Справа
№490/232/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі :

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Аслановій Е.Е.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідача Дмитренка
А.А. та Горлової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунального підприємства
"Госптехобслуговування" Миколаївської
обласної ради про стягнення
недонарахованої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ :

25 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом з подальшими
уточненнями до Комунального
підприємства "Госптехобслуговування"
(далі - Підприємство), в якому остаточно
просив зобов'язати відповідача
нарахувати йому заробітну плату з
урахуванням 20-ти відсоткової надбавки
за складність та напруженість праці,
правильно обрахувати посадовий оклад
відповідно до тарифної сітки відносно
його 6-го розряду електромонтера , та
стягнення недонарахованої заробітної
плати у розмірі 1757,77 грн., аткож
компенсації за затримку розрахунку при
звільненні.

В обгрунутвання розміру
недонарахованої заробітної плати
позивач посилався на , по-перше, не
застосування відповідачем тарифної
системи оплати праці і ігнорування
його рівня кваліфікації
електромонтера 6-го розряду: відповідно
до положень Колективного договру
керівник підприємства зобов'язаний
забезпечити відповідність
кваліфікації працівника дорученій
роботі, а в його трудовій книжці
міститься запис про присвоєння 6-го
розряду електромонтера - відповідно до
тарифів єдиної тарифної сітки розрядів
і коефіцієнтів для бюджетних структур
посадовий оклад для 6-го розряду
повинен становити 1235 грн.

По-друге, відповідачем неправомірно не
виплачувалася надбавка у розмірі 20% до
посадового окладу, що повинно
дорівнювати 247 грн. щомісяця, за
складність та напруженість роботи: так,
роботи по ремонту і обслуговуванню
діючих електроустановок відносяться
до категорії робіт з підвищеною
небезпекою , що вже є окремою підставою
для доплати за складність та
напруженість. Але основною підставою є
незадовільний рівень охорони праці на
підприємстві: не ремонтопридатний стан
електромереж будівлі, не забезпечення
електроперсоналу задовільним робочим
місцем, засобами захисту та необхідною
оснасткою .

По-третє, відповідачем неправомірно не
було виплачено йому посадовий оклад
другого електромонтера ОСОБА_4 на час
його перебування у відпустці в
червні-липні 2013 року у розмірі 1043,6 грн.

У судовому засіданні позивач
вимоги позову підтримав, посилаючись
на обставини, які викладені у позові та
уточненнях до нього.

Представники відповідача у
судовому засіданні проти позову
заперечували з викладених у письмових
запереченнях підстав.

Вислухав пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, судом
встановлені наступні факти та
відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, за
заявою (а.с.27) ОСОБА_1 про прийняття на
посаду електромонтера за наказом № 28к
від 01.04.2013 р. ОСОБА_1 прийнятий на работу
на Підприємство в Сектор з технічного
та санітарного обслуговування на
посаду "електромонтера" зі строком
випробування 1 місяць з окладом(тарифна
ставка) 1147 грн. В заяві позивач
зазначив, що з умовами праці та
заробітної плати ознайомлений. Як
пояснили сторони в судовому засіданні,
в обов'язки позивача входило :
діагностика, ремонт та обслуговування
внутрішньобудинкових мереж в будівлі
Миколаївської обласної державної
адміністрації.

Як вбачається з матеріалів справи,
оклад електромонтерам у кількості двох
осіб згідно штатного розпису та
відповідно до кошторису підприємства
на 2013 рік затверджено у розмірі 1147 грн.,
а з грудня 2013 р. - 1218 грн., вимоги до
кваліфікаційних розрядів -відсутні
(а.с. 51-53).

Згідно Графіку відпусток та Наказу № 83
від 17.10.2013 р. ОСОБА_1 перебував з 04
листопада по 27 листопада 2013 року у
плановій щорічній відспустці за період
з 01 квітня 2013 року по 01 квітня 2014 року,
отримана ним допомога на оздоровлення
в розмірі місячного посадового окладу
(а.с.42-43).

Друга посадова одиниця електромонтер
ОСОБА_4 перебував у відпустці знгідно
наказу № 48к від 10.06.2013 р. з 17 червня по 12
липня 2013 року.

Згідно Наказу № 96 від 09.12.2013 року
директора Підприємства ОСОБА_1 був
звільнений з посади електромонтера на
підставі пункту 4 ч.1. ст. 40 КзпП України
за прогули без поважних причин 28 та 29
листопада 2013 року. В той же день позивач
був під підпис ознайомлений з наказом.

При звільненні позивачу не було видано
остаточного розрахунку, оскільки з
нарахованої заробітної плати за
відпрацьовані в грудні 2013 р. робочі дні
було здійснено відрахування
надлишково сплачених коштів на оплату
двох невідпрацьованих днів прогулу за
листопад 2013 року та 8 днів відпустки за
повний календарний рік (оскільки
використавши всю відпустку ОСОБА_1
повний рік не відпрацював), що
відповідає вимогам діючого
законодавства про оплату праці.

За такого, оскільки судом не
встановлено порушення відповідачем
вимог ст. 116,117 КзпП України, суд не
вбачає підстав для стягнення на
користь позивача компенсації за
затримку розрахунку при звільненні,
адже його посилання на ст. 128 цього
Кодексу є помилковим, оскільки ця норма
закону не регулює даних правовідносин
сторін.

15 березня 2013 року на зборах колективу
Підприємства схвалено Колективний
договір між адміністрацією та
трудовиим колективом на 2013-2015 роки,
зареєстрований Управлінням праці
департаменту праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради 18.04.2013р.

Згідно Протоколу № 2 від 30 травня 2013
року загальних зборів працівників
Підприємства, перебачено надбавку за
складність, напруженість у роботі в
розмірі до 50% посадового окладу за
відпрацьований час; обрано
представником від імені працівників
підприємства ОСОБА_1 Відповідні зміни
були внесені до Колективного договру
04.07.2013 року (а.с. 23-24).

Відповідно до Додатку № 3 "Перелік
доплат, надбавок до тарифних ставок та
посадових окладів працівників
підприємствана 2013 рік" та п.5.5.
колективного договру, передбачені
доплату за виконання обов'язків
тимчасово відсутнього працівника до 100
відсотків посадового окладу
відсутнього працівника. При цьому за п.
5.17 оплату праці за виконання обов'язків
тимчасово відсутнього працівника
провадиться в межах фонду оплати праці
за наявності коштів (а.с.25,49).

Так, розділом 5 Колективного договору
передбачено, що підприємство працює в
умовах повного господарського
розрахунку , чисельність працівникі
згідно штатного розпису на 2013 рік
складає 41 особу. Оплата за виконану
роботу - установлені місячні оклади.
Конкретні місячні оклади
встановлюються залежно від
кваліфікації , складності виконуваних
робіт, норм і документів, передбачених
законодавством, кошторисом витрат
господарської діяльності
підприємства. Пунктом 5.7 договору
встановлено, що надбавка робітникам за
напруженість, складність і високу
якість праці встановлюється наказом
директора підприємства.

За заявою позивача в 2006 році про втрату
трудової книжки, Підприємством йому
був виданий дублікат трудової книжки
від 12.05.2006 року з зазначенням
загального трудового стажу до вступу
на КП "Госптехобслуговування" та
періодів праці на цьому підприємстві
на посадах електромонтера, починаючи з
01.08.2002 р. (а.с.30-33).

Суд не може прийняти до уваги посилання
ОСОБА_1 на невідповідність рівня оплати
праці його кваліфікації та та рівню
складності робіт, оскільки таке не
підтверджено достеменними доказами.

Так, позивачем не надано жодного доказу
того, що він виконував при здійсненні
поточного обслуговування електромереж
адміністративної будівлі
електромонтажні роботи, які б
відповідали підвищеному рівню
складності та безпеки відповідно до
"Довідника кваліфікаційних
харакеристик професій працівників"
5-6-го кваліфікаційного розряду
професії "електромонтер". Його
посилання на положення колективного
договору є хибними, адже ним
передбачений обов'язок роботодавця
забезпечити відповідність виконуваних
робіт кваліфікації працівника , але в
розумінні відповідності рівня
кваліфікації "не нижче" складності
робіт. Штатним розкладом Підприємства
на час роботи позивача не вимагався
певний рівень кваліфікації осіб, які
займають посаду електромонтера, чітко
був встановлений посадовий оклад
електромонтера, і ОСОБА_1 був
ознайомлений з цим при прийнятті на
роботу та погодився з такими умовами.
Крім того, при прийнятті на роботу в 2013
році позивач взагалі не надав
Підприємству документів на
підтвердження свого 6-го розряду
електромонтера, відмітки про що
містяться лише в його трудовій книжці
за 1970-ті роки, яку він не надав
відповідачеві, а свідомо надав
дублікат з записами лише з 2006 року.
Посилання ОСОБА_1 на те, що головний
інженер Підприємства повинен був
пам'ятати про його рівень кваліфікації
ще з тих часів, є недоречним.

Також суд вважає недоведеним факт
виконання ОСОБА_1 робіт за іншого
відсутнього працівника в період
відпустки того в червні-липні 2013 року.
При цьому суд також враховує положення
п. 5.17 Колективного договору.

Безпідставним суд вважає і вимоги
позивача щодо стягнення на його
користь 20-ти відсоткової надбавки за
складність та напруженість і високу
якість праці праці, оскільки по-перше,
таке є правом, а не обов'язком
адміністрації підприємства (п. 5.7
Колективного Договору). По-друге, з
самого нормативного визначення
природи такої надбавки випливає, що її
встановлення обумовлено безпосередньо
характером виконуваної роботи
працівником , а не станом охорони праці
на підприємстві. В той час як в
обгрунтування своїх вимог ОСОБА_1
посилався на незадовільний стан
електромереж на об'єкті
обслуговування, що спростовується
матеріалами справи та не відповідає
вищенаведеній суті такої надбавки.

На підставі ивщенаведеного, суд
доходить висновку, що у позові слід
відмовити за недоведеністю та
необгрунтованістю.

В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати
слід віднести за рахунок держави .

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215, 228 ЦПК
України , суд , -

В
И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Комунального підприємства
"Госптехобслуговування" Миколаївської
обласної ради про стягнення
недонарахованої заробітної плати -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя
Гуденко О.А.