АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Сп. № 22-ц/3954/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 р. Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Корчевного
Г.В.,

при секретарі - Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва
від 11 грудня2013 року за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року позивач Публічне
акціонерне товариство (ПАТ) «ВТБ Банк»
(далі БАНК) звернувся в суд з позовом до
відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 і просив
суд стягнути солідарно з відповідачів
загальну суму заборгованості за
кредитним договором № 623/0081-0000008 від 06
червня 2008 року у розмірі 2 068 262,29 грн. з
урахуванням 0,1% пені за порушення
зобов*язань щодо повернення кредиту та
3% річних ; стягнути судовий збір в сумі
3441,00 грн.; здійснити перерахунок
стягнутих коштів на розрахунковий
рахунок БАНКу.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 11 грудня 2013 року позов
задоволено частково (а.с.150-152).

Стягнуто солідарно з відповідачів
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь БАНКу
заборгованість в розмірі 2 066 459,83 грн. за
кредитним договором №
623/0081-0000008 від 06 червня 2008 року;

Стягнуто з відповідачів в рівних
частках з кожного по 1720,50 грн. судового
збору.

В решті позовних вимогам відмовлено.

У липні 2013 року відповідач ОСОБА_2
звернувся із зустрічним позовом до
БАНКу про визнання недійсним
кредитного договору № 623/0081-0000008 від 06
червня 2008 року (а.с.112-116).

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 11 грудня 2013 року зустрічний
позов залишено без розгляду у зв*язку з
повторною неявкою в судове засідання
позивача за зустрічним позовом. (а.с.147).

На рішення суду першої інстанції
відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій з посиланням на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права ставить питання
про скасування оскаржуваного рішення,
ухвалення нового рішення про відмову у
позові.

Іншими особами, які мають право на
апеляційне оскарження, рішення суду
першої інстанції не оскаржується.

Справу розглянуто без участі
відповідачки ОСОБА_3, яка належним
чином повідомлялась про час та місце
розгляду справи, про що свідчить
поштове зворотне відправлення від 28
березня 2014 року.

Представник ОСОБА_2- ОСОБА_5
(довіреність від 24 січня 2013 року а.с.183)
підтримав апеляційну скаргу;
представник БАНКу - скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
06 червня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ВТБ
Банк», і ОСОБА_2 укладено кредитний
договір № 623/0081-0000008, відповідно до
умов якого останній отримав кредит в
сумі 258 900,00 доларів США, строком до 06
серпня 2028 року зі сплатою 13,69% річних за
користування кредитним коштами (а.с.
9-17).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
позивачем та відповідачкою ОСОБА_3
укладено 06 червня 2008 року договір
поруки № 623/0081-0000008 -п01, відповідно до
якого остання зобов*язувалась перед
кредитором відповідати по
зобов*язаннях ОСОБА_2 за кредитним
договором ( а.с.25-28).

Позивач зобов'язання за кредитним
договором виконав у повному обсязі, а
саме: видав відповідачу ОСОБА_2
кредитні кошти на суму 258 900,00 доларів
США, що підтверджується заявою про
видачу готівки № 540 від 06 червня 2008 року
(а.с.29.31).

В свою чергу, ОСОБА_2 зобов'язалась
здійснювати погашення кредиту та
відсотків за користування кредитом
відповідно до графіку погашення
кредиту та сплати процентів, що є
додатком до кредитного договору
(ас.18-23).

Пункт 10.1 кредитного договору
передбачає, що у разі прострочення
позичальником зобов*язань з погашення
кредиту та/або сплати процентів за його
користування, позичальник
зобов8язаний сплатити на користь
кредитора пеню за кожен день
прострочення у розмірі 0,1 % від суми
прострочених зобов*язань за кожний
день прострочення.

Заборгованість за кредитним договором
за період з 21 лютого 2012 року по 19
березня 2013 року складається: з 1955448,44
грн.(поточна, прострочена
заборгованість) заборгованості за
кредитом з урахуванням пені 5404,94 грн., 3%
річних - 450,41 грн.; борг за процентами за
користування кредитними коштами - 112 813
грн. (поточна, прострочена
заборгованість) з урахуванням пені 22
088,77 грн., 3% річних - 1840,73 грн. (а.с.5-8).

20 березня 2013 року відповідачам листами
№ 308/101-2 направлено вимогу-повідомлення
про погашення заборгованості за
кредитним договором (а.с.32-36).

Статтями 526, 530 ЦК України передбачено,
що зобов'язання повинно виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а якщо
у зобов'язанні встановлений термін
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей термін.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Матеріали справи містять заяву на
видачу готівки № 540 від 06 червня 2008
року, відповідно до якої отримувачем
кредитних коштів в сумі 258 900,00 доларів
США є ОСОБА_2 Заява мітить підпис
останнього, номер паспорта, паспортні
дані, які зазначено і в кредитному
договорі, і відповідають копії
паспорту громадянина України ОСОБА_2
(а.с.29,37,38).

Доводи апеляційної скарги стосовного
того, що кредитні кошти не отримувались
спростовуються матеріалами справи.

Інші доводи скарги стосовно того, що на
час видачі кредитних коштів в
іноземній валюті позивач не був
фінансовою установою; на порушення
вимог Закону України «Про захист прав
споживачів» відповідачу не було надано
повної інформації про особу
кредитодавця не приймаються до уваги.

Ці питання апелянтом ставились у
зустрічній позовній заяві щодо
визнання недійсним кредитний договір,
однак в судові засідання відповідач не
з*являвся,поданий зустрічний позов не
підтримав, ухвалою суд першої
інстанції зустрічний позов залишив
без розгляду.

Недійсним спірний кредитний договір в
установленому порядку не визнано.

Представником апелянта в суді
апеляційної інстанції надано витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
та фізичних осіб-підприємців стосовно
юридичної особи ЗАТ «Внєшторбанк
Україна», дата формування витягу - 04
лютого 2014 року. Даний витяг не був
предметом розгляду в суді першої
інстанції. Поважність причин
неподання даного витягу суду першої
інстанції не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги, залишення
оскаржуваного рішення, яке ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, без змін. Доводи
апеляційної скарги правильність
висновку суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст..ст.303,307,308, 313 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 11 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: