Справа №345/351/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2014 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді
Юрчака Л.Б.

секретаря
Кунського О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Калуші
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без
самостійних вимог : Центр з надання
послуг , пов»язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговування міста Калуша,
Калуського, Галицького, Долинського,
Рогатинського та Рожнятівського
районів при УДАІ УМВС України в
Івано-Франківській області, ВДВС
Калуського міськрайонного управління
юстиції про визнання договору застави
дійсним та звернення стягнення на
майно, звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання договору застави дійсним та
звернення стягнення на майно
посилаючись на те, що 24.10.2009р. між ОСОБА_1
(надалі Позивач) та ОСОБА_2 (надалі
Відповідачем) в письмовій формі було
укладено Договір позики, згідно якого
Позивач передав, а Відповідач отримав
кошти в сумі 70 000 грн., які Відповідач
зобов'язувався повернути до 30.12.2013 року,
що додатково підтверджується
письмовою розпискою останнього від
24.10.2009 року.

В забезпечення виконання зазначеного
Договору позики в день укладення
даного Договору та фактичного
отримання Відповідачем коштів в сумі 70
000 грн., що мало місце 24.09.2009 року, між
сторонами було укладено договір
застави майна - автомобіля марки: RENAULT
PREMIUM 420, державний номерний знак: НОМЕР_3,
2001 року випуску та напів причіпа -
самоскида -Е, марки: CLAYDEN, державний
номерний знак НОМЕР_1.

Згідно умов договору застави, у випадку
не виконання Відповідачем покладених
на нього грошових зобов»язань за
Договором позики від 24.09.2009 року
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду шляхом
передачі предмета застави у власність
заставодержателя.

Після укладення договору застави
Відповідач відкладав та різними
способами уникав посвідчувати його у
нотаріуса покликаючись на те, що це
зайві витрати, договір письмовий,
засвідчений сторонами належними
підписами, нотаріальне посвідчення є
необов'язкове.

Після закінчення строку обумовленого в
договорі позики Відповідач кошти не
повернув, добровільно виконувати
Договірні зобов»язання відмовляється,
забезпечене позикою заставне майно
добровільно передати у власність
Позивача в рахунок виконання умов
Договору застави та погашення
заборгованості не бажає, зустрічей та
мировою формою позасудового
врегулювання спору уникає, тому
позивач звернувся в суд для вирішення
цього питання. Крім цього, просить
звільнити зазначені транспортні
засоби з-під арешту, оскільки згідно
постанови ВДВС Калуського МРУЮ від
12.07.2013 року накладено арешт на все
рухоме майно ОСОБА_2

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання подав
заяву, де позовні вимоги визнав та не
заперечив з приводу визнання права
власності на заставне майно за
позивачем.

Представник ВДВС Калуського МРУЮ
Бодлак Б.З. не заперечив у судовому
засіданні щодо задоволення позовних
вимог, оскільки звільнення з-під арешту
зазначених транспортних засобів не
перешкоджатиме виконанню виконавчого
провадження в загальному порядку.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав .

Встановлено, що 24.10.2009р. між ОСОБА_1
(надалі Позивач) та ОСОБА_2 (надалі
Відповідачем) в письмовій формі було
укладено договір позики згідно якого
позивач передав, а відповідач отримав
кошти в сумі 70 000 грн., які відповідач
зобов'язався повернути до 30.12.2013 року
(а.с.5). В забезпечення виконання
зазначеного договору позики, в день
укладення даного договору та
фактичного отримання відповідачем
коштів в сумі 70 000 грн., що мало місце
24.09.2009 року, між сторонами було укладено
договір застави майна - автомобіля
марки: RENAULT PREMIUM 420, державний номерний
знак: НОМЕР_3, 2001 року випуску та на-пів
причіпа - самоскида -Е, марки: CLAYDEN,
державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.6-9),
згідно умов якого, у випадку не
виконання відповідачем покладених на
нього грошових зобов»язань за
договором позики від 24.09.2009 року
звернення стягнення на предмет застави
буде здійснене за рішенням суду, шляхом
передачі предмета застави у власність
заставодержателя.

Після укладення договору застави
відповідач відкладав та різними
способами уникав посвідчувати його у
нотаріуса покликаючись на те, що це
зайві витрати, договір - письмовий,
засвідчений сторонами належними
підписами, нотаріальне посвідчення є
необов'язкове.

Строк обумовлений у договорі позики
закінчився, а відповідач: кошти не
повернув, добровільно виконувати
договірні зобов»язання відмовляється,
забезпечене позикою заставне майно
добровільно передати у власність
позивача в рахунок виконання умов
договору застави та погашення
заборгованості не бажає, зустрічей та
мировою формою позасудового
врегулювання спору уникає.

Згідно ст.13 Закону України «Про
заставу» у випадках коли предметом
застави є транспортні засоби, що
підлягають державній реєстрації
договір застави має бути нотаріально
посвідчений.

ч.2 ст. 220 ЦК України визначає, якщо
сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулось повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилась від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Враховуючи, що в основному договорі
позики та в його забезпечення -
договорі застави сторонами досягнуто
усіх істотних умов: предмету договору,
порядку його виконання, тощо, що
підтверджується письмовою формою
даних правочинів та розпискою про
отримання коштів, основний договір
позики виконаний, а саме передано кошти
позичальнику - відповідачу, а останній
відмовився і ухиляється від його
нотаріального посвідчення, а тому
такий договір суд вважає дійсним.

Відповідно до ст. 207 ЦК України
«Правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або
кількох документах, а воля сторін
виражена підписами сторін.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Частиною 1 ст. 589 ЦК України встановлено,
що у разі невиконання зобов'язання
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Згідно ч.1 ст.590 ЦК України визначено, що
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Згідно укладеного договору
застави звернення стягнення на предмет
застави здійснюється за рішенням суду
шляхом передачі предмета застави у
власність заставодержателя.

Згідно ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Як зазначено в ч.1 ст 60 ЗУ "Про виконавче
провадження" особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту.

У відповідності до ч.5 ст.60 ЗУ "Про
виконавче провадження" у випадку
незавершеного виконавчого провадження
арешт з майна чи коштів може бути
знятий за рішенням суду.

На підставі вищезазначеного , суд
вважає, що слід визнати договір застави
автомобіля від 4.10.2009р, уладеного між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в забезпечення
договору позики грошових коштів від
24.10.2009р. - дійсним і в рахунок погашення
заборгованості за договором позики від
24.10.2009р. - звернути стягнення на
заставне майно відповідача, а саме
визнати право власності за позивачем.
Крім цього, слід звільнити з-під арешту
зазначені транспортні засоби, оскільки
звільнення з-під арешту зазначених
транспортних засобів не
перешкоджатиме виконанню виконавчого
провадження згідно постанови ВДВС
Калуського МРУЮ від 12.07.2013 року, що
підтвердив представник ВДВС у судовому
засіданні. Також за ОСОБА_2
зареєстровані ще інші транспортні
засоби ( а.с 57 ).

Керуючись ст. ст. 4, 10, 27, 31, 61, 88, 169, 213-215
ЦПК, ст..ст. 15,1 6, 22, 23, 220, 321, 328, 589, 590, 1049 ЦК
України , ст.. ст.. 13, 20 ЗУ «Про заставу»,
ст. 60 ЗУ "Про виконавче
провадження",суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задоволити .

Визнати дійсними договір застави
автомобіля марки: RENAULT PREMIUM 420, державний
номерний знак: НОМЕР_3, 2001 року випуску,
та напів причіпа - самоскида -Е, марки
CLAYDEN, державний номерний знак НОМЕР_1,
укладених 24.10.2009 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в забезпечення Договору позики
грошових коштів від 24.10.2009 року.

В рахунок погашення заборгованості
за Договором позики від 24.10.2009 року
звернути стягнення на заставне майно
Відповідача: ОСОБА_2, шляхом визнання за
Позивачем: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
серії НОМЕР_4, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_2 право власності на автомобіль
марки: RENAULT PREMIUM 420, державний номерний
знак: НОМЕР_3, 2001 року випуску, тип:
сідловий тягач - Е, номер шасі (кузова)
НОМЕР_5 об»єм двигуна: 11116, білого
кольору та напів причіпа - самоскида -Е
марки CLAYDEN, державний номерний знак
НОМЕР_1, 2003 року випуску, номер шасі
(кузова, рами): НОМЕР_6, білого кольору та
звільнити дане майно з-під арешту.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Калуський міськрайонний суд протягом
10 - ти днів з дня його проголошення

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ :