ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-123/12
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова
М.Л., при секретарях Маляр Н.В., Кругляк
О.В., Степанишиній (Цвігун) Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, АТЗТ «Кедр», 3 особа -
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні квартирою, про вселення,
відшкодування збитків та моральної
(немайнової) шкоди,

за зустрічним позовом АТЗТ «Кедр» до
ОСОБА_2 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3, АТЗТ «Кедр», 3 особа -
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні квартирою, про вселення,
відшкодування збитків та моральної
(немайнової) шкоди.

Позивачка ОСОБА_2 зазначала, що згідно
договору купівлі-продажу квартири від
29.07.2002 року вона є власником квартири
НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1; сусідні
квартири НОМЕР_3 та НОМЕР_4 цього ж
будинку належали на праві приватної
власності ОСОБА_3; відповідачами
самовільно, без погодження з нею та
місцевими органами влади було
збудовано перегородку з дверима у
місцях загального користування, а саме
- у загальному коридорі перед
квартирами НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4,
таким чином, що доступ до вказаних
квартир можливий лише через
встановлені двері.

До серпня 2008 року вона (позивачка) мала
вільний доступ до своєї квартири, після
цього вона виявила факт заміни замків у
загальній вхідній двері та відповідачі
відмовились надати їй дублікати
ключів.

11.08.2008 року між нею (позивачкою) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5
було укладено договір оренди квартири
НОМЕР_2, згідно цього Договору вона
(позивачка) мала отримувати орендну
плату в розмірі 4900,00 грн. щомісячно;
внаслідок протиправних дій
відповідачів Орендар не зміг потрапити
до орендованої квартири, тому в
односторонньому порядку розірвав
договір оренди від 11.08.2008 року.

Оскільки за умовами договору оренди
житла від 11.08.2008 року строк оренди
становив 2 роки, вона (позивачка) була
позбавлена можливості отримати
прибуток у розмірі (4900,00 х 24 міс.) = 117600,00
грн. (упущена вигода); незаконними діями
відповідачів їй (позивачці) завдано
моральної шкоди, яку вона оцінює
грошовою сумою 1010000,00 грн., тому
Позивачка вимушена була звернутися до
суду з даним позовом та просить суд
постановити судове рішення, яким: 1)
Зобов»язати ОСОБА_3 усунути перешкоди
ОСОБА_2 у користуванні квартирою НОМЕР_2
в будинку АДРЕСА_1 шляхом знесення
ОСОБА_3 за власний рахунок перегородки
з дверима на загальному коридорі перед
квартирами НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в
будинку АДРЕСА_1; 2) Стягнути з АТЗТ
«Кедр» на користь ОСОБА_2 (1/2 від 117600,00
грн.) = 58800,00 грн. збитків (упущеної
вигоди) та 505000,00 грн. моральної шкоди; 3)
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (1/2
від 117600,00 грн.) = 58800,00 грн. збитків
(упущеної вигоди) та 505000,00 грн.
моральної шкоди; 4) Вселити ОСОБА_2 в
квартиру НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 та
зобов»язати відповідачів не чинити
перешкоди ОСОБА_2 у користуванні
квартирою НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1.

АТЗТ «Кедр» в особі Президента
Товариства ОСОБА_3 звернулось до суду
із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків у розмірі 55000,00
грн., посилаючись на те, що починаючи з
2008 року, ОСОБА_2, яка працювала на посаді
головного бухгалтера АТЗТ «Кедр»,
своїми діями завдала і продовжує
завдавати Товариству збитків - забрала
з приміщень квартир НОМЕР_3, НОМЕР_4
належні АТЗТ «Кедр» люстру, ліжко;
закрила доступ до архіву Товариства та
частково знищила бухгалтерську
документацію, відмовилась передати
документацію новому головному
бухгалтеру; пошкодила двері офісу та
організувала антирекламу проти
Товариства, внаслідок чого до 2011 року
підприємство фактично було змушене
припинити свою діяльність; зазначені
втрати АТЗТ «Кедр» оцінює «за
мінімальними підрахунками» у
загальному розмірі 55000,00 грн., яку (суму)
просить стягнути з ОСОБА_2 на користь
Товариства в порядку відшкодування
збитків.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
заявлені позовні вимоги (в уточненій
редакції вимог - а.с.4-6 т.1, а.с.33-34, 101-103 т.2,
а.с.1-2 т.3) підтримала та просила позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі, з
підстав, зазначених у позовній заяві;
проти зустрічного позову -
заперечувала та просила в задоволенні
зустрічного позову відмовити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 та як представник
АТЗТ «Кедр» (співвідповідача за
первісним позовом та Позивача по
зустрічному позову) - за посадою
(Президент Товариства), та його
представник - Шевченко Т.А. - вимоги
первісного позову не визнали та
просили в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовити повністю, як заявленого без
достатніх правових підстав та
недоведеного в судовому засіданні, а
вимоги зустрічного позову -
задовольнити (а.с.129-132 т.2).

Заслухавши пояснення сторін, 3-ої особи
без самостійних вимог - ОСОБА_4
(власника квартири НОМЕР_5) в судовому
засіданні, допитавши в судовому
засіданні за клопотанням ОСОБА_2
експерта Водько Ю.В., дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_2 підлягають задоволенню
частково, а в задоволенні зустрічного
позову АТЗТ «Кедр» має бути відмовлено,
виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу (підстави звільнення від
доказування).

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

В судовому засіданні встановлено:
29.07.2002 року між Акціонерним товариством
закритого типу «Кедр» та ОСОБА_3
(відповідачем) було укладено договір
купівлі-продажу квартири НОМЕР_3 в
будинку АДРЕСА_1, посвідчений 29.07.2002
року приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
за реєстровим №1608 та зареєстрований
БТІ м. Києва у реєстровій книзі 321-32 за
реєстровим №42030 24.06.2003 року.

Також, 29.07.2002 року між Акціонерним
товариством закритого типу «Кедр» та
ОСОБА_3 (відповідачем) було укладено
договір купівлі-продажу квартири
НОМЕР_4 в будинку АДРЕСА_1, посвідчений
29.07.2002 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_9 за реєстровим №1606 та
зареєстрований БТІ м. Києва у
реєстровій книзі 321-32 за реєстровим
№42030 12.05.2003 року.

Квартири НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в будинку
АДРЕСА_1 до укладення зазначених вище
договорів належали на праві
колективної власності АТЗТ «Кедр» на
підставі Свідоцтва про право власності
на квартиру серії КВ №64111, виданого
Головним управлінням житлового
забезпечення Київської міської
державної адміністрації 21.12.2001 року,
згідно Наказу від 14.12.2001 року №1429-С
(квартира НОМЕР_3) та Свідоцтва про
право власності на квартиру серії КВ
№64112, виданого Головним управлінням
житлового забезпечення Київської
міської державної адміністрації 21.12.2001
року, згідно Наказу від 14.12.2001 року
№1429-С.

Квартири НОМЕР_3 та НОМЕР_4 з моменту
будівництва використовувались як
офісні приміщення ЗАТ (АТЗТ) «Кедр», що
фактично не заперечується позивачкою
ОСОБА_2

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 22.04.2011 року (справа №2-705/11)

було постановлено: «Визнати договір
купівлі-продажу квартири НОМЕР_3 в
будинку АДРЕСА_1, укладений 29.07.2002 року
між Акціонерним товариством закритого
типу «Кедр» в особі Жукової Людмили
Михайлівни на підставі доручення від
29.07.2002 року та ОСОБА_3, посвідчений 29.07.2002
року приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
за реєстровим №1608 та зареєстрований
БТІ м. Києва у реєстровій книзі 321-32 за
реєстровим №42030 24.06.2003 року - недійсним.
Визнати договір купівлі-продажу
квартири НОМЕР_4 в будинку АДРЕСА_1,
укладений 29.07.2002 року між Акціонерним
товариством закритого типу «Кедр» в
особі Жукової Людмили Михайлівни на
підставі доручення від 29.07.2002 року та
ОСОБА_3, посвідчений 29.07.2002 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
за реєстровим №1606 та зареєстрований
БТІ м. Києва у реєстровій книзі 321-32 за
реєстровим №42030 12.05.2003 року - недійсним»
(а.с.76-79 т.2).

Зазначене рішення набрало законної
сили; зазначені обставини не
заперечуються також сторонами.

Таким чином, квартири НОМЕР_3 та НОМЕР_4
в будинку АДРЕСА_1 належать на праві
власності юридичній особі - АТЗТ
«Кедр».

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 12.03.2011 року (справа №2-638/11)
було відмовлено в задоволенні позову
Закритого акціонерного товариства
«Кедр» до ОСОБА_2, 3 особа ОСОБА_3 - про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири від 29.07.2002
року, згідно якого ЗАТ «Кедр» продало, а
ОСОБА_2 придбала квартиру НОМЕР_2 в
будинку АДРЕСА_1; зазначене рішення
суду також набрало законної сили
(а.с.67-73 т.2).

Таким чином, квартира НОМЕР_2 в будинку
АДРЕСА_1 є власністю ОСОБА_2 (позивачки
за первісним позовом).

При цьому, позивачка ОСОБА_2 не
заперечує фактично про те, що квартира
НОМЕР_2 разом із квартирами НОМЕР_3 та
НОМЕР_4, які розташовані поруч на одному
поверсі, з моменту будівництва і до
виникнення спору між сторонами,
використовувалась як офісні
приміщення ЗАТ (АТЗТ) «Кедр», за її
фактичною згодою; в тому числі за її
участі та згодою, а також за
погодженням з ОСОБА_4 - власником
квартири НОМЕР_5, ще до укладення
договору купівлі-продажу квартири
НОМЕР_2, було встановлено перегородку з
дверима на загальному коридорі перед
квартирами НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в
будинку АДРЕСА_1.

Зазначені обставини підтверджуються
матеріалами справи, поясненнями 3-ої
особи ОСОБА_4 і не спростовані в частині
позивачкою ОСОБА_2 тощо.

Квартира НОМЕР_2 є однокімнатною, жилою
площею 19,5 кв. м, загальною площею 43,9 кв.
м.

Згідно ст.383 ЦК України власник
(співвласник) житлового будинку,
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім»ї, інших
осіб.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які
мають у приватній власності будинок,
квартиру користуються ними для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

За встановлених обставин, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги ОСОБА_2 до АТЗТ «Кедр» в
частині її вселення в квартиру НОМЕР_2 в
будинку АДРЕСА_1, а також зобов»язання
АТЗТ «Кедр» не чинити перешкоди ОСОБА_2
у користуванні квартирою НОМЕР_2 в
будинку АДРЕСА_1 - підлягають
задоволенню.

Згідно висновку №8049 від 20.11.2013 року
судової будівельно-технічної
експертизи перегородка з дверима на
загальному коридорі перед квартирами
НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в будинку
АДРЕСА_1 збудована до 01.03.2002 року, тобто
до дати придбання ОСОБА_2 квартири
НОМЕР_2 у власність; в квартирі НОМЕР_2
мають місце перепланування та
переобладнання приміщень, відповідно
до яких використання квартири НОМЕР_2,
як окремої ізольованої однокімнатної
квартири, без проведення відповідних
відновлювальних робіт є неможливим
(а.с.235-243, 244-252 т.3).

Суд вважає, що зазначені обставини
свідчать про наявність згоди позивачки
ОСОБА_2

на створення ситуації, за якою вона
свідомо обмежувала свої права як
власника квартири НОМЕР_2, ці обставини
існують по теперішній час, тому підстав
для задоволення вимог ОСОБА_2 в частині
відшкодування моральної шкоди не має,
тобто в задоволенні її позову в частині
стягнення з відповідачів в порядку
відшкодування моральної шкоди по 505000,00
грн. має бути відмовлено.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування; збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв"язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Позивачка ОСОБА_2, посилаючись на
обставини укладення договору оренди
квартири НОМЕР_2 з ФОП ОСОБА_5 від 11.08.2008
року (а.с.18-21 т.1), як на підтвердження
заявлених нею вимог в частині
відшкодування збитків (упущеної
вигоди) в загальній сумі 117600,00 грн., в
судовому засіданні фактично
відмовилась від допиту за клопотанням
ОСОБА_3 в якості свідка ОСОБА_5

За встановлених обставин, суд вважає,
що вимоги ОСОБА_2 в частині
відшкодування збитків (упущеної
вигоди) в загальній сумі 117600,00 грн.
також не підлягають задоволенню, як
заявлені без достатніх підстав та не
доведені в судовому засіданні
належними доказами.

Оскільки ОСОБА_3 не є власником квартир
НОМЕР_3 та НОМЕР_4, тому, за встановлених
обставин, вимоги ОСОБА_2 до нього - в
частині зобов»язання усунути
перешкоди у користуванні квартирою
НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 шляхом
знесення ОСОБА_3 за власний рахунок
перегородки з дверима на загальному
коридорі перед квартирами НОМЕР_2,
НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в будинку АДРЕСА_1, в
тому числі з урахуванням позовної
давності, про застосування якої
заявлено відповідачем, є
безпідставними та такими, що
задоволенню не підлягають.

Зустрічні позовні вимоги АТЗТ «Кедр»
до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у
розмірі 55000,00 грн. в судовому засіданні
також не доведені належними та
допустимими доказами, тому в
задоволенні зустрічного позову має
бути відмовлено повністю.

Згідно ст.88 ЦПК України з АТЗТ «Кедр»
підлягають стягненню на користь ОСОБА_2
судові витрати в сумі (151,80 + 5400,00 + 3050,00) =
8601 грн. 80 коп. (а.с.2-3 т.1, 2-6 т.4).

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на
підставі ст.11-16, 22, 23, 316-319, 321, 383, 386, 391, 1166,
1167, 257, 267 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд
-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
АТЗТ «Кедр», 3 особа - ОСОБА_4 про
зобов»язання ОСОБА_3 усунути перешкоди
ОСОБА_2 у користуванні квартирою НОМЕР_2
в будинку АДРЕСА_1 шляхом знесення за
власний рахунок перегородки з дверима
на загальному коридорі перед
квартирами НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в
будинку АДРЕСА_1; про стягнення з АТЗТ
«Кедр» на користь ОСОБА_2 58800,00 грн.
збитків та 505000,00 грн. моральної шкоди;
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 58800,00 грн. збитків та 505000,00 грн.
моральної шкоди - відмовити.

Вселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) в
квартиру НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 та
зобов»язати Акціонерне товариство
закритого типу «Кедр» (код 21600112) не
чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні
квартирою НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову АТЗТ
«Кедр» до ОСОБА_2 про відшкодування
збитків у розмірі 55000,00 грн. - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства
закритого типу «Кедр» (код 21600112) на
користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер
- НОМЕР_1) судові витрати в сумі 8601 грн. 80
коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Парамонов М.Л.