У х в а л а

26 травня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М.,
Попович О.В.,

Ступак О.В., Штелик
С.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 січня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про поділ спільного майна подружжя, за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 23 жовтня 2013 року
уточнений позов ОСОБА_3 та уточнений
зустрічний позов ОСОБА_4
задоволено частково.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 24 грудня 2013
року, рішення суду першої інстанції
скасовано, позов ОСОБА_3 та зустрічний
позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 січня 2014 року
у відкритті касаційного провадження у
справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду Луганської
області від 24 грудня 2013 року відмовлено
на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У травні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 січня 2014 року з підстави
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме: ст. ст.
65, 70, 71 СК України.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що, на
думку заявника, потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах, заявник
надав наступні судові рішення: ухвали
Верховного Суду України від 16 лютого 2011
року, 20 січня 2010 року, 06 квітня 2011 року, 15
лютого 2012 року; ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 грудня 2012 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з постановою пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Проте зі змісту ухвали Верховного Суду
України від 06 квітня 2011
року, постановленої у справі про поділ
майна подружжя, не вбачається
передбаченої ч. 1 ст. 355 ЦПК України
підстави для перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 січня 2014 року, оскільки у
зазначеній ухвалі предмет спору,
підстави позову, зміст позовних вимог і
фактичні обставини справи не є
тотожними у порівнянні з ухвалою, про
перегляд якої подано заяву.

Крім того додані до заяви ухвали
Верховного Суду України від
16 лютого 2011 року, 20 січня 2010 року, 15
лютого 2012 року та ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 грудня 2012 року, якими справи
направлено на новий судовий розгляд, не
є судовими рішеннями у подібних
правовідносинах, виходячи з того, що в
них не є тотожними встановлені судом
фактичні обставини.

Із урахуванням вищевказаного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що у
допуску до провадження Верховного Суду
України справи необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про поділ спільного майна
подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун
О.В.
Попович

О.В. Ступак

С.П. Штелик