У х в а л а

іменем україни

16 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Штелик С.П.,

суддів: Коротуна В.М.,
Попович О.В.,

Дем'яносова
М.В., Cтупак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Приватного
сільськогосподарського підприємства
«Сподобівське» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18 про продовження строку дії
договорів оренди землі, за зустрічними
позовами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18 до Приватного
сільськогосподарського підприємства
«Сподобівське» про усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження земельними ділянками та
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційними скаргами ОСОБА_13, ОСОБА_12
та ОСОБА_19, який діє в інтересах ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, на рішення апеляційного суду
Харківської області від 25 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року Приватне
сільськогосподарське підприємство
«Сподобівське» (далі - ПСП
«Сподобівське») звернулося до суду з
указаним позовом, обґрунтовуючи вимоги
тим, що 11 червня 2007 року між ПСП
«Сподобівське» та відповідачами були
укладені договори оренди земельних
ділянок, розташованих на території
Сподобівської сільської ради
Шевченківського району Харківської
області, строком на п'ять років. До
закінчення строку договорів оренди -
ПСП «Сподобівське» були направлені
відповідачам листи-повідомлення про їх
поновлення з проектом додаткових угод,
за умовами яких орендна плата
збільшувалась до 3 % від грошової оцінки
земельних ділянок. Протягом двох
місяців заперечень від орендодавців
щодо поновлення договорів оренди
земельних ділянок не надходило.
Вважаючи договори поновленими, ПСП
«Сподобівське» продовжило
використання земельних ділянок.

Враховуючи вказане, позивач просив
визнати поновленими на той же строк і
на тих же умовах договори оренди
земельних ділянок, укладених 11
червня 2007 року між відповідачами та ПСП
«Сподобівське».

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18
звернулися до суду із зустрічним
позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 11
червня 2007 року між ними та ПСП
«Сподобівське» були укладені договори
оренди земельних ділянок, розташованих
на території Сподобівської сільської
ради Шевченківського району
Харківської області, строком на п'ять
років. У травні 2012 року вони в письмовій
формі повідомили ПСП «Сподобівське»
про намір обробляти земельні ділянки
самостійно. Враховуючи вказане,
просили усунути перешкоди в
користуванні та розпорядженні
земельними ділянками та зобов'язати
ПСП «Сподобівське» повернути земельні
ділянки власникам.

Рішенням Шевченківського районного
суду Харківської області від 12
березня 2013 року, у задоволенні позову
ПСП «Сподобівське» було відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18 було задоволено.

Усунено перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
земельною ділянкою площею 5,8616 га, яка
належить ОСОБА_15, шляхом зобов'язання
ПСП «Сподобівське» передати її
власнику.

Усунуто перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
земельною ділянкою площею 6,7658 га, яка
належить ОСОБА_14 шляхом зобов'язання
ПСП «Сподобівське» передати її
власнику.

Усунуто перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
земельною ділянкою площею 5,3917 га, яка
належить ОСОБА_4, шляхом зобов'язання
ПСП «Сподобівське» передати її
власнику.

Усунуто перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
земельною ділянкою площею 5,0065 га, яка
належить ОСОБА_5, шляхом зобов'язання
ПСП «Сподобівське» передати її
власнику.

Усунуто перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
земельною ділянкою площею 5,0280 га, яка
належить ОСОБА_6, шляхом зобов'язання
ПСП «Сподобівське» передати її
власнику.

Усунуто перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
земельною ділянкою площею 5,0055 га, яка
належить ОСОБА_7, шляхом зобов'язання
ПСП «Сподобівське» передати її
власнику.

Усунуто перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
земельною ділянкою площею 5,0054 га, яка
належить ОСОБА_8, шляхом зобовязання
ПСП «Сподобівське» передати її
власнику.

Усунуто перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
земельною ділянкою площею 4,8767 га, яка
належить ОСОБА_17, шляхом зобов'язання
ПСП «Сподобівське» передати її
власнику.

Усунуто перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
земельною ділянкою площею 5,1017 га, яка
належить ОСОБА_18, шляхом зобов'язання
ПСП «Сподобівське» передати її
власнику.

Усунуто перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
земельною ділянкою площею 5,5551 га, яка
належить ОСОБА_16, шляхом зобов'язання
ПСП «Сподобівське» передати її
власнику.

У задоволенні зустрічних позовних заяв
ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13 було
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 25 грудня
2013 року, рішення суду першої
інстанції було скасовано та у справі
ухвалено нове рішення, яким позов ПСП
«Сподобівське» було задоволено.
Визнано укладені 11 червня 2007 року між
ПСП «Сподобівське» та ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18 договори оренди земельних
ділянок за № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3,
НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8,
НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12,
НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16,
розташованих на території
Сподобівської сільської ради
Шевченківського району Харківської
області, поновленими на той саме строк
і на тих саме умовах, які були
передбачені договорами.

У задоволенні позовних вимог про
усунення перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження
земельними ділянками та зобов'язання
вчинити певні дії було відмовлено.

У касаційних скаргах ОСОБА_13, ОСОБА_12 та
ОСОБА_19, який діє в інтересах ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, просять скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Касаційні скарги підлягають
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що відповідачі є
власниками земельних ділянок,
розташованих на території
Сподобівської сільської ради
Шевченківського району Харківської
області.

11 червня 2007 року між ПСП «Сподобівське»
та відповідачами були укладені
договори оренди земельних ділянок,
розташованих на території
Сподобівської сільської ради
Шевченківського району Харківської
області, строком на п'ять років.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ПСП «Сподобівське» та
задовольняючи зустрічний позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
волевиявлення на укладення договорів
оренди відповідачі не мали, а бажали
самостійно обробляти належні їм
земельні ділянки.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив з
того, що позовні вимоги ПСП
«Сподобівське» знайшли своє
підтвердження, зустрічні позовні
вимоги є безпідставними.

Проте, з таким висновком апеляційного
суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі
припиняється, зокрема, в разі
закінчення строку, на який його було
укладено.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України
«Про оренду землі» після закінчення
строку, на який було укладено договір
оренди землі, орендар, який належно
виконував обов'язки відповідно до умов
договору, має за інших рівних умов
переважне право на поновлення
договору.

У разі поновлення договору оренди
землі на новий строк його умови можуть
бути змінені за згодою сторін.

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди, то за відсутності письмових
заперечень орендодавця протягом
одного місяця після закінчення строку
договору він підлягає поновленню на
той самий строк і на тих самих умовах,
які були передбачені договором.
Письмове заперечення здійснюється
листом-повідомленням.

Судами встановлено, що спірні земельні
ділянки перебували у користуванні ПСП
«Сподобівське» на підставі договорів
їх оренди, термін дії яких закінчився 11
червня 2012 року і які сторонами не
переукладалися та не реєструвалися.

Як вбачається з матеріалів справи, 10
травня 2012 року ПСП «Сподобівське»
направило відповідачам
листи-повідомлення про поновлення
договорів оренди на той же самий строк
та на умовах, що орендна плата
становитиме 3 % від грошової оцінки
земельної ділянки.

Проте, між сторонами не було досягнуто
домовленості про продовження оренди
земельних ділянок, згоди на
продовження використання земельних
ділянок відповідачі не давали, що
підтверджується письмовими заявами
(а.с. 100, 108, 109, 118, 126, 127, 133, 134, 142, 143, 152, 153, 216,
225, 247, 249, 315) про незгоду продовжувати
договори оренди земельних ділянок.

За таких обставин оскільки фактично
договори оренди припинили свою дію у
зв'язку із закінченням строку, на який
їх було укладено, із врахуванням
положень ст. 33 Закону України «Про
оренду землі», ст. ст. 116, 124 ЗК України,
ст. 648 ЦК України, висновки суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позовних вимог відповідають
обставинам справи і є правомірними.

Вирішуючи справу та відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої
інстанції, правильно дав оцінку
обставинам справи, вірно визначив
характер правовідносин між сторонами
та вірно застосував норми
матеріального права, ухвалив законне і
обґрунтоване рішення.

Суд апеляційної інстанції
вищевказаних обставин та норм чинного
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини, не врахував, помилково
скасувавши рішення суду першої
інстанції.

Згідно зі ст. 339 ЦПК України,
установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

За таких обставин судове рішення
апеляційного суду не може вважатися
законним й обґрунтованим та відповідно
до положень ст. 339 ЦПК України підлягає
скасуванню із залишенням в силі
судового рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_13, ОСОБА_12 та
ОСОБА_19, який діє в інтересах ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 25 грудня 2013 року скасувати,
рішення Шевченківського районного
суду Харківської області від 12
березня 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.П. Штелик

Судді:
В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

О.В. Попович

О.В. Cтупак