Справа № 761/3566/14-ц
Провадження №6/761/446/2014
У Х В А Л А

іменем України

18 березня 2014 року Шевченківський
районного суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.

при секретарі
Звонцовій О.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві подання
головного державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
України відділу примусового виконання
рішень Каращук К.Л. про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України відносно керівника ТОВ
«ВТК «Експотрейд» ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби України
відділу примусового виконання рішень
Каращук К.Л. звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України керівника
ТОВ «ВТК «Експотрейд» ОСОБА_2.
Мотивуючи свої вимоги тим, що на
виконанні державної виконавчої служби
знаходиться виконавче провадження №
33674461 з примусового виконання наказу №
64/121 Господарського суду м. Києва від
20.09.2011 року про стягнення з ТОВ «ВТК
«Експотрейд» на користь ПАТ «Родовід
Банк» боргу на загальну суму у розмірі
35 804 996,95 грн.

01.08.2012 року державним виконавцем
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження. Також, 01.08.2012
року винесена постанова про арешт
коштів боржника у межах суми звернення
стягнення та арешт майна, копії яких
направлено стягувану та боржнику до
відома, державним та реєстраційним
органам для негайного виконання.

Державним виконавцем 16.10.2012 року
винесена постанова про стягнення з
боржника виконавчого збору у розмірі 3
583 073,29 грн.

Проте, постанова про відкриття
провадження боржником проігнорована,
будь-якої відповіді, щодо ї отримання
та заходів спрямованих на виконання
рішення суду від боржника не
надходило. Всупереч вимогам Закону п. 6
ст. 12 «Про виконавче провадження» до
відділу Державної виконавчої служби
України відділу примусового виконання
рішень боржник не з'являється.

Відповідно до даних
Інформаційно-ресурсного центру
Єдиного державного реєстру, боржник не
перебуває в процесі припинення, а
керівником боржника юридичної особи є
ОСОБА_2 з 20.05.2013 року.

Крім того, керівником боржника ОСОБА_2
проігноровану вимогу державного
виконавця від 09.01.2014 року щодо
необхідності з'явитись 14.01.2014 року до
відділу для надання пояснень та
належним чином завірених копій
документів, згідно вищевказаної
вимоги.

Оскільки боржником не здійснено жодних
дії для погашення заборгованості,
повністю або частково. Відповідно до
наявної інформації, керівник боржника
постійно виїжджає за межі України у
власних справах, зважаючи на наявність
та розміри заборгованості боржника не
виключається його виїзд на постійне
проживання за кордон.

А тому державний виконавець,
просить тимчасово обмежити виїзд за
кордон, тимчасово відмовити у виїзді за
кордон громадянина України керівника
боржника «ВТК «Експотрейд» ОСОБА_2 до
виконання зобов'язань по сплаті боргу
на загальну суму у розмірі 35 804 996,95 грн.
на користь ПАТ «Родовід Банк», згідно
наказу № 64/121 Господарського суду м.
Києва від 20.09.2011 року.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився повідомлявся
належним чином. Заяв та клопотам на
адресу суду не надходило.

Дослідивши в судовому засіданні
подання державного виконавця, суд
вважає, що подання задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що на виконанні державної
виконавчої служби знаходиться
виконавче провадження № 33674461 з
примусового виконання наказу № 64/121
Господарського суду м. Києва від 20.09.2011
року про стягнення з ТОВ «ВТК
«Експотрейд» на користь ПАТ «Родовід
Банк» боргу на загальну суму у розмірі
35 804 996,95 грн.

Також, встановлено, що 01.08.2013 року
державним виконавцем винесено
постанови про відкриття виконавчого
провадження, арешт майна та накладення
арешту на грошові кошти боржника у
межах суми звернення стягнення з
урахуванням виконавчого збору.

Приписами ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок врегульовано
Законом України від 21 січня 1994 року
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» (зі змінами),
яким визначено випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України та встановлено порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Зокрема п.5 ч.1 ст.6 Зазначеного Закону
передбачено можливість обмеження
виїзду у випадку, якщо боржник
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
свою власну. На здійснення цих прав не
може бути встановлено жодних обмежень,
крім тих, що передбачені законом і є
необхідними в демократичному
суспільстві в інтересах національної
чи громадської безпеки, для
підтримання публічного порядку,
запобігання злочину, для захисту
здоров'я чи моралі або з метою захисту
прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські і політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну.

Фізична особа має право на свободу
пересування. Фізична особа, яка досягла
шістнадцяти років, має право на вільний
самостійний виїзд за межі України.
Фізична особа може бути обмежена у
здійсненні права на пересування лише у
випадках, встановлених законом (ст. 313
ЦК України).

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п. 2, 5 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, або громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у тому випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

При цьому, під ухиленням від
виконання зобов'язань, покладених
судовим наказом слід розуміти такі
діяння (дії чи бездіяльність) особи
боржника, які полягають у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні нею таких
обов'язків.

Задоволення подання державного
виконавця про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання.
Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. Саме по собі
невиконання боржником самостійно
зобов'язань не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього судовим наказом
обов'язків.

Як вбачається із офіційної відповіді
Головного управління статистики
станом на 20.05.2013 року керівником
боржника ТОВ «ВТК «Експотрейд» є
ОСОБА_3. В той же час як, державним
виконавцем надано витяг з
Інформаційно-ресурсного центру
Єдиного державного реєстру, керівником
боржника юридичної особи є ОСОБА_2 з
20.05.2013 року.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

У поданні державний виконавець
зазначає, що тимчасові виїзди боржника
за межі України ускладнюють проведення
виконавчих дій, а отже є підстави для
обмеження боржника ОСОБА_2 у виїзді за
межі України.

Разом з тим, державним виконавцем в
порядку ст. 60 ЦПК України не надано
жодних доказів, які б свідчили про те,
що боржник дійсно ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього наказом № 64/121 Господарського
суду м. Києва від 20.09.2011 року і, що
керівником ТОВ «ВТК «Експотрейд» є
саме: ОСОБА_2.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи
докази, суд приходить до висновку про
відмову у задоволенні подання у зв'язку
із його необґрунтованістю, оскільки
сама по собі наявність у боржника
невиконаних зобов'язань не є
свідченням того, що останній
ухиляється від їх виконання.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.377-1,209,210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби України
відділу примусового виконання рішень
Каращук К.Л. про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
відносно керівника ТОВ «ВТК
«Експотрейд» ОСОБА_2 - відмовити.

На ухвалу може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного
суду м. Києва протягом п'яти днів з дня
її проголошення через Шевченківський
районний суд м. Києва.

У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення вищезазначених
строків або якщо її не скасовано після
розгляду справи в Апеляційному суді м.
Києва.

Суддя: