АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/271/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1675/14
Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.
Доповідач Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду Полтавської
області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Корнієнка В.І. Карпушина Г.Л.

При секретарі: Коротун І.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

На рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 14 квітня 2014 року

В справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
та ОСОБА_3 (у їх власних інтересах та в
інтересах неповнолітніх дітей), ТОВ
«Житлобудсервіс» про вселення,
встановлення порядку користування
житловим приміщенням, покладення
зобов'язань, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, зазначаючи ,
що він є співвласником квартири
АДРЕСА_1.

Відповідачка чинить йому
перешкоди в користуванні власністю.

Просив встановити порядок
користування спірною квартирою,
зобов'язати ТОВ «Житлорембудсервіс» та
розділити особовий рахунок .

У лютому 2014 року позивач збільшив
позовні вимоги. Просив його вселити до
спірної квартири та зобов'язати ОСОБА_2
надати йому ключі від вхідних дверей
квартири.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської
області від 14 квітня 2014 року позов
ОСОБА_1 задоволений частково. Вселено
ОСОБА_1 до житлового приміщення -
АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надати
ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей
АДРЕСА_1.

Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову
в іншій частині вимог.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохав
рішення суду скасувати, вказував, що
рішення суду є незаконним і
необґрунтованим, висновки суду не
відповідають обставинам справи та
невірно застосовані норми
матеріального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення скарги.

Рішення суду в частині задоволених
позовних вимог не оскаржено та воно
не є предметом апеляційного
перегляду.

Задовольняючи частково позовні
вимоги ОСОБА_1 місцевий суд вірно
встановив фактичні обставини справи,
що спірна квартира належить на праві
спільної часткової власності :
позивачеві ОСОБА_1 - 3/10 частини
квартири; відповідачу ОСОБА_2 - ? частина
квартири; неповнолітній ОСОБА_4 - 1/5
частина квартири.

В спірній квартирі зареєстровані
позивач, відповідач ОСОБА_2 та
неповнолітні діти відповідачів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4

Також судом вірно було встановлено ,
що протягом тривалого часу ОСОБА_1 не
може користуватися своєю власністю
внаслідок того , що між ним та
відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 виникли
неприязні відносини з приводу поділу
спадщини, відкритої після смерті
батьків позивача та відповідача
ОСОБА_2, у тому числі часток батьків у
спірній квартирі.

Вхідних ключів у позивача немає.

Відповідно до вимог ст.355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно); майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності; спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність.

Згідно з вимогами ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою; кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» №20 від 22 грудня
1995 року визначено, що квартира, яка є
спільною сумісною чи спільною
частковою власністю, на вимогу
учасника (учасників) цієї власності
підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та
інші приміщення з самостійними
виходами, які можуть використовуватися
як окремі квартири або які можна
переобладнати в такі квартири. У
протилежному випадку може бути
встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

З матеріалів справи вбачається,
що загальна житлова площа квартири
АДРЕСА_1 складає 40 кв. м. (а.с. 84).
Позивачеві належить 3/10 частини
квартири, тобто 12 кв.м. Квартира
складається з трьох житлових кімнат: 13,9
кв.м., 16,8 кв.м., 9,3 кв.м. Позивач в позовних
вимогах ставить питання про виділення
йому у користування кімнати площею 13,9
кв. м, яка є суміжною з кімнатою 16,8 кв.м.

Аналізуючи план спірної квартири
(а.с.83) та враховуючи напружені
відносини між сторонами, наявність у
ОСОБА_2 сім»ї (чоловіка та трьох
неповнолітніх дітей), те, що позивач
просив виділити йому саме кімнату
площею 13,9 кв.м., хоча він має право лише
на площу 12 кв.м.,виділення позивачу у
справі житлової кімнати більшою
площею на яку він має право
власності, порушує права інших
співвласників житла, що є
неприпустимим.

В ході апеляційного розгляду
справи апелянт наполягав на
виділенні йому в користування саме
цієї кімнати, заперечуючи проти
виділення йому в користування іншої
житлової площі.

З врахуванням диспозитивності
судового процесу, меж позовних вимог
та балансу прав та інтересів сторін
колегія суддів приходить до висновку
про вірність висновків місцевого суду
про відмову в задоволенні позовних
вимог в цій частині.

Відсутні підстави і для
задоволення позовних вимог про
зобов'язання розділити особові
рахунки сторін, оскільки кожний із
співвласників зобов'язаний
сплачувати за комунальні послуги в
межах своєї частки власності, а як
зазначено вище ,у виділенні в
користування позивачу кімнати площею
13, 9 кв. м. відмовлено.

Доводи апеляційної скарги висновків
місцевого суду не спростували, та
підстави для переоцінки доказів у
справі колегією суддів не
встановлені.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч.1 ст. 307, 308, 315, 317,
319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 14 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом
двадцяти діб до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді : (підписи)

Копыя згідно: