Справа №333/1412/14-ц
Провадження №2/333/1210/14
Ухвала

Іменем України

31 березня 2014 року
м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання
права власності на частку спільного
майна в порядку спадкування та поділ
спільного майна, -

в с т а н о в и в:

До Комунарського районного суду
м.Запоріжжя надійшла позовна заява
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, визнання права
власності на частку спільного майна в
порядку спадкування та поділ спільного
майна, в якій позивач просить суд
встановити факт, який має юридичне
значення, того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
мешкали однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з вересня 2009 року по 29.01.2012 року,
визнати за нею право власності на 1/2
частку автомобіля, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, та 1/2
частку житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_2, в порядку спадкування
після смерті сина - ОСОБА_3

Ухвалою Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 03.03.2014 року відповідно
до ч.1 ст.121 Цивільного процесуального
кодексу України позовна заява була
залишена без руху, оскільки вона не
відповідала вимогам ст.119 Цивільного
процесуального кодексу України та
позивачу було надано строк для
усунення недоліків - три дні з дня
отримання ним копії даної ухвали.

24.03.2014 року до канцелярії Комунарського
районного суду м.Запоріжжя надійшла
уточнена позовна заява на виконання
ухвали Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 03.03.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач не усунув всі недоліки,
зазначені в ухвалі Комунарського
районного суду м.Запоріжжя від 03.03.2014
року про залишення позовної заяви без
руху, а саме: не надав ніяких доказів
вартості спірного майна на час
звернення до суду, а у разі
неможливості встановити точну ціну
позову (ринкову вартість спірного
майна) - відповідні докази та
клопотання про визначення судом
попереднього розміру судового збору; в
порушення вимоги ч.3 ст.6 Закону України
«Про судовий збір» не сплатив судовий
збір за вимогу немайнового характеру у
розмірі 243,60 гривень; не надав постанову
про відмову нотаріуса у вчиненні
нотаріальної дії, зокрема про відмову у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
у зв'язку з чим не обґрунтував з
наведенням доказів необхідність
звернення до суду з заявою в позовному
провадженні, неможливість оформлення
права на спадщину через нотаріальну
контору; не зазначив конкретних
доказів, що підтверджують кожну
обставину, а також не заявив клопотання
про витребування доказів, виклик
свідків на підтвердження зазначених в
позовній заяві обставин, а саме того, що
у вересні 2009 року ОСОБА_3 став мешкати
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
відповідачем, з вересня 2009 року до
вересня-жовтня 2009 року вони мешкали в
будинку позивача, у 2010 році на ім'я
ОСОБА_2 було придбано частину житлового
будинку, кошти на придбання цієї
нерухомості було отримано частково від
продажу ОСОБА_3 його квартири та гаражу,
з осені 2010 року ОСОБА_3 постійно мешкав
з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, за час
спільного проживання ними було
придбано вантажний автомобіль.

Європейський суд з прав людини у своїй
прецедентній практиці виходить із
того, що положення пункту 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод гарантує
кожному право подати до суду будь-який
позов, що стосується його цивільних
прав і обов'язків. Проте право на суд не
є абсолютним і воно може бути піддане
обмеженням, дозволеним за змістом, тому
що право на доступ до суду за своєю
природою потребує регулювання з боку
держави. Разом з тим, такі обмеження не
повинні впливати на доступ до суду чи
ускладнювати цей доступ таким чином і
такою мірою, щоб завдати шкоди суті
цього права, та мають переслідувати
законну мету.

Відповідно до ч.2 ст.121 Цивільного
процесуального кодексу України, якщо
заявник відповідно до ухвали суду у
встановлений строк не виконає вимоги,
визначені ст.119 Цивільного
процесуального кодексу України, заява
вважається неподаною і повертається
заявникові.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи, у наданий судом строк позивач
не усунув недоліки, зазначені в ухвалі
Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 03.03.2014 року про
залишення позовної заяви без руху, тому
відповідно до ст.121 Цивільного
процесуального кодексу України заява
вважається неподаною та підлягає
поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.118, 119-121 ЦПК України, суддя, -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання
права власності на частку спільного
майна в порядку спадкування та поділ
спільного майна, - визнати неподаною та
повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню із заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для повернення
заяви.

Копію ухвали направити позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана до
Апеляційного суду Запорізької області
через Комунарський районний суд
м.Запоріжжя протягом п'яти днів з дня
її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя
С.С. Тучков