Справа № 559/1545/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року Дубенський
міськрайонний суд Рівненської
області,

в особі головуючої судді
Лопухович А.О.,

при секретарі
Федчук А.А.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Міщанюк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в місті Дубно справу за
позовом ОСОБА_3 до Дубенської міської
ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання
права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

В обгрунтування своїх вимог,
позивачка посилається на те, що
вона є дочкою ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Відповідно до
рішення Народного суду Дубнівського
району Ровенської області від 2 грудня
1958 року в справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про розподіл домоволодіння
визнано право власності на ? частки
домоволодіння, що знаходиться в
АДРЕСА_1 за кожним із подружжя. 13
листопада 1979 року шлюб між батьками
позивачки було розірвано, а прізвище
матері змінилося з «ОСОБА_6» на
«ОСОБА_6». Рішенням виконавчого
комітету Дубенської міської ради від 23
липня 1999 року № 235 «Про розгляд заяв
громадян з питань індивідуальної
забудови» були узаконені самовільно
добудовані матір»ю ОСОБА_3 частина
будинку розміром 5,10х5,0 м. та веранда
розміром 9,10х2,55 м. Таким чином,
співвідношення часток матері та батька
у праві власності на будинок
змінилося, однак будинок продовжував
перебувати у їхній спільній частковій
власності. Насправді ж, у будинку після
розлучення проживала лише матір
позивачки. У батька, крім
вищезгаданого, у власності перебував
ще й будинок по АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер батько позивачки,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мама
позивачки. Заповіту ні батько, ні мати
не склали. Оскільки ні батько, ні матір
позивачки після розлучення повторно
не одружувалися, а їхні батьки померли
що задовго до смерті своїх дітей
(батьків позивачки), то єдиним
спадкоємцем після смерті батька та
матері є позивачки та її брат - ОСОБА_4.
Після смерті батька вони не подавали
заяв про прийняття спадщини, оскільки
вважали, що матір є одноосібним
власником будинку, в якому вона
проживала. Для того, щоб оформити право
власності на будинок після смерті
матері позивачка звернулася до
нотаріуса, однак вона відмовила їй у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на весь будинок в цілому і пояснила, що
право власності на спадщину після
смерті батька слід визнавати у
судовому порядку. Брат позивачки
відмовився від прийняття спадщини на
користь сестри. Просить визнати за нею
в порядку спадкування право власності
на житловий будинок загальною площею
66,2 кв.м з господарськими будівлями,
який розташований за адресою АДРЕСА_1,
після смерті ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Представник позивачки в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю. Просить задоволити позов.

Представник відповідача позовні
вимоги визнав повністю, не заперечує
проти заводолення позову.

ОСОБА_4 подав письмову нотаріальну
заяву, якою позовні вимоги визнає.
Просить визнати право власності за
позивачкою.

Вислухавши думку представника
позивача, представника відповідача та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. (а.с.8,9). Позивачка
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є їх дітьми. (а.с.11, 16)

20 вересня 1997 року позивачка одружилася
і змінила прізвище з «ОСОБА_3» на
«ОСОБА_3». (а.с.12)

Відповідно до рішення Народного суду
Дубнівського району Ровенської
області від 2 грудня 1958 року в справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розподіл
домоволодіння визнано право власності
на ? частки домоволодіння, що
знаходиться в АДРЕСА_1 за кожним із
подружжя. (а.с.13)

13 листопада 1979 року шлюб між ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 було розірвано і прізвище
матері позивачки змінилося з «ОСОБА_6»
на «ОСОБА_6».(а.с.10)

Рішенням виконавчого комітету
Дубенської міської ради від 23 липня 1999
року № 235 «Про розгляд заяв громадян з
питань індивідуальної забудови» були
узаконені самовільно добудовані
ОСОБА_6 частина будинку розміром 5,10х5,0
м. та веранда розміром 9,10х2,55 м.(а.с.15)

Технічний паспорт на житловий будинок
АДРЕСА_1, виданий на ім»я ОСОБА_6. (а.с.5-7).

ОСОБА_6 зверталася у виконавчий комітет
Дубнівської міської ради про надання
дозволу на добудову веранди. (а.с.14)

Матеріали спадкової справи №1/2013
свідчать про те, що позивачкою було
успадковано після смерті її матері
земельна ділянка площею 0,0413 га, що у
АДРЕСА_1 та земельний пай КСГ
«Соснівське» розміром 2,17 га..

Згідно довідки спадкова справа після
смерті ОСОБА_5 не відкривалася.

Статтями 328, 392 ЦК передбачено, що
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
Власник майна може пред"явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який посвідчує його право
власності.

Суд вважає, що позивачем було
представлено до суду достатньо доказів
тому, що вона дійсно є власником
даного домоволодіння.

За таких обставин, керуючись ст.ст.
3,6,57,60,174,212,215 ЦПК України, ст.ст.328, 392 ЦК
України суд, -

В
И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Дубенської
міської ради, третя особа ОСОБА_4 про
визнання права власності на спадкове
майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку
спадкування право власності на
житловий будинок загальною площею 66,2
кв.м з господарськими будівлями, який
розташований за адресою АДРЕСА_1, після
смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року та ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Дубенський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: