Єдиний унікальний номер 243/4628/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/413/2014
Єдиний унікальний номер 243/4628/13-ц
Головуючий 1 інстанції Ільяшевич
23 січня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:
головуючого судді
суддів
Алексєєва А.В., Кішкіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 25 листопада 2013
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до державних виконавців відділу
державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про
відшкодування моральної шкоди та
скасування постанов про відкриття
виконавчого провадження, накладення
Рішенням Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 25 листопада
2013 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до
державних виконавців відділу
державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про
відшкодування моральної шкоди та
скасування постанов про відкриття
виконавчого провадження, накладення
штрафу відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився
позивач ОСОБА_1 та оскаржив його в
апеляційному порядку, в апеляційній
скарзі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким розглянути позовні
вимоги по суті та задовольнити їх в
повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 підтримав доводи
апеляційної скарги, просив її
задовольнити, рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким задовольнити його
позовні вимоги.

Відповідачі державні виконавці
відділу державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в судове засідання апеляційного
суду не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, про що свідчить телефонограма,
зареєстрована в журналі телефонограм
за № 3970 від 11 січня 2014 року, надали
клопотання, згідно якого просять
справі розглянути за їх відсутності.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання
апеляційної інстанції не з'явився, про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, надав
заяву, згідно якої просить справу
розглянути за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
дослідивши матеріали цивільної справи,
перевіривши наведені в апеляційній
скарзі доводи, апеляційний суд вважає,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
як вбачається з матеріалів справи, що 15
березня 2013 року Слов'янським
міськрайонним судом Донецької області
ухвалено рішення, яким позовні вимоги
ОСОБА_5 задоволено та зобов'язано
ОСОБА_1 не чинити перешкод в
користуванні земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 з боку земельної ділянки по
АДРЕСА_1 в межах від А - Б - 11,00 м, від Б до
В - 24,00 м, 05,15, 45,56 м. Стягнуто з ОСОБА_1 в
дохід держави судовий збір та стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 витрати на
оплату правової допомоги.

Рішення суду набрало законної сили 26
березня 2013 року.

01 квітня 2013 року відповідно до розписки
представником позивача ОСОБА_5
отримано рішення суду та 2 виконавчих
листи.

05 квітня 2013 року від відповідача ОСОБА_1
надійшла апеляційна скарга на рішення
суду від 15 березня 2013 року.

25 квітня 2013 року ухвалою апеляційного
суду Донецької області рішення
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 15 березня 2013 року
залишено без змін.

08 квітня 2013 року подано заяву про
примусове виконання рішення суду від 15
березня 2013 року. 10 квітня 2013 року
винесено постанови про відкриття
провадження про примусове виконання
рішення суду про зобов'язання ОСОБА_1 не
чинити перешкоди в користуванні
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 з боку
земельної ділянки по АДРЕСА_1 в межах
від А - Б - 11,00 м, від Б до В - 24,00 м, 05,15, 45,56
м, та стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_5 витрат на оплату правової
допомоги (а.с.46).

09 липня 2013 року та 18 липня 2013 року
заступником керівника ВДВС ОСОБА_4 були
винесені постанови про накладення
штрафу на ОСОБА_1 на підставі складених
актів про невиконання рішення суду від
15 березня 2013 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції керувався
Законом України «Про виконавче
провадження», і виходив з того, що в
даному випадку позивачем не надано
доказів на підтвердження своїх
позовних вимог щодо неправомірності
дій державних виконавців та
спричинення ними моральної шкоди
позивачеві.

Апеляційний суд вважає висновки суду
обґрунтованими і такими, що
підтверджуються матеріалами справи та
вимогами закону.

Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
кодексом, вернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає зокрема у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

З п. 5 постанови пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995
року № 4 вбачається, що відповідно до
загальних підстав цивільно- правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної і немайнової
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору. Обов'язкової
підставою для деліктної
відповідальності за завдання
моральної шкоди є встановлення
причинного зв'язку між шкодою і
протиправною поведінкою особи.

З огляду на викладене, апеляційний суд
приходить до висновку, що в суді першої
інстанції встановлено, що діями
відповідачів позивачеві не заподіяно
моральної шкоди, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа відкрити
виконавче провадження.

Згідно із ч. 5 ст. 12 Закону України «Про
виконавче провадження» сторони
зобов'язані письмово повідомити
державного виконавця про виникнення
обставин, що зумовлюють обов'язкове
зупинення виконавчого провадження
тощо.

Як встановлено в судовому засіданні,
повідомлення про відкриття
апеляційного провадження учасниками
виконавчого провадження державним
виконавцям не надавалось. Позивач
подав апеляційну скаргу на рішення
суду від 15 березня 2013 року після вступу
рішення в законну силу, в зв'язку з чим
апеляційним судом Донецької області за
клопотанням ОСОБА_1 йому було поновлено
строк для апеляційного оскарження.

Як пояснив в судовому засіданні
апеляційного суду ОСОБА_1 постанови про
відкриття виконавчого провадження від
10 квітня 2013 року він отримав 17 квітня 2013
року, але з заявою про зупинення
виконавчого провадження до відділу
державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції він не звертався.

Отже, виходячи з викладеного, суд
першої інстанції обґрунтовано дійшов
висновку про відсутність підстав
визнання дій державних виконавців
неправомірними, а постанов про
відкриття виконавчого провадження від
10 квітня 2013 року такими, що підлягають
скасуванню.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають в повному обсязі так, як ним
не надано жодних доказів на
підтвердження його позовних вимог.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
правовідносини, що склалися між
сторонами і їм надана належна оцінка, в
судовому рішенні повно відображені
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело
або могло призвести до помилкового
судового рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги і скасування судового рішення
немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд,

у х в
а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 25 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді