ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3488/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р. Дарницький районний суд
міста Києва в складі:

головуючого - судді
Коренюк А.М.

при секретарі
Ляшенко
Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання дитини, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання дитини,
посилаючись на те, що вона з
відповідачем перебували у
зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2011
року, який рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 08
квітня 2014 року розірвано. Від шлюбу
мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач працює, має нерегулярний
дохід, наразі надає матеріальну
допомогу й приймає участь в утриманні
та вихованні дитини, проте вона
побоюється, що відповідач в
майбутньому може не надавати їй
матеріальної допомоги на утримання
дитини. Син проживає разом з нею та
знаходяться на її утриманні, тому вона
бажає отримувати аліменти офіційно в
примусовому порядку, що й стало
підставою звернення до суду з даним
позовом.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала з тих же підстав,
просила їх задовольнити, а відповідач
їх визнав.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що визнання
відповідачем позовних вимог не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Визнання відповідачем позовних вимог
прийнято судом.

Вислухавши пояснення сторін, їх доводи
та заперечення, дослідивши матеріали
справи у їх сукупності, всебічно та
повно з»ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, об»єктивно
оцінивши докази, які мають істотне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, з урахуванням
визнання відповідачем позовних вимог,
суд приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
із наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 30
квітня 2011 року, який рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
08 квітня 2014 року розірвано (а.с.23). Від
шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.7).

Відповідач не спростовує батьківство
дитини.

Сторони не ведуть спільного
господарства, не мають спільного
бюджету, проживають за різними
адресами, відповідач приймає участь у
вихованні та матеріальному утриманні
дитини, який проживає разом з
позивачкою шляхом сплати коштів в сумі
1 000 грн. щомісячно, що визнається й не
спротосувється позивачем.

Вирішуючи питання про розмір
аліментів, які будуть стягуватися з
відповідача на утримання дитини, судом
враховані наступні обставини:
матеріальний стан позивача, яка веде
окреме господарство, має окремий
бюджет, працює та на утриманні якої
знаходиться малолітня дитина, його
стан здоров»я, потреби, та відповідача,
який працює, окрім сина ОСОБА_4 має ще
двох дітей, й визнання ним позовних
вимог, що є пріорітетним при вирішенні
даного спору, й має достатні можливості
сплачувати аліменти на її утримання.

Згідно статті 180 Сімейного Кодексу
(далі - СК) України батьки зобов»язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Відповідно до частини першої статті 181
СК України способи виконання батьками
обов»язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.

Позивач просить суд призначити розмір
аліментів на утримання дитини в
твердій грошовій сумі 1000 грн. 00 коп.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Суд вважає такі вимоги є
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню, та з
урахуванням принципу співмірності,
задоволення потреб дитини, підлягають
стягненню аліменти на утримання дитини
у визначеному у розмірі, оскільки судом
встановлено, що відповідач не має
постійного заробітку/доходу, працює,
має можливість сплачувати аліменти на
утримання дитини у визначеному
розмірі, що є достататніми й можливими,
як для стягувача, так й отримувача
аліментів.

Суд вважає, що визначений розмір
аліментів є прийнятним як для
стягувача, так й платника аліментів.

В разі винесення судом рішення про
стягнення аліментів, згідно частини 3
статті 181 СК України, за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом
(частина перша статті 183 СК України).

Якщо платник аліментів, відповідно до
частин 1, 2 статті 184 СК України, має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 191
СК України аліменти на дітей
присуджуються за рішенням суду від дня
пред»явлення позову.

Позивач звернулась до суду з позовом
про стягнення аліментів на її користь
на утримання дитини 24 квітня 2014 року, що
підтверджується штемпелем на
зазначеній позовній заяві (а.с.1). Проте,
оскільки відповідачем за травень 2014
року вже сплачена сума аліментів в
розмірі 1000 грн., за погодженням сторін
відрахування має бути призначено з
наступного місцяця - 26 червня 2014 року.

При задоволенні позовних вимог з
відповідача на користь держави
підлягають стягненню судовий збір у
розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати яких
позивач була звільнена при зверненні
до суду з даною позовною заявою
відповідно до Закону України «Про
судовий збір».

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1,
183, 184, 185, 191 ч.1, 91 Сімейного кодексу
України, з урахуванням Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року
та, керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 57,
58, 59, 60, 61, 62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218,
293, 294 ЦПК ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дитини, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Георгіївськ
Ставропольського краю, росіянина,
громадянина України, ідентифікаційний
код платника податків - НОМЕР_1,
проживаючого/зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у
розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 (нуль)
коп., щомісячно, починаючи з 26 червня 2014
року, й до досягнення дитиною
повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів у
межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 243
(двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.
судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Коренюк
А.М.