Справа №591/4424/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Клименко А. Я.Номер
провадження 22-ц/788/165/14 Суддя-доповідач -
Білецький О. М. Категорія - 27
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Білецького О. М.,

суддів - Семеній Л. І., Бойка В. Б.,

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Кредитної спілки «Громадська
каса»

на рішення Зарічного районного суду
м.Суми від 10 грудня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Кредитної
спілки «Громадська каса» про стягнення
заборгованості по депозитних вкладах,

в с т а
н о в и л а :

22 травня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із вказаним позовом.

Рішенням Зарічного районного суду
м.Суми від 10 грудня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто з КС «Громадська
каса» на користь ОСОБА_3 24606 грн. 39 коп.
заборгованості по депозитах та
нарахованих відсотках і 229 грн. 40 коп.
судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на неповноту з'ясування
обставин справи, невідповідність
висновків фактичним обставинам та
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить
зазначене рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Вказує, що суд не перевірив
правильність нарахування відсотків за
угодами про вклад та взяв до уваги лише
довідку відповідача з помилковими
розрахунками.

Зазначає, що після закінчення строків
вкладів вкладник не вимагав повернення
коштів, тому відповідно до п.3.7 угод,
термін їх дії вважається продовженим
на умовах вкладу на вимогу під 2% річних.

Крім того вважає, що після смерті
кредитора ОСОБА_4 зобов'язання
припинилось в силу ч.2 ст.608 ЦК України,
отже після ІНФОРМАЦІЯ_1 не було підстав
нараховувати будь-які відсотки по
вкладах, а їх нарахування здійснене
відповідачем помилково.

Заслухавши пояснення представника
відповідача і заперечення позивача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
і вбачається з матеріалів справи, між
КС «Громадська каса» та ОСОБА_4 були
укладені Угоди про вклад фізичної
особи:

- від 23 грудня 2005 року №20 на суму 30000 грн.
строком на 1 рік (п.2.1) з нарахуванням 22%
річних за користування коштами (п.3.1)
(а.с.6-8);

- від 01 жовтня 2007 року №41 на суму 10000
грн. строком на 2 роки (п.2.1) з
нарахуванням 22% річних за користування
коштами (п.3.1) (а.с.9-11).

У п.3.7 вказаних Угод визначено, що якщо
після закінчення строку, зазначеного у
п.2.1 цих угод вкладник не вимагає
повернення сум вкладів, термін дії угод
вважається продовженим на умовах
вкладу на вимогу.

Відповідно до депозитної політики КС
«Громадська каса» по вкладам своїх
членів, затвердженої рішенням
спостережної ради №01 від 17 січня 2005
року, процентна ставка, що сплачується
по депозитним вкладам «до вимоги»
становить 2% (а.с.36).

Відповідно до видаткових касових
ордерів ОСОБА_4 за життя здійснювалися
повернення депозитних внесків та
виплата нарахованих відсотків у
розмірі 22% річних, а саме:

- ВКО від 25 грудня 2006 року - 6846 грн. 33 коп.
нарахованих відсотків (а.с.51);

- ВКО №1677 від 29 жовтня 2008 року - 15000 грн.
депозитного внеску (а.с.50);

- ВКО №1680 від 31 жовтня 2008 року - 8000 грн.
депозитного внеску (а.с.49);

- ВКО №1687 від 03 листопада 2008 року - 5000
грн. депозитного внеску (а.с.48);

- ВКО №196 від 16 квітня 2009 року - 6000 грн.
депозитного внеску (а.с.47);

- ВКО № 211 від 27 квітня 2009 року - 10000 грн.
депозитного внеску (а.с.45);

- ВКО №569 від 07 грудня 2009 року - 5000 грн.
виплата нарахувань (а.с.44).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Із довідки від 22 жовтня 2010 року, виданої
КС «Громадська каса» для оформлення
спадщини, вбачається, що станом на 01
жовтня 2010 року залишок коштів по угодах
від 23 грудня 2005 року №20 та від 01 жовтня
2007 року №41 на ім'я ОСОБА_4 складає
відповідно 19873 грн. 17 коп. та 510 грн. 83
коп. (а.с.57).

Згідно зі свідоцтвом про право на
спадщину за законом від 16 листопада 2010
року, виданого приватним нотаріусом
ОСОБА_5 за реєстровим №1992, спадкоємцем
ОСОБА_4 є його дружина - ОСОБА_3, до
складу спадщини крім іншого входить
вклад з відповідними відсотками та
нарахованою компенсацією, що
знаходиться у КС «Громадська каса» на
загальну суму 20384 грн. (а.с.12).

Згідно з видатковим касовим ордером
ВКО №103 від 22 квітня 2011 року, вже після
смерті вкладника, ОСОБА_3 здійснена
виплата нарахувань по договору №20/05 у
сумі 2000 грн., також виходячи із ставки 22%
річних (а.с.46).

12 лютого 2013 року КС «Громадська каса»
видала позивачці довідку, з якої
слідує, що станом на 01 лютого 2013 року:

- за угодою №20/05 від 23 грудня 2005 року
сума депозиту складає 14165 грн. 87 коп., а
сума відсотків - 9827 грн. 62 коп.;

- за угодою №41/07 від 01 жовтня 2007 року
сума депозиту складає 440 грн. 37 коп., а
сума відсотків - 172 грн. 53 коп. (а.с.15).

Тобто, загальна сума цих коштів
становить 24606 грн. 39 коп.

13 лютого 2013 року та 23 березня 2013 року
ОСОБА_3 зверталася до КС «Громадська
каса» із заявами про повернення їй суми
вкладів з відсотками (а.с.13, 14).

За таких правильно і з достатньою
повнотою встановлених на підставі
належним чином досліджених та оцінених
доказів обставин, місцевий суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
позивачка, як спадкоємець першої черги
за законом померлого ОСОБА_4, яка
прийняла спадщину (ст.ст.1216, 1261, 1268, 1296 ЦК
України), на підставі
правонаступництва набула у повному
обсязі прав кредитора по внесеним на
ім'я її чоловіка вкладам з нарахованими
по них відсотками і компенсацією (п.2 ч.1
ст.512, ст.514, ч.1 ст. 516, ч.1 ст.517, ст.ст.1218, ч.2
ст.1228 ЦК України).

Оскільки продовжуючи проводити на них
нарахування відсотків за ставкою 22%
річних, КС «Громадська каса» виплатила
їй лише частину відсотків та усупереч
ст.ст.525, 526, 629, ч.1 ст.1058 ЦК України не
виконала її вимогу про повернення
решти коштів після закінчення терміну
дії угод про вклад, суд на законних
передбачених ст.ст.1060, 1061 ЦК України та
ст.2 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» підставах,
стягнув із даного боржника на користь
ОСОБА_3 залишок вкладів та нарахованих
на них самим відповідачем відсотків
станом на 12 лютого 2013 року.

Доводи апеляційної скарги таких
висновків суду не спростовують.

Так, після закінчення строків дії
вказаних угод кошти і надалі
залишалися на рахунках відповідача. Ці
договори не продовжувалися та не
переукладалися. КС «Громадська каса»
добровільно продовжувала, як за життя
вкладника, так і після його смерті,
нараховувати відсотки по вкладах за
ставкою 22% річних, що убачається з
наданої нею довідки від 12 лютого 2013
року.

Із змісту угод про вклад вбачається, що
сторонами не було обумовлено порядок
заміни кредитора, а тому він підлягає
врегулюванню у порядку встановленому
законом.

Та обставина, що за життя сам вкладник,
а після його смерті і правонаступник -
дружина, зверталися з вимогами про
повернення вкладів підтверджується як
довідками про часткову виплату цих
коштів обом особам, так і письмовими
зверненнями ОСОБА_3

Той факт, що КС «Громадська каса»
визнавала позивачку правонаступником
кредитора, підтверджується видачею їй
уже після смерті вкладника довідок про
наявну заборгованість по вкладах та
виплатою на її вимогу 22 квітня 2011 року
частини нарахувань по депозиту.

Отже в силу ч.5 ст.1061 ЦК України проценти
на банківські вклади повинні були
нараховуватися за ставкою 22% річних до
дня повернення вкладу кредитору.

За таких обставин суд першої інстанції
правильно не взяв до уваги як належні
докази інші розрахунки, проведені
відповідачем 30 вересня 2013 року, тобто
уже під час даного спору, за ставкою 2%
річних (а.с.37-38, 39).

Відповідно до ст.515 ЦК України
зобов'язання фінансової установи, у
даному випадку - кредитної спілки,
виплачувати проценти на суму вкладу не
є нерозривно пов'язаним з особою
вкладника, тому таке зобов'язання
відповідача не припинилось внаслідок
смерті вкладника та триває до моменту
фактичного повернення коштів
правонаступнику кредитора.

В силу чого безпідставним є посилання
апелянта на положення ч.2 ст.608 ЦК
України, яка до даних спірних
правовідносин застосуванню не
підлягає.

Рішення місцевого суду в цій частині
узгоджується і з висновками
висловленими Верховним Судом України у
постанові від 22 січня 2014 року за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах у справі №6-157
цс 13, які в силу ч.1 ст.360-7 ЦПК України є
обов'язковими.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції постановлене з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, є законним і обґрунтованим, а
тому підстав для його зміни чи
скасування не вбачається.

Судовий збір на користь держави за
розгляд справи у суді першої інстанції
місцевий суд не позбавлений можливості
достягнути з відповідача в порядку
ст.220 ЦПК України.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313 -
315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки
«Громадська каса» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду
м.Суми від 10 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -