КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МАКІЇВКИ
Справа
№ 268/3413/13-ц
Провадження № 2-о/268/3/14
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2014 року

м. Макіївка

Кіровський районний суд міста
Макіївки Донецької області у складі:

головуючий суддя Ситенко
А.І.

при
секретарі Тіняковій
Д.Ю.

за
участю сторін: заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в місті Макіївка справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту окремого
проживання та неведення спільного
господарства, заінтересована особа -
ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду в порядку окремого провадження із
заявою про встановлення факту окремого
проживання та неведення спільного
господарства з дружиною,
заінтересована особа - ОСОБА_2,
мотивуючи необхідність встановлення
зазначеного факту захистом у
майбутньому від виникнення до нього
можливих претензій за майновими
зобов'язаннями його дружини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
заявлені вимоги, в обґрунтування яких
послався на факти і обставини,
викладені в заяві, та зазначив, що з 11
травня 2012 року він перебуває з ОСОБА_2 у
зареєстрованому шлюбі, який до
теперішнього часу не розірваний. Під
час перебування у шлюбі ОСОБА_2
народила дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком якої вказаний він. Після
реєстрації шлюбу спільне життя з
ОСОБА_2 не склалося, оскільки у кожного
з них різні, не співпадаючи погляди на
питання подружніх взаємовідносин і
поведінки у сім'ї, у зв'язку з чим між
ними виникали суперечки та сварки, які
призвели до втрати почуття любові. З
червня 2012 року вони припинили шлюбні
відносини, з цього часу вони мешкають
окремо за різними адресами, не ведуть
сумісне господарство і фактично не
спілкуються між собою. За час окремого
проживання він дійшов висновку, що
примирення між ними та подальше
подружнє життя стало неможливим, а
збереження шлюбу суперечить його
інтересам, однак, приймаючи до уваги
недосягнення дитиною однорічного віку,
він позбавлений можливості розірвати
шлюб у встановленому законом порядку. У
липні 2013 року від знайомих він
дізнався, що його дружина уклала з
банківськими установами кредитні
договори, за підставі яких отримала
грошові кошти, які у подальшому
витратила виключно на свої потреби. За
даними договорами на теперішній час
існує заборгованість. Враховуючи, що
кредитні договори були укладені ОСОБА_2
під час перебування з ним у
зареєстрованому шлюбі, отримані нею
грошові кошти можуть вважатися
спільною сумісною власністю подружжя і
як наслідок можуть створювати для
нього у майбутньому зобов'язання щодо
їх погашення, відношення до яких він
особисто немає. Крім того, встановлення
зазначеного факту йому також необхідно
для особистих потреб і власного спокою.

Посилаючись на викладені обставини,
заявник просив суд встановити факт
окремого проживання та неведення
сумісного господарства з дружиною
ОСОБА_2 починаючи з 15 червня 2012 року без
зазначення кінцевої дати встановлення
названого факту.

Заінтересована особа ОСОБА_2, не
погоджуючись із заявленими вимогами в
судовому засіданні зазначила, що вона
дійсно з 11 травня 2012 року перебуває із
заявником ОСОБА_1 у зареєстрованому
шлюбі. Від сумісного проживання вони
мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає разом з нею. Після реєстрації
шлюбу вони постійно мешкали за місцем
її проживання - в квартирі АДРЕСА_1. За
місцем проживання ОСОБА_1 - в квартирі
АДРЕСА_2, за час перебування у шлюбі
вони сумісно проживали лише два дні.
Після реєстрації шлюбу стосунки між
ними погіршились, однак незважаючи на
це, вони періодично продовжували разом
проживати в її квартирі у різний
проміжок часу, а загалом біля трьох
місяців. Остаточно шлюбні відносини
між ними припинилися 13 - 16 липня 2013 року
і саме з цього часу вони з ОСОБА_1
припинили будь - які відносини. У період
перебування у шлюбі вона за власною
ініціативою оформила з банківськими
установами два кредитних договори, до
яких заявник не має ніякого відношення.
За даними правочинами вона самостійно
виконує взяті зобов'язання і будь - якої
заборгованості по кредитах немає.

Враховуючи викладені обставини, а
також невідповідність дати припинення
сімейних відносин, зазначену заявником
- з 15 червня 2012 року, ОСОБА_2 просила суд
відмовити ОСОБА_2 у задоволенні
заявлених вимог.

Вислухавши пояснення заявника,
заінтересованої особи, допитавши
свідків та дослідивши надані докази,
суд у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК
України) встановив наступне.

За приписами частин 1 і 2 статті 234
Цивільного процесуального кодексу
України окреме провадження - не вид
непозовного цивільного судочинства, в
порядку якого розглядаються цивільні
справи про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значеня для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав. Суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про: 5) встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень частини 1 і 2
статті 256 Цивільного процесуального
кодексу України суд розглядає справи
про встановлення факту: 1) родинних
відносин між фізичними особами; 2)
перебування фізичної особи на
утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно
для призначення пенсії або одержання
допомоги по загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню; 4)
реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу,
усиновлення; 5) проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу; 6)
належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті; 7) народження особи в
певний час у разі неможливості
реєстрації органом державної
реєстрації актів цивільного стану
факту народження; 8) смерті особи в
певний час у разі неможливості
реєстрації органом державної
реєстрації актів цивільного стану
факту смерті; 9) смерті особи, яка
пропала безвісти за обставин, що
загрожували їй смертю або дають
підстави вважати її загиблою від
певного нещасного випадку внаслідок
надзвичайних ситуацій техногенного та
природного характеру. У судовому
порядку можуть бути встановлені також
інші факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України у
пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року
№ 5 «Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», з відповідними змінами і
доповненнями, роз'яснив, що згідно до
статей 255, 271 Цивільного процесуального
Кодексу України в порядку окремого
провадження розглядаються справи про
встановлення фактів, якщо: згідно з
законом такі факти породжують юридичні
наслідки, тобто від них залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав громадян;
чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;
заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення; встановлення
факту не пов'язується з наступним
вирішенням спору про право. Наведений у
ст.?273 ЦПК перелік фактів, які
встановлюються судом, не є вичерпним.
За наявності зазначених умов суд може
встановлювати й інші факти, що мають
юридичне значення.

За змістом наведених норм закону суд
вправі розглядати справи про
встановлення фактів, лише у разі коли
ці факти безпосередньо породжують для
заявника виникнення відповідного
права.

Наявними в матеріалах справи доказами
підтверджено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2
зареєстрували шлюб 11 травня 2012 року у
міському відділі реєстрації актів
цивільного стану міста Макіївки
Донецької області, про що в книзі
реєстрації актів про одруження 11
травня 2012 року зроблено актовий запис
№ 247. Подружжя має доньку - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає і
виховується ОСОБА_2

З наданих ОСОБА_2 довідок про стан
кредитної заборгованості убачається,
що 26 серпня 2012 року між нею та ПАТ
«Дельтабанк» було укладено кредитний
договір на суму 9250 грн., станом на 26
грудня 2013 року заборгованість по
кредиту відсутня. 08 жовтня 2012 року між
ОСОБА_2 та АТ «УкрСиббанк» було
укладено кредитний договір на суму 6250
грн. строком дії до 08 жовтня 2014 року,
станом на 22 січня 2014 року
заборгованість за кредитним договором
також відсутня.

За правилами статей 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставі
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Положеннями статті 57 ЦПК України
передбачено, що доказами є будь - які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Допитані за клопотанням заявника
свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому
засіданні пояснили, що знайомі з ОСОБА_1
упродовж багатьох років, оскільки
мешкають по сусідству. Свідкам відомо,
що у травні 2012 ОСОБА_1 одружився, після
чого був відсутнім за місцем свого
проживання дуже нетривалий час, а коли
повернувся проживав в квартирі лише
один. Дружину заявника вони жодного
разу не бачили.

Аналогічні пояснення в судовому
засіданні дала свідок ОСОБА_7, яка є
матір'ю заявника, зазначивши, що після
одруження у травні 2012 року її син з
дружиною фактично ніколи не проживав,
не вів сумісного господарства і їх
родина існує лише формально, однак
розлучитися в офіційному порядку
ОСОБА_1 позбавлений можливості,
оскільки ОСОБА_3, батьком якої
зазначений її син, не досягла
однорічного віку.

Повідомлені свідками обставини не
містять достовірних даних про фактичну
дату припинення сімейних відносин
заявника ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_2 саме
з 15 червня 2012 року.

Відсутність ОСОБА_2 під час перебування
у шлюбі за місцем проживання ОСОБА_1
була підтверджена в судовому засіданні
самою заінтересованою особою, яка
зазначила, що після реєстрації шлюбу
вона ніколи не проживала в квартирі
свого чоловіка, а вони з ОСОБА_1
проживали разом в належній їй квартирі.
Крім того, ОСОБА_2 в судовому засіданні
наполягала, що шлюбні відносини із
заявником остаточно були припинені 13-16
липня 2013 року, а не у червні 2012 року, як
це вказується ОСОБА_1

Обізнаність свідків про постійне
проживання заявника за власною адресою
та негативні обставини шлюбних
відносин з його дружиною, не можуть
свідчити, що їм достовірно було відомо
про фактичне припинення шлюбних
відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 саме з 15
червня 2012 року.

Будь - яких інших достовірних і
належних доказів на підтвердження
факту припинення сімейних відносин та
окремого проживання саме з 15 червня 2012
року заявником суду не надано.

Обґрунтовуючи необхідність заявлених
вимог, заявник стверджував, що порушив
справу про встановлення факту окремого
проживання та неведення спільного
господарства з дружиною з метою
унеможливлення в майбутньому, у
випадку порушення заінтересованою
особою своїх кредитних зобов'язань,
звернення до нього як чоловіка ОСОБА_2 з
претензіями щодо погашення кредиту.

Заявник ОСОБА_1 й ОСОБА_2 в судовому
засіданні визнали, що на теперішній час
будь - яких вимог майнового характеру
від фізичних і юридичних осіб до ОСОБА_1
не існує.

Проаналізувавши встановлені фактичні
обставини по справі, оцінивши
представлені сторонами в порядку
статті 60 ЦПК України докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
недоведеність заявником факту
окремого проживання та неведення
сумісного господарства ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 з вказаної ним дати - а саме з 15
червня 2012 року. Факт, який просить
встановити заявник не породжує для
нього виникнення, зміну або припинення
його особистих чи майнових прав.

За таких обставин законні підстави для
задоволення заяви ОСОБА_1 відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 11, 60, 174, 212 - 215, 237, 256 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту окремого
проживання та неведення спільного
господарства з ОСОБА_2 з 15 червня 2012
року, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд
м. Макіївки протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, яка брала
участь у справі, але не була присутня у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Ситенко А.І.