Ухвала іменем україни16 квітня 2014 року

м. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:
головуючого: Макарчука М.А.,
суддів:
Леванчука А.О., Мазур
Л.М.,Маляренка А.В., Нагорняка
В.А.,розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного
суду Київської області від 20 листопада
2013 року, в с т а н о в и л а: У квітні 2013
року ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки. Вказувало, що 31 серпня
2007 року між ним та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № 77.2./СЖ-309.07.2 згідно
з яким позивач відкрив ОСОБА_2
відновлювальну кредитну лінію на
споживчі цілі у розмірі 250 тис. доларів
США строком по 31 серпня 2009 року включно,
а позичальник зобов'язався повернути
отриманий кредит не пізніше 31 серпня 2009
року та сплатити нараховані проценти
за користування кредитом на умовах,
визначених угодою. Для забезпечення
виконання зобов'язань у повному обсязі
за кредитним договором між ПАТ
«РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_3 31
серпня 2007 року укладено договір
іпотеки, предметом якого був садовий
будинок житловою площею 18,7 кв. м,
загальною площею 129, 30 кв. м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
земельна ділянка, надана для ведення
садівництва площею 0,0911 га, що
знаходиться за тією ж адресою.
Позичальник не виконує своїх
зобов'язань за кредитною угодою і
станом на день подачі позовної заяви
сума позики за кредитним договором №
77.2/СЖ-309.07.2 від 31 серпня 2007 року
повернена не була і становила: суму
простроченої заборгованості за
кредитом - 250 тис. доларів США; суму
простроченої заборгованості за
процентами за кредитом - 30 956, 16 доларів
США; суму пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 39 965 тис.
грн, суму пені за несвоєчасне погашення
процентів за кредитом - 5 391 919 грн 84 коп.;
суму 3 % річних від суми прострочених
процентів за кредитом - 27 677 грн 88 коп.
Після уточнення позовних вимог
ПАТ «РОДОВІД БАНК» просило стягнути з
ОСОБА_2 на його користь суму
заборгованості за кредитом в розмірі 250
тис. доларів США, суму заборгованості
за відсотками - 30 956,16 доларів США, суму
пені за несвоєчасне погашення
кредитної заборгованості в розмірі - 45
356 919 грн 84 коп., три проценти річних від
суми простроченої кредитної
заборгованості у розмірі - 232 813 грн, 30
коп. У рахунок погашення
заборгованості за кредитом звернути
стягнення на предмет іпотеки за
договором іпотеки від 31 серпня 2007 року,
укладеним між Банком та ОСОБА_3, а саме:
садовий будинок житловою площею 18,7 кв.
м, загальною площею 129,30 кв. м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
земельну ділянку надану для ведення
садівництва площею 0,0911 га, що
знаходиться за тією ж адресою.
Визначити спосіб реалізації предмета
іпотеки - садового будинку житловою
площею 18,7 кв.м, загальною площею 129,30 кв.
м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
та наданої для ведення садівництва
площею 0,0911 га, що знаходиться за тією ж
адресою, шляхом проведення прилюдних
торгів; встановити початкову ціну
продажу предмета іпотеки, на рівні не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
незалежним експертом на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій. Вирішити питання про судові
витрати. Рішенням Обухівського
районного суду Київської області від
06 вересня 2013 року в
задоволенні позову ПАТ «РОДОВІД БАНК»
відмовлено. Рішенням апеляційного
суду Київської області від 20 листопада
2013 року рішення районного суду
скасовано й ухвалено нове рішення у
справі, яким позов ПАТ «РОДОВІД БАНК»
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на його користь заборгованість за
кредитним договором у сумі 280 956,16
доларів США, 3% річних - 232 813 грн 30 коп., а
також пеню в сумі 998 750 грн. В рахунок
погашення вказаної заборгованості
звернуто стягнення на предмет іпотеки
за договором іпотеки від 31 серпня 2007
року, укладеним між ПАТ «РОДОВІД БАНК»
та ОСОБА_3 а саме: садовий будинок
АДРЕСА_1 садове товариство, та земельну
ділянку надану для садівництва, площею
0,0911 га, що знаходиться за тією ж
адресою. Визнано спосіб реалізації
зазначеного предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів.
Встановлено початкову ціну продажу
предмета іпотеки на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності - незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат. У касаційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
обґрунтовуючи свої доводи порушенням
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права. Касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, місцевий суд вважав
обґрунтованими заявлені вимоги, але
позивач пропустив строк позовної
давності і позові відмовив саме з цих
підстав. Скасовуючи рішення
місцевого суду та ухвалюючи нове
рішення про задоволення позовних
вимог, апеляційний суд вважав, що
ОСОБА_2 20 травня та 26 серпня 2010
року визнавав свої боргові
зобов'язання, а тому строки позовної
давності не закінчився. Проте повністю
погодитися з висновком апеляційного
суду не можна. Згідно з ч. 1 ст. ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Відповідно
до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 179
ЦПК предметом доказування під час
судового розгляду є факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення або мають інше значення
для вирішення справи (причини
пропуску строку позовної давності
тощо) і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення. Згідно з
ч. ч. 3-5 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту. Місцевим судом встановлено і
підтверджується належними та
допустимими письмовими доказами, що 31
серпня 2007 року між банком та ОСОБА_2
укладено кредитний договір №
77.2./СЖ-309.07.2 згідно з яким позивач
відкрив ОСОБА_2 відновлювальну
кредитну лінію на споживчі цілі у
розмірі 250 тис. доларів США строком до 31
серпня 2009 року. Виконання
кредитної угоди забезпечено договором
іпотеки між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та
ОСОБА_3 від 31 серпня 2007 року, предметом
якого є садовий будинок житловою
площею 18,7 кв.м., загальною площею 129,30 кв.
м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
та земельна ділянка, надана для ведення
садівництва площею 0,0911 га, що
знаходиться за тією ж адресою. Зважаючи
на зміст заявлених ПАТ «РОДОВІД БАНК» 25
квітня 2013 року вимог до
відповідачів, предметом судового спору
є правовідносини між банком та ОСОБА_2
які ґрунтуються на кредитній угоді №
77.2./СЖ-309.07.2 від 31 серпня 2007 року, та
правовідносини між банком та ОСОБА_3,
які ґрунтуються на договорі іпотеки
від цієї ж дати. Разом з тим зі змісту
рішення апеляційного суду вбачається,
що апеляційний суд не звернув належної
уваги на те, що права і обов'язки
кожного із відповідачів визначаються
окремими угодами з банком і не з'ясував
обставин виконання сторонами кожного
договору, в тому числі і договору
іпотеки, та не перевірив дотримання
позивачем строків позовної давності за
кожною із угод, незважаючи на заяву
відповідачів у суді першої інстанції.
Внаслідок неповного з'ясування всіх
обставин справи апеляційний суд
прийшов до передчасного висновку про
звернення позивача до суду було в межах
позовної давності і зокрема з вимогами
до іпотекодавця. Оскільки
апеляційним судом належним чином не
перевірені доводи апеляційної скарги в
межах заявлених вимог і доводів
апеляційної скарги, то ухвалене ним
рішення підлягає скасуванню із
направленням справи на новий
апеляційний розгляд. Керуючись ст. ст.
336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу
ОСОБА_3 задовольнити частково. Рішення
апеляційного суду Київської області
від 20 листопада 2013 року
скасувати, а справу направити на новий
апеляційний розгляд.
Ухвала оскарженню не
підлягає.Головуючий:
Макарчук М.А.

Судді:
Леванчук А.О.

Мазур Л.М.

Маляренко А.В.

Нагорняк В.А.