.2012 року) заяву
нотаріусу про прийняття спадщини, що
підтверджено матеріалами спадкової
справи. Згідно з цими ж матеріалами,
осіб, які мають право на обов'язкову
частку у спадщині - немає.

Згідно з матеріалами спадкової
справи, заяви про відмову від спадщини
позивачка не подавала. 27.07.2013 року на
її ім'я нотаріусом видано одне
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку, що
залишилась після смерті ОСОБА_2

До складу спадкового майна входить
цілий житловий будинок "А" з верандою
"а", 1955 року побудови, загальною площею
46,2 кв.м., житловою площею 31,9кв. м. та
господарські будівлі: сарай "Б", погріб
з шиєю "В", огорожа №1, хвіртка №2,
ворота №3, ? криниці №4 які розташовані
в АДРЕСА_1 .

Згідно зі свідоцтвом № 112 про
право особистої власності на житловий
будинок, виданим виконкомом
Лукашівської сільської ради н.д. 16.05.1992
року, зареєстрованим Вінницьким
обласним об»єднаним бюро технічної
інвентаризації 16.05. 1992 року за №112,
житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1, належить колгоспному двору,
головою якого є ОСОБА_2 .

За діючим на час видачі свідоцтва
законодавством ( ч.1 ст.120 ЦК Української
РСР -1963 року, яка діяла до 16 грудня 1993 р)
майно колгоспного двору належало його
членам на праві сумісної власності.
Право власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
його припинення, мали ті члени
колгоспного двору , котрі до 15.04.1991 року
( дата введення в дію Закону України
«Про власність») не втратили права на
частку в його майні. На витребування
частки з майна колишнього колгоспного
двору, що збереглося на 15 квітня 1991
року, поширюється загальний трирічний
строк позовної давності.

У відповідності до довідки ,
виданої Лукашівською сільською радою
Липовецького району № 81 від 18.02.2014
року, станом на 15.04.1991 року житловий
будинок, розташований АДРЕСА_1, мав
статус майна, яке належало колгоспному
двору, членами якого була лише ОСОБА_2 (
а.с.6) .

Таким чином, матеріали справи свідчать,
що, на підставі свідоцтва № 112 про
право особистої власності на житловий
будинок, виданим виконкомом
Лукашівської сільської ради н.д. 16.05.1992
року, зареєстрованим Вінницьким
обласним об»єднаним бюро технічної
інвентаризації 16.05. 1992 року за №112,
житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1, належав виключно одноосібно
спадкодавцю ОСОБА_2

. Інвентаризаційна вартість
житлового будинку, господарських
будівель і споруд , відповідно до
технічного паспорту, складає 33841
гривень.

Згідно з нормами ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися наслідок його смерті.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України,
у разі визнання відповідачем позову,
суд, за наявності для того законних
підстав, ухвалює рішення про його
задоволення .

Враховуючи, що визнання
відповідачем позовних вимог - не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси третіх осіб, суд
приймає визнання відповідачем позову
та ухвалює рішення про задоволення
позову у повному обсязі

Отже, відповідно до вимог діючого
законодавства, позивачка має право на
спадкування за заповітом на майно,
яке належало спадкодавцю, у зв»язку з
чим суд позов задовольняє у повному
обсязі.

На підставі глави 84 ,ст.ст. 1218, 1223,
1268 ,1270, 1296,1297,1298 ЦК України , керуючись
ст. 174, 209-215 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на цілий
житловий будинок "А" з верандою "а" , 1955
року побудови, загальною площею 46,2
кв.м., житловою площею 31,9 кв. м. та
господарські будівлі: сарай "Б", погріб
з шиєю "В", огорожу №1, хвіртку №2,
ворота №3 , ? криниці №4 які
розташовані в АДРЕСА_1 .

На підставі статті 1299 ЦК України
право власності на зазначене нерухоме
майно підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку протягом десяти
днів. Після закінчення цього строку,
рішення набирає законної сили, якщо не
буде подано апеляційної скарги на
рішення суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська