У х в а л а

іМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І.,
Остапчука Д.О., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом
Ізмаїльської міської ради до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7,
Управління архітектури та
містобудування, ОСОБА_8, Комунальне
підприємство «Ізмаїльське ПУВКГ», про
проведення перебудов будівлі, знесення
самовільно збудованих будівель, та за
позовом третіх осіб, що заявляють
самостійні вимоги щодо предмету спору
ОСОБА_9, ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_10, про усунення перешкод при
виконанні робіт, касаційною скаргою
Кулави Марини Ігорівни, яка діє в
інтересах Ізмаїльської міської ради на
рішення апеляційного суду Одеської
області від 28 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

Ізмаїльська міська рада звернулась до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що відповідачі самовільно, без
отримання дозволу, здійснили роботи по
будівництву будівель по АДРЕСА_1
Постановою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
Ізмаїльської міської ради від 25 червня
2004 року ОСОБА_5 була притягнута до
адміністративної відповідальності за
ст. 97 КпАП України, також Управлінням
містобудування та архітектури було
складено акт обстеження від 22 березня
2010 року про невиконання ОСОБА_5 припису
Управління містобудування та
архітектури від 24 грудня 2009 року про
оформлення у встановленому порядку
самовільно збудованої веранди або її
знесенні.

У зв'язку з тим, що відповідачі не
виконали даний припис та посилаючись
на положення ст. 376 ЦК України позивач
просив зобов'язати відповідачів
провести перебудову будівлі літ. «к1»
по АДРЕСА_1 та знести самовільно
збудовані будівлі: веранду літ. «к1»,
гараж літ. «М1», сарай літ. «Н1» та навіс
з бетонним майданчиком прилеглий до
веранди «к-к1» по АДРЕСА_1.

Треті особи - ОСОБА_9 та ОСОБА_7
звернулися із самостійними позовними
вимогами щодо предмету спору,
посилаючись на те, що вони є власниками
квартири АДРЕСА_1, а відповідачі
побудували навіс із бетонним
майданчиком на земельній ділянці
загального користування, де проходить
водопровід до їхньої квартири, тому в
разі його пошкодження вони будуть
позбавлені можливості виконати
ремонті роботи. У зв'язку з чим просили
зобов'язати відповідачів не чинити
перешкоди при виконання робіт по
прокладенню водопроводу, який
забезпечує водопостачання до їхньої
квартири та демонтувати бетонну
площадку прилеглу до будівлі літ. «к».

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 23 липня 2013
року позов задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4
провести перебудову будівлі літ. «к1»
по АДРЕСА_1 та знести самовільно
збудовані будівлі - гараж літ. «М1»,
сарай літ. «Н1», навіс прилеглий
до веранди літ. «к-к1» по АДРЕСА_1. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено. В задоволенні позовних
вимог третіх осіб, які заявляють
самостійні вимоги щодо предмету спору -
ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 28 листопада 2013 року рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позовних вимог
Ізмаїльської міської ради скасовано та
ухвалено в цій частині нове про відмову
в задоволенні позовних вимог. В іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

Кулава М.І., яка діє в інтересах
Ізмаїльської міської ради, не
погоджуючись з даним судовим рішенням
апеляційної інстанції, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечення на неї, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
суду, обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

Судом апеляційної інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
відсутності правових для задоволення
позовних вимог Ізмаїльської міської
ради, у зв'язку з чим правильно скасував
рішення місцевого суду в цій частині.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваних рішень
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Кулави Марини
Ігорівни, яка діє в інтересах
Ізмаїльської міської ради відхилити.

Рішення апеляційного суду
Одеської області від 28 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова М.І Наумчук Д.О.
Остапчук