РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2014 року
смт.
Старобешеве

Старобешівський районний суд
Донецької області у складі:

головуючої судді
Сазонової М.Г.

при секретарі
Євсєй Ю.М.,

за участі представника позивача
Руденко Л.М.,

відповідачів:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ПАТ «Донбасенерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у
якому зазначив, що відповідачі є
співвласниками житлової квартири
АДРЕСА_1. Житловий будинок перебуває на
балансі Позивача, який, в особі ЖКВ
Старобешівської ТЕС є виконавцем
житлово-комунальних послуг з
теплопостачання, водопостачання,
водовідведення, вивозу сміття,
утримання будинку та прибудинкової
території. Відносини з приводу надання
житлово-комунальних послуг оформлені
між Позивачем та ще одним
співвласником квартири ОСОБА_2
договором №3661 від 19.12.2008 р., який
передбачає обов'язок внесення плати за
надані послуги до 30 числа кожного
місяця. Через неналежне виконання
своїх обов'язків відповідачами, виник
борг, сума якого станом на 01.04.2014 року
складає 5506,47 гривень. У добровільному
порядку зобов'язання не виконується,
отже, Позивач просить суд стягнути з
відповідачів солідарно борг в
вищевказаній сумі.

У судовому засіданні представниця
позивача на задоволенні поточнених
позовних вимог наполягала, просила
виключити із кола відповідачів ОСОБА_2,
надала, відповідні змісту позовної
заяви пояснення та акт звірення
розрахунків від 31.03.2014 року.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти
позову заперечували з тих мотивів, що
вони не мешкають у квартирі, отже не є
споживачами комунальних послуг та не
вбачають наявності свого обов'язку, про
який вказує позивач. Будь-яких
письмових заперечень, заяв чи доказів
на користь своїх доводів не надали.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позовні
вимоги визнали.

Дослідивши позовні вимоги та подані
докази, заслухавши пояснення сторін,
суд приходить до висновку про
законність та обґрунтованість вимог
Позивача, які, таким чином, підлягають
задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.13 Конституції
України, власність зобов'язує.

Відповідно ст. 322 ЦК України, власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст.360 ЦК України,
зобов'язання, пов'язані зі спільним
майном стосуються всіх співвласників.

Відповідно до ст.67 Житлового кодексу
України, плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Відповідно до ст.151 ЖК України,
громадяни, які мають у приватній
власності жилий будинок (квартиру),
зобов'язані забезпечувати його
схоронність, провадити за свій рахунок
поточний і капітальний ремонт,
утримувати в порядку придомову
територію.

Згідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», споживач,
зокрема, зобов'язаний укласти договір
на надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору, оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Отже, законодавство покладає на
власників обов'язок нести витрати на
утримання свого майна, зокрема
своєчасно сплачувати надані
житлово-комунальні послуги, в
незалежності від оформлення їх в
статусі споживачів цих послуг.

Згідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ
№728700, виданого 11.01.2007 р. на підставі
розпорядження органу приватизації
Старобешівської ТЕС №2611 від 29.11.2006 р. та
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно №13188321 від 11.01.2007 р.,
відповідачі є співвласниками квартири
АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Згідно договору №3661 від 19.12.2008 р., що
складається з двох частин, укладеного
між Позивачем та ОСОБА_2, позивач
зобов'язався надавати
житлово-комунальні послуги
співвласникам вищевказаної квартири, а
саме, послуги з централізованого
опалення, постачання холодної води та
води для господарсько-побутових потреб
і водовідведення, а також послуг з
утримання будинку і споруд та
прибудинкових територій. Договором
передбачено обов'язок споживача
сплачувати надані житлово-комунальні
послуги у встановлений законом строк.

Відповідно до розрахунку суми боргу,
складеному Позивачем, боргові
зобов'язання у відповідачів
накопичувались починаючи з серпня 2008
року за всіма видами
житлово-комунальних послуг, що
надавалися Позивачем. Станом на 30.09.2013
року заборгованість складала 7786,83 грн.
(а.с.14-17).

Згідно до письмової «Інформації про
нарахування та сплату
житлово-комунальних послуг», поданої
Позивачем та Акту звірки розрахунків з
нарахування та сплати
житлово-комунальних послуг від 31.03.2014
року, підписаного представником
Позивача та всіма відповідачами, сума
боргу станом на 01.04.2014 року наростаючим
підсумком з врахуванням здійснених
частково оплат, склала 5506,47 гривень.

Наведені у розрахунках числові
покажчики розмірів фактичної сплати
відповідачами за надані
житлово-комунальні послуги
відповідають даним квитанцій про
сплату, пред'явлених відповідачами.

Отже відповідачі письмово, а зокрема, й
у судовому засіданні не заперечили
правильність нарахування
заборгованості та не надали жодних
доказів безпідставності наведених
Позивачем розрахунків.

Позивач надав докази численних
сповіщень відповідачів щодо наявності
заборгованості та необхідності
погасити її через надіслані
попередження, оголошення у пресі (а.с.
18-34).

З огляду на неподільність предмету
зобов'язання, який стосується
утримання однієї неподільної
нерухомої речі, оформленого одним,
нерозділеним особовим рахунком, згідно
до ст. 541 ЦК України, обов'язок
відповідачів є солідарним, що надає
Позивачу право вимагати його виконання
як повністю, так і в певній частці як
від усіх, так і від деяких солідарних
боржників.

Отже суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог у повному обсязі.

Судові витрати по справі, понесені
Позивачем, враховуючи вимоги ст.88 ЦПК
України суд має розподілити
пропорційно вирішенню позовних вимог,
отже солідарно стягнути на користь
Позивача з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 3,15, 88, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Донбасенерго» до ОСОБА_5,
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) та
ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Донбасенерго» в особі структурної
одиниці Старобешівської ТЕС (п/р
1865 у ТВБВ №10004/0191 філії Донецьке
ОУ ПАТ «Державний ощадбанк України»)
заборгованість з житлово-комунальних
послуг в сумі 5506,47 грн. (п'ять тисяч
п'ятсот шість гривен 47 коп.).

Стягнути солідарно з ОСОБА_5
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) та
ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Донбасенерго» в особі структурної
одиниці Старобешівської ТЕС (п/р
1865 у ТВБВ №10004/0191 філії Донецьке
ОУ ПАТ «Державний ощадбанк України»)
витрати зі сплати судового збору в сумі
229,40 грн. (двісті двадцять дев'ять
гривень 40 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Старобешівський районний суд
Донецької області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення суду. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

01.04.2014