Центральний районний суд м.
Справа № 490/5971/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2014

Центральний районний суд міста
Миколаєва

У складі: головуючого - судді
Алєйнікова В.О.

при секретарі
Парнак М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Миколаєві
адміністративну справу за позовом

позивача
Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк" ,

до

відповідача
ОСОБА_2, ОСОБА_3

суть позову
про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В
:

У квітні 2013 року Публічне Акціонерне
Товариство «УКРСОЦБАНК» звернулось до
суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
виконання зобов'язань за кредитним
договором.

У позові зазначив, що з 19 серпня 2008 року
між ним та відповідачем ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір № 640/4-377, за
яким відповідач отримав кредит у
розмірі 4.000 доларів США зі сплатою 21%
річних.

У забезпечення позову був укладений
договір поруки з ОСОБА_3

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем умов договору станом на 5
квітня 2013 року утворилась
заборгованість у розмірі 54.577,00 грн.

Спираючись про таке, позивач просив про
стягнення з відповідача вказаних сум.

Під час судового розгляду справи
відповідачка ОСОБА_2 позов не
визнавала, спираючись, зокрема, про те,
що позивачем пропущений строк для
звернення до суду із цим позовом.

Позивач у судове засідання свого
представника не надіслав, про час та
місце розгляду справи сповіщався
належним чином, до суду надіслав заяву,
у якій просив про розгляд справи за
його відсутності та задоволення
позову.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи сповіщалась належним чином, про
причини неявки суд не повідомив..

Зважаючи про те, що у справі наявні
достатні докази про права та взаємини
сторін, та немає необхідності в
особистих поясненнях осіб, які не
з'явились, для прийняття рішення по
суті справи, суд ухвалив про розгляд
справи за їх відсутності.

Судом встановлено, що 19 серпня 2008 року
між позивачем та відповідачем ОСОБА_2
був укладений договір споживчого
кредиту № 640/4-377, відповідно до умов
якого ОСОБА_2 отримала споживчий кредит
в розмірі 4.000 доларів США на строк до 18
лютого 2010 року в обмін на зобов'язання
щомісячно погашати заборгованості за
кредитом та процентів за користування
ним.

У забезпечення виконання зобов'язань у
той же день - 19 серпня 2008 року - між
позивачем та відповідачами був
укладений договір, відповідно до умов
якого ОСОБА_3, як поручитель,
зобов'язався солідарно з ОСОБА_2
виконувати зобов'язання за договором
кредиту.

Оскільки свої зобов'язання за
договором відповідачі не виконали, у
квітні 2013 року банк звернувся до суду
із цим позовом.

Але згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється у три
роки.

Згідно з п. 31 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», суди
мають виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Вирішуючи цей спір, суд виходе також з
прецедентної практики Європейського
Суду з прав людини, яка є обов'язковою
для застосування на території України.

Зокрема, у пункті 137 рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Волков проти України», яке є
обов'язковим на території України,
наголошено на тому, що строк давності
забезпечує правову визначеність та
захищає потенційних відповідачів від
застарілих вимог, які вкрай важко
спростувати, та дозволяє запобігти
несправедливості, що може виникнути
внаслідок рішень щодо подій, що мали
місце у далекому минулому, та на
підставі доказів, що з часом стають
неналежними та недостатніми (см. Stubbings
and Others v. the United Kingdom, 22 October 1996, § 51, Reports 1996
IV).

Це означає:

? з одного боку - що задоволення
цього позову суперечить принципу
справедливості;

? з іншого боку - що заявлений позов
є недоведеним адже надані позивачем
докази щодо обставин
виконання/невиконання зобов'язань у
період до вересня 2009 року є вочевидь
неналежними та недостатніми.

За такого підстави для задоволення
позову є відсутнім, через що у його
задоволені слід відмовити.

Керуючись ст.10, 174, 213-215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити .

Рішення може бути оскарженим до
Миколаївського апеляційного суду
через Центральний районний суд міста
Миколаєва протягом 10 днів.

СУДДЯ
=АЛЄЙНІКОВ В.О.=

Мотивоване рішення виготовлене10.03.2014