Справа № 165/489/14-ц
Провадження № 2/165/174/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Василюка А.В.,

при секретарі
Навроцькій М.Р.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представників відповідачів
Попової Л.С., Котилко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Нововолинську
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Виконавчого комітету Нововолинської
міської ради, міського голови м.
Нововолинська Сапожнікова Віктора
Борисовича про визнання розпорядження
про оголошення догани протиправним та
його скасування, -

встановив:

20 лютого 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з позовом до Виконавчого комітету
Нововолинської міської ради, міського
голови м. Нововолинська Сапожнікова
В.Б. про визнання розпорядження про
оголошення догани протиправним та його
скасування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28
грудня 2012 року між ним та виконавчим
комітетом Нововолинської міської ради
було укладено контракт, відповідно до
якого, він як керівник ВУКГ ЖКО
Нововолинської міської ради
зобов'язувався здійснювати поточне
управління підприємством, а виконавчий
комітет Нововолинської міської ради як
орган управління майном зобов'язувався
створити належні умови для
матеріального забезпечення і
організації праці керівника
підприємства. 25 грудня 2013 року міський
голова Нововолинської міської ради
своїм розпорядженням №75-р наклав на
нього дисциплінарне стягнення у
вигляді оголошення догани за
самовільне використання без
погодження з міським головою або його
заступниками щорічної відпуски. Вважає
вищевказане розпорядження міського
голови протиправним та просить його
скасувати у зв'язку з тим, що згідно п.22
контракту керівник самовільно
визначає трудовий розпорядок, час та
порядок своєї щорічної відпустки. Крім
того, вказує, що він вчинив всі дії
спрямовані на погодження щорічної
відпустки, зокрема подав до міської
ради заяву про відпустку, однак не
отримавши жодного повідомлення про
результати розгляду його заяви,
використовуючи щорічну відпустку в дні
визначені в заяві вважав що діє
правомірно. Крім того, вважає, що
використовуючи відпустку в кінці
листопада 2013 року він не міг не
отримати погодження на неї, оскільки в
разі відмови в погодженні відпустки
його фактично протиправно позбавляли б
гарантованого чинним законодавством
права на отримання щорічної відпустки,
оскільки термін контракту
закінчувався 31 грудня 2013 року. Також
зазначає, що необхідність у відпустці
була зумовлена необхідністю його
лікування, а тому він у відповідності
до ЗУ «Про відпустки» у будь-якому
випадку мав право на відпустку, хоча і
без збереження заробітної плати.
Вважає, що міський голова не
уповноважений застосовувати
дисциплінарні стягнення щодо особи яка
ним на роботу не приймалась. Враховуючи
вищевикладене, просить розпорядження
міського голови м. Нововолинська від 25
грудня 2013 року №75-р визнати
протиправним та скасувати, а також
просить стягнути з відповідачів в свою
користь судовий збір та витрати по
оплаті правової допомоги.

В судове засідання позивач ОСОБА_4
не з'явився, його представник ОСОБА_1
позов підтримав з підстав наведених у
ньому та пояснив, що контракт укладений
між позивачем та виконавчим комітетом
Нововолинської міської ради був чинним
і не оскаржувався в суді. ОСОБА_4, будучи
за контрактом начальником ВУКГ, 25
листопада 2013 року для погодження
власної щорічної відпустки подав до
міської ради заяву, однак станом на 28
листопада 2013 року жодної негативної чи
позитивної відповіді стосовно того чи
погоджена його відпустка він не
отримав. А тому він, лише 28 листопада 2013
року був змушений зареєструвати дану
заяву у загальному відділі виконавчого
комітету Нововолинської міської ради,
таким чином позивач вчинив всі
необхідні дії для погодження власної
відпустки. Крім того, позивач, згідно
чинного трудового законодавства мав
право на щорічну відпустку тривалістю
37 календарних днів, яку йому необхідно
було використати до закінчення
контракту, а саме до 31 грудня 2013 року.
Вважає, що міський голова Сапожніков
В.Б., виносячи одноособово оскаржуване
розпорядження вийшов за межі своїх
повноважень, оскільки останній не є
стороною контракту і за статутом ВУКГ
ОСОБА_4 був підзвітним та
підконтрольним лише міській раді.
ОСОБА_1 підтвердив, що довідку про
санітарно-курортне лікування позивач
отримав ще 19 вересня 2013 року.

Представники відповідачів
Котилко Я.М. та Попова Л.С. позов не
визнали, вказали, що ОСОБА_4 28 листопада
2013 року самовільно пішов у щорічну
відпустку без жодного погодження з
міським головою чи його заступниками,
чим порушив умови контракту, КЗпП
України та ЗУ «Про відпустки».
Підтвердженням того, що ОСОБА_4 пішов у
відпустку самовільно є той факт, що він
подав для погодження заяву про
відпустку у загальний відділ
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради в той самий день коли і
пішов у відпустку, а саме 28 листопада 2013
року. Крім того, позивач не виконав ряд
завдань по благоустрою м.
Нововолинська, тим самим поставив під
загрозу не тільки роботу ВУКГ, але й
життєдіяльність усього міста. Жодні
твердження представника позивача про
те, що позивач мав путівку на
санаторно-курортне лікування та те, що
ОСОБА_4 не використав дні щорічної
відпустки не може бути виправданням
його проступку. А тому, оцінивши
ступінь тяжкості вчиненого, міський
голова Сапожніков В.Б., як особа, що
наділена правом прийняття на роботу
начальника ВУКГ і який підписав
контракт з позивачем, виніс законне та
обґрунтоване розпорядження про
оголошення йому догани. У зв'язку з
вищевикладеним вважають, що жодних
підстав скасовувати розпорядження
міського голови від 25 грудня 2013 року
№75-р немає, а тому просять у
задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що
являється знайомим ОСОБА_4, оскільки
раніше позичав у останнього гроші.
Пам'ятає, що 25 - 28 листопада 2013 року
зустрів позивача у виконкомі, де він
повідомив, що має путівку на
санаторно-курортне лікування, однак не
може погодити у міського голови своєї
заяви на відпустку.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що
являється головним спеціалістом
загального відділу виконавчого
комітету Нововолинської міської ради і
28 листопада 2013 року до неї в кабінет
зайшов ОСОБА_4, який просив
зареєструвати його заяву на відпустку
та покласти її у папку керівника, при
цьому він вказав, що поспішає, тому, що
кудись від'їжджає. На її пропозицію
самому діждадись міського голову та
власноручно подати заяву позивач
відмовився.

Суд, заслухавши представника позивача,
представників відповідачів, покази
свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши
письмові докази у їх сукупності,
приходить до висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити, у зв'язку з
наступним.

Згідно контракту, укладеного 28 грудня
2012 року між виконавчим комітетом
міської ради та позивачем ОСОБА_4,
останній як керівник Виробничого
управління комунального господарства,
призначений на вищевказану посаду
терміном з 01 січня 2013 року по 31 грудня
2013 року зобов'язувався виконувати
рішення міської ради і виконавчого
комітету, розпорядження і накази
міського голови, рішення протокольних
нарад, доручення міського голови та
його заступників згідно розподілу
обов'язків (а.с.10-15).

Протоколом наради при першому
заступнику міського голови, секретарю
міської ради Рожелюку В.Д. від 08 жовтня
2013 року ОСОБА_4, як начальнику ВУКГ ЖКО
Нововолинської міської ради було дано
ряд доручень (а.с.62-64).

Протоколом наради від 18 листопада 2013
року визначено, що позивач доручення
викладені в протоколі наради від 08
жовтня 2013 року не виконав. В протоколі
наради від 20 грудня 2013 року було
повторно вказано на необхідність
здійснення цілого ряду завдань, які не
були виконані через відсутність
начальника ВУКГ на робочому місці у
зв'язку із самовільним використанням
днів відпусток (а.с.65-70).

З метою отримання щорічної відпустки
позивач подав до міського голови
Сапожнікова В.Б. відповідну заяву, в
якій просив у зв'язку з отриманням
путівки на санітарно-курортне
лікування надати йому щорічну
відпустку терміном 21 календарний день
з 28 листопада 2013 року і саме 28 листопада
2013 року вищевказана заява була
зареєстрована в виконавчому комітеті
Нововолинської міської ради (а.с. 26).

З копії довідки №518/1 для одержання
путівки на санаторно-курортне
лікування, яку позивач долучав до
вищевказаної заяви вбачається, що
видана вона була ОСОБА_4 19 вересня 2013
року (а.с.29).

Згідно наказу №311 ВУКГ ЖКО
Нововолинської міської ради, начальник
підприємства ОСОБА_4 за період роботи з
16 травня 2012 року по 15 травня 2013 року та з
16 травня 2013 року по 15 травня 2014 року
отримав щорічну основну відпустку
терміном 21 календарний день з 28
листопада 2013 року по 18 грудня 2013 року.
Вищевказаний наказ був підписаний
керівником підприємства ОСОБА_4, однак
ним не було обумовлено на підставі яких
саме документів видавався наказ
(погодженої заяви ОСОБА_4, тощо) (а.с.27).

Розпорядженням Нововолинського
міського голови Сапожнікова В.Б. від 25
грудня 2013 року №75-р ОСОБА_4, як
начальнику ВУКГ ЖКО Нововолинської
міської ради оголошено догану за
порушення трудової дисципліни -
самовільне використання без
погодження з міським головою або його
заступником щорічної відпустки.
Підставою для оголошення догани
визначено: доповіну записку першого
заступника міського голови - секретаря
міської ради В.Д. Рожелюка,
пояснювальна записка ОСОБА_4 від 19
грудня 2013 року, заява
ОСОБА_4(зареєстрована в міськвиконкомі
28 листопада 2013 року) та протокол наради
від 18 листопада 2013 року (а.с.9).

Статтями 147, 147-1 КЗпП України
передбачено, що за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути
застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: догана; звільнення.
Законодавством, статутами і
положеннями про дисципліну можуть бути
передбачені для окремих категорій
працівників й інші дисциплінарні
стягнення. Дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу (обрання,
затвердження і призначення на посаду)
даного працівника.

З вищевказаних норм вбачається, що
дисциплінарні стягнення
застосовуються у разі наявності
дисциплінарного проступку, у даному
випадку - за наявності самовільного
використання без погодження з міським
головою або його заступником щорічної
відпустки ОСОБА_4

Відповідно до п.22 контракту, укладеного
28 грудня 2012 року між виконавчим
комітетом Нововолинської міської ради
та позивачем ОСОБА_4 і від органу
управління майном підписаного міським
головою Сапожніковим В.Б., керівнику
надається щорічна оплачувана відпуска
тривалістю 37 календарних днів та
керівник самостійно визначає трудовий
розпорядок, час та порядок своєї
щорічної відпустки (час початку та
завершення, поділ її на частини) за
погодженням із міським головою або
його заступником (а.с.10-15). Тобто,
вищевказаним контрактом чітко
обумовлено, що відпустка керівника
повинна бути погоджена із міським
головою або його заступником.

Відповідно до п.69 Постанови КМУ від 30
листопада 2011 року №1242 «Про
затвердження Типової інструкції з
діловодства у центральних органах
виконавчої влади, Раді міністрів
Автономної республіки Крим, місцевих
органах виконавчої влади» зовнішнє
погодження проектів документів
оформляється шляхом проставлення на
них грифа погодження, який включає в
себе слово "ПОГОДЖЕНО", найменування
посади особи та установи, з якою
погоджується проект документа,
особистий підпис, ініціали (ініціал
імені), прізвище і дату або назву
документа, що підтверджує погодження,
його дату і номер (індекс).

З копії заяви про відпустку ОСОБА_4,
вбачається, що дана заява була
завізована міським головою
Сапожніковим В.Б. та з позначкою «до
розгляду» була передана заступнику
міського голови Рожелюку В.Д., однак
жодного грифа погодження в ній
проставлено не було. Крім того, заява
про відпустку була подана позивачем у
виконавчий комітет Нововолинської
міської ради в той самий день коли за
наказом в нього починалася відпустка, а
саме 28 листопада 2013 року, що дає всі
підстави вважати, що ОСОБА_4 діяв
самовільно (а.с.26).

Крім того, самовільне використання
ОСОБА_4 своєї щорічної відпустки
частково підтверджується показами
свідка ОСОБА_6 та показами свідка
ОСОБА_7, копією табелю обліку робочого
часу, згідно якого за період з 12
листопада 2013 року по 26 листопада 2013
року включно позивач перебував у
відпустці у зв'язку з навчанням, що
фізично унеможливило попереднє
погодження відпустки з міським
головою, або його заступником (а.с.53-54).

Відповідно до ч.10 п.10 ЗУ «Про відпустки»
черговість надання відпусток
визначається графіком, які
затверджуються власником або
уповноваженим ним органом за
погодженням з виборним органом
первинної профспілкової організації ,
чи іншим і повноваженим на
представництво трудовим колективом
органом, і доводиться до відома всіх
працівників.

Відповідно до графіку надання щорічних
відпусток працівникам апарату
управління ВУКГ ЖКО Нововолинської
міської ради на 2013 рік, ОСОБА_4 мав би
використати свою відпустку в липні 2013
року. Однак останній, в липні 2013 року
перебував у відпустці лише 5 днів (а.с.59).

Статтею 11 ЗУ «Про відпустки»
передбачено випадки коли на вимогу
працівника може бути перенесена
щорічна відпустка на інший період.
Однак, отримання путівки на
санаторно-курортне лікування немає у
вищевказаному переліку, а тому ця
обставина не дає законних підстав
ОСОБА_4 перенести свою щорічну
відпустку.

Тобто, факт самовільного використання
щорічної відпустки ОСОБА_4 знайшов своє
підтвердження в судовому засіданні, а
тому визначена в розпорядженні №75-р
від 25 грудня 2013 підстава накладення
дисциплінарного стягнення на ОСОБА_4 у
вигляді догани є обґрунтованою і
відповідає дійсності.

Твердження представника позивача, про
те, що міський голова Сапожніков В.Б.,
виносячи оскаржуване розпорядження
діяв поза межами своїх повноважень
також не заслуговує на увагу, оскільки,
саме Сапожніков В.Б., який за
регламентом Нововолинської міської
ради є головною посадовою особою
територіальної громади міста та
особою, що очолює міську раду та її
виконавчий комітет, видав
розпорядження про укладення контракту
з керівниками комунальних підприємств
в тому числі з ОСОБА_4 (а.с.52), а згодом
підписав контракт з позивачем. Тобто
Сапожніков В.Б. і являється тою особою,
якому надано право прийняття на роботу
(обрання, затвердження і призначення на
посаду) начальника ВУКГ ЖКО
Нововолинської міської ради, а тому
саме йому й надано право застосувати до
останнього дисциплінарні стягнення.

Оскільки, в позові ОСОБА_4 відмовлено
повністю, тому, вимоги останнього про
стягнення з відповідачів в свою
користь витрат по сплаті судового
збору та правової допомоги, відповідно
до ст.88 ЦПК України до задоволення не
підлягають і залишаються за позивачем.

Керуючись ст.10, ст.11, ст.60, ст.88, ст.209,
ст.213, ст. 214, ст.215, ст.218 ЦПК України, на
підставі ст.79, ст.80, ст.147, ст.147-1, ст.148,
ст.149, ст.233 КЗпП України, Закону України
" Про відпустки", контракту від 28 грудня
2012 року, - суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до
Виконавчого комітету Нововолинської
міської ради, міського голови м.
Нововолинська Сапожнікова Віктора
Борисовича про визнання розпорядження
про оголошення догани протиправним та
його скасування відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Нововолинський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
А.В. Василюк