Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2014 року Справа №607/4660/14-ц
Тернопільський міськрайонний
суд Тернопільської області

в складі: головуючого
Грицака Р.М.

за участю секретаря
Палашовської У.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на її користь на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в
розмірі 1000,00 грн., щомісячно до
досягнення дитиною повноліття,
посилаючись на те, що відповідач
ухиляється від утримання дитини,
добровільно матеріальної допомоги не
надає, хоча зобов'язаний надавати.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримала з підстав, викладених в
позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав частково та суду пояснив, що
заробіток його є нестабільний а тому
він має можливість сплачувати аліменти
на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 300,00
грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав:

Сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 12.09.2002 року, який було розірвано
рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 26.06.2012 року.

Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1
року народилася дочка ОСОБА_3, що
підтверджено свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, яке видане
відділом РАЦС реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що неповнолітня
дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає
разом з матір'ю ОСОБА_1 та знаходиться
на її утриманні, а відповідач ОСОБА_2 не
виконує свій обов'язок по утриманню
неповнолітньої дитини, не надає їй
матеріальної допомоги без поважних на
те причин, хоча повинен її надавати.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

На підставі вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що в даному
випадку мають місце порушення права
неповнолітньої дитини, тому суд вважає,
що позов підлягає до часткового
задоволення шляхом стягнення з
відповідача в користь позивача
аліментів на утримання дитини.

Визначаючи розмір аліментів, суд на
підставі ст. 182 СК України враховує
матеріальне становище відповідача та
дитини, виходить з розміру
прожиткового мінімуму для дитини від 6
до 18 років, з рівності та обов'язку
батьків щодо утримання дитини, тому суд
вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення шляхом стягнення з
відповідача в користь позивача
аліментів на утримання неповнолітньої
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі в розмірі 500 грн.,
щомісячно, починаючи з 27.03.2014 року до
досягнення дитиною повноліття,
відмовивши в задоволенні решти
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 84, 150, 181-184, 191, 199 СК
України, ст.ст. 10, 60, 213, 215, 294 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (уродженця та жителя
АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в
розмірі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно,
починаючи з 27.03.2014 року до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий
Р.М.Грицак