Справа №263/261/14-ц
Провадження № 2/263/782/2014
26 березня 2014 року Жовтневий районний
суд міста Маріуполя Донецької області
у складі: головуючого судді Помогайбо
В.О., при секретарі Чубаровій Т.Д.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення режиму окремого мешкання,
третя особа: Орган опіки та піклування
Жовтневої районної адміністрації
Маріупольської міської ради, суд -
Позивачка у січні 2014 року звернулась до
суду з даним позовом до ОСОБА_2,
обгрунтовуючи його тим, що 14.08.2010 року
між ними було укладено шлюб, від якого
вони мають неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З липня 2013 року
сімейні відносини між сторонами різко
змінились, збільшилось взаємо
непорозуміння між сторонами та
недоброзичливе відношення відповідача
до нею та їх сина, під впливом матері
відповідача - ОСОБА_4, яка в свою чергу,
самостійно змінила замки на вхідні
двері квартири АДРЕСА_1, при цьому
позбавивши її житла, в якому вона
зареєстрована та мешкала разом з
дитиною. На підставі викладеного
позивачка звернулась до суду з даним
позовом, яким просить суд встановити
режим окремого мешкання: її чоловіка -
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, а її та сина
- за адресою: АДРЕСА_2.
Позивачка та її представник в судовому
засіданні позивні вимоги підтримали,
та просили їх задовольнити в повному
обсязі, при цьому позивачка доповнила,
що при подання даного позову до суду
вона знаходилась з відповідачем у
шлюбу, з квартири АДРЕСА_1, в якій вона
зареєстрована, її вигнали свекруха при
цьому помінявши замки в вхідній двері.
В результаті чого вона змушена була
поселитись у своїх родичів за адресою:
АДРЕСА_2. З метою захисту своїх прав,
вона звернулась до суду з даним позов,
для унеможливлення в подальшому
рішенням суду визнати її такою, що
втратила право користування вказаною
квартирою. На даний час вона з
відповідачем сімейні відносини
підтримують.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву з проханням
про розгляд справи у його відсутність,
проте за участю його представника.

Представник відповідача в судовому
засідання позов не визнала, та просила
в його задоволенні відмовити, на
підставі того, що рішенням Жовтневого
районного суду м. Маріуполя від 11.03.2014
року, яке набрало законної сили, шлюб
між позивачкою та відповідачем було
розірвано.

Представник Органу опіки та піклування
Жовтневої районної адміністрації
Маріупольської міської ради в судовому
засіданні вирішення спору залишила на
розсуд суду.

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає
позов необгрутованим та таким, що не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Так судом встановлено, та
сторонам не оспорюється, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 були одружені з 14 серпня 2010
року.

Від даного шлюбу мають неповнолітню
дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтв про
народження серії НОМЕР_1, виданого
Жовтневим відділом реєстрації актів
цивільного стану Маріупольського
міського управління юстиції.

Крім того відповідно до особистого
рахунку НОМЕР_2, виданого ЖКП
«Жилкомплекс», головним
квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 є
ОСОБА_4, також за вказаною адресою
зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1,
ОСОБА_3.

Проте рішенням Жовтневого районного
суду м. Маріуполя від 11.03.2014 року, яке
набрало законної сили 24.03.2014 року, шлюб
між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, які мають неповнолітню
дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрований 14 серпня 2010 року у
Міському відділі реєстрації актів
цивільного стану Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області, актовий запис № 369 -
розірвано. Після розірвання шлюбу
прізвище ОСОБА_1 змінити на дошлюбне -
ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, кожна
особа має право на захист свого
інтересу.

Відповідно до ст.119 СК України, за
заявою подружжя або позовом одного із
них суд може постановити рішення про
встановлення для подружжя режиму
окремого проживання у разі
неможливості чи небажання дружини і
(або) чоловіка проживати спільно.

Аналогічні приписи викладені в п.12
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» №11 від
21.12.2007р.. Також зазначено, що підставою
для встановлення режиму окремого
проживання подружжя є неможливість чи
небажання дружини і (або) чоловіка
проживати спільно. За відсутності
взаємної згоди подружжя на
встановлення сепарації волевиявлення
одного з них має бути обґрунтованим.
Вирішуючи заяву в порядку ст. 119 СК, суд
повинен встановити фактичні взаємини
сторін і переконатися в доцільності
сепарації для того, щоб узаконений
спосіб окремого проживання не був
формальним засобом вирішення спірних
майнових питань.

Згідно ст.ст.10 60 ЦПК України к цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

В той час, як представником
відповідача надано суду безспірний
доказ безпідставності позивних вимог
ОСОБА_1, а саме рішення суду про
розірвання шлюбу між сторонами, в той
час як положеннями діючого
законодавства закріплено встановлення
режиму окремого проживання саме для
подружжя, яким сторони вже не є.

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі
докази щодо їх належності,
допустимості, достовірності, а також
достатності та взаємності зв'язку у
сукупності, суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги необґрунтовані,
недоведені та безпідставні, а, отже,
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 119, 120 СК України, п.12
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» №11 від
21.12.2007р.,ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 209, 212, 214, 215,
ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И
В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про встановлення режиму окремого
мешкання, третя особа: Орган опіки та
піклування Жовтневої районної
адміністрації Маріупольської міської
ради - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Донецького апеляційного суду
в м. Маріуполі, через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом 10
днів після його проголошення, а особою
яка не була присутня в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення - протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя:
В.О. Помогайбо