Справа № 223/124/14-ц
Провадження № 2/223/206/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року
м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької
області в складі: головуючого - судді
Дочинець С.І., при секретарі Хлопук О.В.,
за участі позивача ОСОБА_1 представника
позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Вугледар,
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором
купівлі-продажу, відшкодування
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовною заявою до відповідачки ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
договором купівлі-продажу,
відшкодування моральної шкоди. Свої
позовні вимоги мотивує тим, що вона є
фізичною особою-підприємцем на
підставі Свідоцтва про державну
реєстрацію від 30.01.1996 року № НОМЕР_1 та
здійснює торгівельну діяльність
непродовольчими товарами на ринку в м.
Вугледар. Так між нею та відповідачкою
ОСОБА_3, 17.12.2010 року був укладений
договір купівлі-продажу дублянки
вартістю 6860,00 грн. з розстроченням
платежу на сім місяців, починаючи з
січня 2011 року. Відповідач, 30.01.2011 року
внесла перший платіж за товар у розмірі
1000.00 грн., а 06.03.2011 року другий платіж у
розмірі 500,00 грн., що підтверджується її
особистим підписом у журналі обліку
розрахунків покупців за товар за
умовами розстрочення. Однак, на
теперішній час відповідач свої
зобов'язання не виконує, за придбаний
товар не розраховується, внаслідок
чого заборгованість становить 5360,00 грн.
Також, позивач вважає, що несплачена
заборгованість спричиняє їй моральні
страждання, а тому просить суд стягнути
з відповідача заборгованість за
договором купівлі-продажу в розмірі
5680,00 грн., моральну шкоду у розмірі 3000,00
грн. та судові витрати: які складаються
з витрат за надану правову допомогу - 300,
00 грн. та судовий збір 609,00 грн.

Позивач, до початку розгляду справи,
через канцелярію суду надала заяву про
зміну пункту 1 позовних вимог, а саме
стягнути з відповідача заборгованість
за договором купівлі-продажу в розмірі
5360,00 грн., решту позовних вимог залишити
без змін. В судовому засіданні ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала посилаючись
на обставини викладені в позові
просила їх задоволити в повному обсязі
з урахуванням змін.

Представник позивача ОСОБА_2, в
судовому засіданні позовні вимоги та
їх обґрунтування підтримав, просив суд
задовольнити їх в повному обсязі з
урахуванням змінених позовних вимог.

Відповідач в судове засідання
з'явилася, проти задоволення позову
заперечувала, в задоволенні позовних
вимог просила відмовити посилаючись на
письмове заперечення, відповідно до
якого вона вважає, що договір повинен
укладатись в письмовій формі, та
позивачем не надано жодного доказу,
який би підтверджував, що між ними був
укладений договір купівлі-продажу.

Свідок ОСОБА_4, яка є реалізатором у ФОП
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила,
що безпосередньо вона продала ОСОБА_3
дублянку вартістю 6860,00 грн. в
розстрочку на сім місяців. ОСОБА_3
повинна була сплачувати щомісчно,
починаючи з січня 2011 року, по одній
тисячі гривень, а в останній місяць 860
грн., однак відповідачка заплатила лише
двічі, а саме в січні 1 000 грн. та в
березні 500 грн. Вказані 1500 грн., оплати
за придбану дублянку, відповідачка
передала ОСОБА_4 Крім того,

свідок пояснила, що запис зроблений в
зошиті про продаж ОСОБА_3 дублянки,
також зроблений нею.

Свідок ОСОБА_6, яка є продавцем на ринку
в м. Вугледарі в судовому засіданні
пояснила, що вона в кінці 2010 року
придбала у ОСОБА_1 дублянку. Згодом, у
такій самій дублянці, свідок побачила
ОСОБА_3, тому поцікавилася у ОСОБА_1 чи
це вона продала ОСОБА_3 дублянку на що
та відповіда, що так вона продала
вказану дублянку ОСОБА_3 у розстрочку.
Крім того, пояснила, що в зимку 2013-2014
років вона, ОСОБА_6 бачила відповідачку
у вказаній дублянці, а в розмові з
ОСОБА_1 поцікавилася чи розрахувалася
ОСОБА_3 за куплену дублянку, на що та
відповіла, що ні.

Свідок ОСОБА_7, яка є продавцем на ринку
в м. Вугледарі в судовому засіданні
пояснила, що зі слів ОСОБА_1 їй відомо,
що ОСОБА_3 в грудні 2010 року купила в неї
дублянку в розстрочку. Однак, за
придбану даблянку розрахувалася
частково, крім того пояснила, що
неодноразово бачила ОСОБА_3 у вказаній
дублянці. Про вартість проданої
дублянки та умови на оплати за неї
свідкові не відомі.

Суд, заслухавши пояснення сторін та
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що в задоволенні позовної заяви
слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з свідоцтвом про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
від 30.01.1996 року ОСОБА_1 є фізичною
особою-підприємцем (а.с.10)

Відповідно до записів, зроблених на
аркуші паперу формату А4 в клітинку,
ОСОБА_3 17.12.2010 року придбала дублянку
вартістю 6 860,00 грн. в розстрочку на 7
місяців. Крім того, в четвертому рядку
вказаного запису значиться, як
пояснили позивач та її представник,
часткова сплата за придбаний товар, а
саме 1 000 грн. сплачено 30 січня та 500 грн. -
6 березня, рік здійснення платежів не
значиться. (а.с.11)

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у стороні та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з
ст.ст. 58, 59 Кодексу докази повинні бути
належними і допустимими.

Згідно із ст. 206 ЦК України усно можуть
вчинятися правочини, які повністю
виконуються сторонами у момент їх
вчинення, за винятком правочинів, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та (або) державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Відповідно до ст. 208 ЦК України
правочини, які належать вчиняти у
письмовій формі, зокрема правочини
фізичних осіб між собою на суму, що
перевищує у двадцять і більше разів
розмір неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян, крім правочинів,
передбачених частиною першою статті 206
цього Кодексу, а ст. 207 цього Кодексу
передбачено, що правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах,
телеграмах, яких обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Отже, з аналізу статтей 206-208 ЦК України
вбачається, що договір купівлі-продажу
дублянки вартістю 6 860,00 грн. у
розстрочку повинен укладатися в
письмовій формі. Долучений до
матеріалів справи аркуш паперу формату
А4 в клітинку не є письмовим договором,
оскільки не відповідає вимогам ст. 207 ЦК
України.

Покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд не
бере до уваги, як докази по справі,
оскільки вони грунтуються на
припущеннях, а покази свідка ОСОБА_4, в
силу ч. 2 ст. 59 ЦПК України є
недопустими доказами.

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку, що в задоволені позову слід
відмовити, оскільки позивачем
недоведено, належними та допустимими
доказами, обставини справи на які вона
посилається.

А тому, керуючись ст. ст. 206-208 ЦК України,
ст.ст. 58-60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором купівлі-продажу,
відшкодування моральної шкоди -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Донецької області через Вугледарський
міський суд Донецької області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області

С.І. Дочинець