Головуючий суду 1 інстанції - Бабічева
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 407/6165/13-ц
Провадження № 22ц/782/2210/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого судді: Коротенка Є.В.,

суддів: Околота Г.М., Дмитрієвої
Л.Д.,

при секретарі - Арутюнян Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі апеляційного суду
Луганської області в м.Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
рішення Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 23 квітня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі,
гідності та ділової репутації,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 23.04.2014 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про захист честі, гідності та ділової
репутації було відмовлено за
необґрунтованістю.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду
з апеляційною скаргою на нього,
вважають рішення незаконним,
необгрунтованим, ухваленим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просили його
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити їх позовні вимоги у
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної
цивільної справи колегія суддів
приймає до уваги положення ч.1 ст.303
Цивільного процесуального кодексу
України, відповідно до якого під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції у відповідності
до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України були
повно і всебічно дослідженні обставини
справи та дана належна оцінка доказам,
на які сторони посилалися в суді першої
інстанції. Суд правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
захист честі, гідності та ділової
репутації, суд першої інстанції
правильно прийняв до уваги положення
ст.30 Закону України „Про інформацію",
відповідно до якого ніхто не може бути
притягнутий до відповідальності за
висловлення оціночних суджень.
Оціночними судженнями, за винятком
наклепу, є висловлювання, які не
містять фактичних даних, критика,
оцінка дій, а також висловлювання, що не
можуть бути витлумачені як такі, що
містять фактичні дані, зокрема з
огляду на характер використання
мовно-стилістичних засобів (вживання
гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні
судження не підлягають спростуванню та
доведенню їх правдивості.

При цьому колегія суддів апеляційного
суду Луганської області погоджується з
висновком місцевого суду, що зі змісту
заяви відповідачки до генерального
директора ДП „Антрацит" щодо
автомобіля вбачається, що ОСОБА_4
висловила саме власні оціночні
судження відносно спірного питання,
інших фактичних данних щодо самого
ОСОБА_2 не повідомляла.

При таких обставинах, приймаючи до
уваги приписи п.19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи" № 1 від 27.02.2009 року, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про необгрунтованість
позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині
спростування відомостей щодо хвороби
батька позивачів на туберкульоз, то, на
думку колегії суддів, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що суду не надано достатніх належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що відповідачка поширювала
недостовірну інформацію про хворобу
батька ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка порочить
честь, гідність та ділову репутацію
позивачів.

Крім того, на думку колегії суддів,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є належними
позивачами у справі в цій частині, а їх
батько до суду з відповідними
позовними вимогами до ОСОБА_4 не
звертався.

Таким чином суд обгрунтовано відмовив
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі,
гідності та ділової репутації.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції і про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про відшкодування моральної шкоди,
оскільки вказані позовні вимоги є
похідними від позовних вимог про
захист честі, гідності та ділової
репутації.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 в частині
відшкодування матеріальних збитків у
вигляді втраченої вигоди, то такі
вимоги не можуть бути задоволені,
оскільки на їх обгрунтування позивачем
не надано жодного належного доказу, а
із матеріалів справи вбачається, що
договір оренди транспортного засобу
було розірвано 23.12.2013 року за взаємною
згодою та за ініціативою ОСОБА_3.(а.с.12,
64)

При таких обставинах, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи, будь-яких належних
доказів на підтвердження своїх доводів
апелянти суду не надали, тому судом
першої інстанції постановлене
правильне по суті і справедливе
рішення.

Приймаючи до уваги викладене,
керуючись ст.ст.304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 314-315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 23 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її оголошення, однак її може бути
оскаржено шляхом подання касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції: Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: