Справа №489/178/14-ц 08.04.2014 08.04.2014 08.04.2014
Провадження №22-ц/784/998/14
Провадження № 22ц- 784/998/14
інстанції Тихонова Н.С.
апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Рішення

Іменем
України

08 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б.,
Яворської Ж.М.,

при секретарі Рудніку Є.М.,

за участю:

- представника позивача ОСОБА_2,

- представників відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційними скаргами

ОСОБА_6, Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», (далі - ПП «СП Юстиція»)

на рішення Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 18 лютого 2014 року

за позовом

ОСОБА_7 до Головного управління юстиці
у Миколаївській області, ПП «СП
Юстиція», ОСОБА_6, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог Акціонерний
банк « Енергбанк»

про

визнання недійсними прилюдних торгів,
скасування протоколу та акту
проведення прилюдних торгів,
скасування свідоцтва про право
власності на квартиру,

в с т а н о
в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_7
звернувся в суд з позовом до Головного
управління юстиції у Миколаївській
області, ПП «СП Юстиція», ОСОБА_6, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
АБ « Енергобанк» про визнання
недійсними прилюдних торгів,
скасування протоколу та акту
проведення прилюдних торгів,
скасування свідоцтва про право
власності на квартиру.

Позивач зазначав, що на примусовому
виконанні у відділі примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області знаходиться виконавчий лист
про стягнення з нього заборгованості
за кредитним договором.

В порядку примусового виконання
вказаного судового рішення державним
виконавцем було складено акт опису та
арешту належного йому на праві
власності нерухомого майна, а саме -
двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

В подальшому вказану квартиру було
передано на реалізацію до ПП «СП
«Юстиція», а 14 листопада 2013 року
продано з прилюдних торгів.

Посилаючись на те, що прилюдні торги
було проведено з порушенням вимог
діючого законодавства, а саме він не
був належним чином повідомлений про
дату, час та місце проведення торгів, не
був ознайомлений з оцінкою
(переоцінкою) майна, а також на те, що на
час реалізації квартири в ній була
зареєстрована та проживала
неповнолітня дитина, позивач просив
про задоволення позову.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 18 лютого 2014 року позов
задоволено.

Визнано недійсними треті прилюдні
торги з реалізації двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, проведені 14
листопада 2013 року Миколаївською філією
ПП «СП «Юстиція» на виконання судового
рішення за виконавчим листом №2-п-2549,
виданим 16 червня 2011 року Ленінським
районним судом м. Миколаєва.

Визнано недійсним протокол
Миколаївської філії ПП «СП «Юстиція»
проведення прилюдних торгів від
№11/232/13/а-232 від14 листопада 2013 року.

Визнано недійсним акт державного
виконавця про проведені прилюдні торги
від 19 листопада 2013 року, складений
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області Кравченко А.О., у
зв'язку з реалізацією двокімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1, видане
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
на ім'я ОСОБА_6

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційних скаргах ОСОБА_6 та ПП «СП
Юстиція» просять скасувати рішення
суду та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невірну оцінку судом доказів у
справі, а також порушення норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній
скарзі доводи та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що вона
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що арештоване
нерухоме майно було реалізовано з
третіх торгів, які відбулися 14
листопада 2013 року, що не передбачено
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року № 68/5.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що
31жовтня 2011 року ВДВС відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання судового рішення про
стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на
користь ПАТ «Енергобанк» 167 184 грн. 49
коп. заборгованості за кредитним
договором та по 865 грн. судових витрат.

На виконання зазначеного
судового рішення було описане та
арештоване належне ОСОБА_7 нерухоме
майно - квартира АДРЕСА_1

Постановою державного виконавця
від 12 лютого 2013 року суб'єктом
оціночної діяльності - суб'єктом
господарювання з оцінки арештованого
майна призначено ТОВ «Українська
експертна група».

Згідно з висновком оцінювача від
26 квітня 2013 року ринкова вартість
вказаної квартири станом на 23 квітня 2013
року становила 196 400 грн.

12 липня 2013 року державним
виконавцем була винесена постанова
про призначення рецензування звіту про
оцінку зазначеного нерухомого майна.

За результатами рецензії
від 18 липня 2013 року встановлено, що
звіт відповідає вимогам Закону України
«Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні».

Про результати оцінки майна та
результати рецензування звіту
державним виконавцем 26 квітня 2013 року
та 29 липня 2013 року були направлені
повідомлення на адресу боржника та
стягувача (т.1 а.с.215, 234).

12 серпня 2013 року ВДВС направлена
заявка на реалізацію на прилюдних
торгах належного позивачу майна, в якій
початкова його вартість за експертною
оцінкою становила 196 400 грн.

Порядок реалізації арештованого
майна передбачено Законом України «Про
виконавче провадження», Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року № 512/5 року (далі -
Інструкція) та Тимчасовим положенням
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Положення).

Згідно ст.62 Закону України «Про
виконавче провадження» не реалізоване
на прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах протягом двох
місяців майно підлягає уцінці
державним виконавцем, що проводиться в
десятиденний строк з дня прилюдних
торгів чи аукціону такими, що не
відбулися, або закінчення двомісячного
строку реалізації майна на комісійних
умовах. Майно може бути уцінене не
більш як на 30 відсотків. У разі не
реалізації майна в місячний строк з дня
проведення уцінки воно повторно
уцінюється в також самому порядку, але
не більш як на 50 відсотків початкової
вартості майна.

У разі якщо в місячний строк з дня
проведення повторної уцінки майно не
реалізовано на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах,
державний виконавець повідомляє про це
стягувачу і пропонує йому вирішити
питання про залишення за собою
нереалізованого майна, крім майна,
конфіскованого зі рішенням суду.

Пунктами 4.5.10, 4.5.11. та 4.5.12.
Інструкції передбачено, у разі якщо
майно не було продано у зв'язку з
відсутністю попиту, воно підлягає
уцінці державним виконавцем
відповідно до чинного законодавства
яка проводиться в десятиденний строк з
дня визнання прилюдних торгів чи
аукціону такими, що не відбулися, або
закінчення строку реалізації майна на
комісійних умовах. Про проведення
уцінки майна державним виконавцем
складається акт, у якому крім іншого
зазначається вартість майна після
уцінки. Про проведення уцінки майна та
її результати державний виконавець не
пізніше наступного робочого дня після
її проведення повідомляє
спеціалізовану організацію, що
здійснює реалізацію майна.

Якщо майно не було реалізовано в
установленому порядку після його
уцінки, державний виконавець проводить
повторну уцінку.

Якщо майно не було реалізовано
після повторної уцінки, державний
виконавець пропонує стягувачу
залишити це майно за собою.

12 вересня 2013 року ВДВС отримав
повідомлення від СП «Юстиція» про те,
що прилюдні торги з реалізації спірної
квартири не відбулися у зв'язку з
відсутністю зареєстрованих учасників
та просив провести переоцінку майна
боржника (т.1 а.с. 255).

17 вересня 2013 року державним
виконавцем складено Акт про переоцінку
арештованого майна, згідно з яким
вартість майна для подальшої
реалізації була зменшена на 25 % та
становила після переоцінки 147 300 грн (т. 1
а.с. 256).

Згідно повідомлення СП «Юстиція»
повторні прилюдні торги, призначені на
14 жовтня 2013 року також не відбулися у
зв'язку з відсутністю зареєстрованих
покупців, тому державним виконавцем 22
жовтня 2013 року складено Акт про
повторну переоцінку арештованого
майна, згідно з яким вартість майна
була зменшена на 50 % та становила, після
повторної переоцінки 98 200 грн. ( т.1 а.с.
262).

Після повторної уцінки спірної
квартири, прилюдні торги з її
реалізації були призначені на 14
листопада 2013 року за стартовою ціною 98
200 грн. (т. а.с. 264).

Згідно протоколу № 11/232/13/а-232 від 14
листопада 2013 року, складеному за
результатами проведення прилюдних
торгів, квартиру АДРЕСА_1 придбав
ОСОБА_6 за ціною 98 400 грн. (т. а.с. 267).

20 листопада 2013 року приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 видане
свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Інформація про проведення
прилюдних торгів, зокрема час, місце їх
проведення та стартова (початкова) ціна
майна, яке реалізовувалось, було
оприлюдено на офіційному веб-сайті ДП
«Інформаційний центр» за № 517592 від 27
серпня 2013 року, за № 522615 від 24 вересня
2013 року та за № 528713 від 29 жовтня 2013 року.

Крім цього, торгуючою організацією
на адреси ВДВС, боржника та стягувача
були направлені повідомлення 27 серпня
2013 року за вих. № 3204; 24 вересня 2013 року
за вих.. № 4240 та 29 жовтня 2013 року за вих..
№ 4574, в яких також зазначалось про час,
місце проведення прилюдних торгів та
стартова (початкова) ціна спірного
нерухомого майна.

Оскільки прилюдні торги не
відбувалися через відсутність
покупців, вказане майно двічі
уцінювалось та було реалізоване з
прилюдних торгів після повторної
уцінки, що прямо передбачено
положенням ст.62 Закону України «Про
виконавче провадження», а тому немає
підстав вважати, що прилюдні торги були
проведені з порушенням Закону.

Вирішуючи спір, суд залишив поза
увагою, що можливість та умови
проведення третіх прилюдних торгів
передбачений ст.. 62 Закону України «Про
виконавче провадження», який має вищу
юридичну силу порівняно з Тимчасовим
положенням про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна, який є
підзаконним актом. А тому відповідно до
ч. 4 ст. 8 ЦПК України має
застосовуватися саме положення Закону,
у відповідності й до якого, були
проведені прилюдні торги з реалізації
арештованого майна.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 11
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Із позовної заяви вбачається, що
позивач звернувся до суду з позовом
про визнання прилюдних торгів
недійсними, обґрунтовуючи заявлені
вимоги тим, що він не повідомлявся
належним чином про дату, час та місце
проведення прилюдних торгів, не був
ознайомлений з оцінкою (переоцінкою)
майна, а також на те, що на час
реалізації квартири в ній була
зареєстрована та проживала
неповнолітня дитина

В ході розгляду справи в
установленому ст. 31 ЦПК України порядку
позивач позовні вимоги не змінював.

Розглядаючи справу суд в
порушення вимог ст. 11 ЦПК України
вийшов за межі заявлених вимог та
ухвалив рішення про визнання прилюдних
торгів недійсними, з підстав, на які
позивач не посилався у своїй позовній
заяві, а відповідач не був повідомлений
про ці підстави позову і не мав
можливості заперечувати проти них.

За наведених обставин, рішення
суду відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення, про відмову
в задоволенні позову.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш
и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_6,
Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» задовольнити.

Рішення Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 18 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_7 до
Головного управління юстиції у
Миколаївській області, ПП «СП Юстиція»,
ОСОБА_6 про визнання недійсними
прилюдних торгів, скасування протоколу
та акту проведення прилюдних торгів,
скасування свідоцтва про право
власності на квартиру відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: