Справа № 509/2883/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 року Овідіопольський
районний суд Одеської області у складі:

судді - Куркана М.М.

при секретарі - Савченко М.В.

з участю представника позивача ПАТ
«Марфін Банк» -Лапінської О.М.

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3 -
ОСОБА_4

третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду, в смт. Овідіополі
цивільну справу за позовом ПАТ «Марфін
Банк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_6

«Про звернення стягнення на предмет
іпотеки»

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ
«Марфін Банк», треті особи ОСОБА_6 ,
приватний нотаріус Овідіопольського
районного нотаріального округу ОСОБА_5

«Про визнання договору іпотеки
недійсним»,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року ПАТ «Марфін Банк»
звернувся до суду з вищевказаним
позовом, в якому зазначав, що 25 березня
2008 р. між ним та відповідачем ОСОБА_2 був
укладений договір іпотеки, який був
посвідчений приватним нотаріусом
Овідіопольського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 До
зазначеного договору 30.06.2009 р. між ним
та відповідачем був укладений договір
про внесення змін до вищевказаного
договору, який також був посвідчений
вищевказаним нотаріусом.

Предметом договору іпотеки була
земельна ділянка загальною площею 0.0474
га для ведення садівництва,
кадастровий №51237820:00:02:004:2046, яка
розміщена в АДРЕСА_1, належна на праві
власності ОСОБА_2.

Вказаний вище договір був укладений у
забезпечення зобов'язання по
кредитному договору №00926, укладеного
25.03.2008 р. ПАТ «Марфін Банк» та третьою
особою ОСОБА_6, відповідно до якого банк
надав ОСОБА_6 кредит в сумі 34 286,01
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом, пені та інших
передбачених вказаним вище договором
платежів .

Банк свої зобов'язання виконав у
повному обсязі.

ОСОБА_6 зобов'язання за вказаним
договором не виконав в зв'язку з чим,
банк звернувся до нього з позовом до
Іллічівського м/суду Одеської області,
рішенням якого від 08.08.2011 р. , яке
набрало законної сили 19.11.2011 р. з ОСОБА_6
на користь банку було стягнуто 38 330,21
долара США.

Після винесення зазначеного рішення
ОСОБА_6 добровільно погасив частину
заборгованості за основним договором
та відсотками у загальній сумі 2700
доларів США. В подальшому рішення суду
не виконувалось, в зв'язку з чим банком
були направлені на адресу ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 письмові повідомлення - вимоги
про необхідність повернення кредиту,
відсотків, неустойки та намір банку
звернути стягнення на предмет іпотеки
у випадку незадоволення вимоги.
Вказане вище повідомлення було
отримано відповідачем.

Вимога банку не була виконана,
заборгованість залишається
непогашеною і на 10.07.2013 р. становить 35 630,
21 дол. та 25 664,56 грн.

З вище зазначених підстав позивач
просив суд в рахунок погашення
заборгованості звернути стягнення на
предмет іпотеки - вказану вище земельну
ділянку.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав.

Відповідач позов не визнав та свою
чергу звернувся до суд із зустрічним
позовом, в якому зазначав, що дійсно
25.03.2008 р. між ним, як майновим
поручителем ОСОБА_6 та позивачем був
укладений та нотаріально посвідчений
договір іпотеки, предметом якого була
належна йому вищевказана земельна
ділянка.

Вважав, що вказаний договір має бути
визнаний недійсним, оскільки він не є
боржником за кредитним договором і сам
договір іпотеки не відповідає вимогам
закону України «Про іпотеку».

З вказаних підстав просив суд визнати
іпотечний договір від 25.03.2008 р. та
договір про внесення змін №1 до
договору іпотеки від 30.06.2009 р. недійсним
та припинити його дію.

В судовому засіданні ОСОБА_2 зустрічний
позов підтримав.

Представник відповідача за
зустрічними позовом Лапінська,
зустрічний позов не визнала у зв'язку з
його безпідставністю, та просив
застосувати до спірних правовідносин
позовну давність, оскільки оспорюваний
договір був підписаний ОСОБА_2 25.03.2008 р.,
в зв'язку з чим термін подачі позову до
суду сплив 25.03.2011 р.

Третя особа ОСОБА_6 позов банку не
підтримав, а зустрічний позов ОСОБА_2
визнав.

Третя особа приватний нотаріус
Овідіопольського районного
нотаріального округу ОСОБА_5
зустрічний позов не визнала, оскільки
вважала, що договір іпотеки, який вона
посвідчувала відповідав волевиявленню
сторін, Цивільному кодексу України та
Закону України «Про іпотеку».

Заслухавши пояснення сторін, дослідив
письмові докази по справі, суд вважає,
що позов банку підлягає задоволенню, а
зустрічний позов ОСОБА_2 задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.527 того ж Кодексу
боржник зобов'язаний виконувати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 вказаного вище
Кодексу якщо у зобов'язанні
встановлений строк(термін) його
виконання,то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор(заставодержатель) має
право у разі невиконання
боржником(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст.574 вказаного Кодексу
застава виникає на підставі договору,
закону або рішення суду.

Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою
є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Відповідно до ст.589 названого вище
Кодексу у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою
,заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів ,неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, витрат на
утримання заставленого майна, а також
витрат, понесених у зв'язку із
пред'явленням вимоги, якщо інше не
встановлено договором.

Відповідно до ст.590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом .

Заставодержатель набуває право
звернення на предмет застави в разі,
коли зобов'язання не буде виконано у
встановлений строк(термін), якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК
України наслідками порушення
відповідачем зобов'язання щодо
повернення чергової частини суми
кредиту є право позикодавця достроково
вимагати повернення всієї суми кредиту
та сплати процентів.

Відповідно до ст. 33 ч.1 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст.39 того ж Закону у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки в рішенні
суду зазначаються спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або застосуванням
процедури продажу, встановленої ст.38
цього Закону .

Судом встановлено, що між позивачем та
третьою особою ОСОБА_6 був укладений
кредитний договір, відповідно до якого
ОСОБА_6 отримав у позивача грошові
кошти у розмірі 34 286,01 долара США.
Вказаний факт підтверджується
кредитним договором (а.с.20-29) та
рішенням Іллічівського міського суду
від 08.08.2011р ., яким з ОСОБА_6 на користь
позивача була стягнута заборгованість
за вищевказаним кредитним
договором(а.с.39)

Наданий ОСОБА_6 кредит був забезпечений
договором іпотеки (а.с.14-19) між
відповідачем та позивачем, відповідно
до якого відповідач передав у іпотеку
позивачу вказану вище земельну
ділянку.

ОСОБА_6 свої зобов'язання по кредитному
договору не виконує в результаті чого
має заборгованість перед позивачем,
розмір якої становить 35 630,21 долара США
та 25 664,56 грн.

При таких обставинах суд приходить до
висновку, що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню.

Суд також вважає за необхідне стягнути
з відповідача на користь позивача
судові витрати по справі у вигляді
судового збору в сумі 114 грн.70 коп.(а.с.96).

Відмовляючи в задоволенні зустрічного
позову суд виходив з того, відповідачем
по зустрічному позову подана заява про
застосування до виниклих
правовідносин строку позовної
давності, відповідно до ст. 267 ч.3 ЦК
України, оскільки з моменту підписання
ОСОБА_2 оспорюваного ним договору
іпотеки і до подачі зустрічного позову
до суду пройшло більш як 3 роки (а.с.143).

Заяву про поновлення строку позовної
давності ОСОБА_2 до суду не подав.

Відповідно до ст.267 ч.4 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові, у
зв'язку з чим суд вважає, що в
зустрічному позові і має бути
відмовлено за спливом строку позовної
давності..

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 257, 261 ч.1, 267 ч.3, 526, 527, 530, 572,
574, 575, 589, 590, 591, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст.12,
33, 39 Закону України «Про іпотеку», суд -

РІШИВ:

Позов ПАТ «Марфін Банк» - задовольнити.

В рахунок погашення боргу за кредитним
договором № 00926 /RO від 25.03.2008 р. з
Дадатковою угодою №1 від 30.06.2009 р. в сумі
35 630,21 доларів США та 25 664,56 грн. звернути
стягнення на предмет іпотеки за
Договором іпотеки від 25.03.2008 р.
посвідченого приватним нотаріусом
Овідіопольського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстрованим № 442 - земельну ділянку
загальною площею 0.0474 га, для ведення
садівництва, кадастровий номер
51237820:00:02:004:2046, яка розміщена в АДРЕСА_1, з
правом іпотекодержателя - банку
продажу її шляхом застосування
процедури продажу, встановленої ст.38
закону України «Про іпотеку».

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ПАТ «Марфін Банк» треті особи
ОСОБА_6, приватний нотаріус
Овідіопольського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 «Про
визнання договору іпотеки недійсним»
-відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Овідіопольський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: М. М. Куркан