Єдиний унікальний номер 259/6079/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2034/2014
Справа № 22ц/775/2034/2014
Єдиний унікальний номер № 259/6079/13-ц
Головуючий 1 інстанції
Доповідач Кішкіна І.В.
06 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
головуючого судді
суддів Биліни Т.І.,
при секретарі Козаку
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «БТА Банк» на
рішення Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 11 листопада 2013 року по
цивільній справі за позовом публічного
акціонерного товариства «БТА Банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в
с т а н о в и в :

Рішенням Куйбишевського районного
суду м.Донецька від 11 листопада 2013 року
у задоволенні позову публічного
акціонерного товариства «БТА Банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в сумі 159621,45 грн. відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився
позивач ПАТ «БТА Банк» та оскаржив його
в апеляційному порядку, в апеляційній
скарзі просить рішення суду скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що висновки суду
першої інстанції щодо пропущення
строку пред'явлення позову є хибними,
оскільки відповідно до ст. 627 ЦК України
та згідно із п.10.2 кредитного договору
цей договір вступає в силу з моменту
його підписання і діє до повного
виконання основного зобов'язання,
тобто до повного виконання умов
кредитного договору. Таким чином, умови
кредитного договору не виконано, а отже
договір є дійсним, строк позовної
давності щодо пред'явлення позову
позивачем пропущений не був.

Представник позивача ПАТ «БТА
Банк» Гануленко Г.В., яка діє за
довіреністю, в судовому засіданні
апеляційного суду підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове
засідання апеляційного суду не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
надали заяву, згідно якої просять
справу розглянути за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
як вбачається з матеріалів справи, що 13
лютого 2007 року між ПАТ «БТА Банк» та
відповідачем ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № 06/07-Д, за умовами
якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 25000
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 27% з
кінцевим терміном повернення кредиту 13
лютого 2010 року.

У забезпечення виконання зазначеного
кредитного договору між ПАТ «БТА Банк»
та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений
договір поруки №06/07-Д(ДП), згідно з
умовами якого ОСОБА_2 добровільно взяла
на себе зобов'язання відповідати перед
банком в повному обсязі по
зобов'язанням ОСОБА_1, які виникають з
кредитного договору №06/07-Д.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за вказаним кредитним
договором відповідач свої зобов'язання
за кредитним договором не виконує,
станом на 25 квітня 2013 року
заборгованість складає 159621,45 грн., яка
складається з: заборгованості за
кредитом у сумі - 22091,89 грн.,
простроченої заборгованості за
сплатою процентів - 30591, 97 грн.,
строкової заборгованості за сплатою
відсотків - 215,42 грн., пені за
несвоєчасне погашення кредиту та
процентів - 90561,21 грн., 3% річних - 5203,89
грн., інфляційних витрат - 10957,97 грн.

Згідно із п. 10.5 зазначеного кредитного
договору сторони визначили строк
позовної давності по вимогам стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, неустойки, пені, штрафів за
даним договором тривалістю у три роки.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що банком порушено строк позовної
давності звернення до суду з позовом
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, який передбачений
п. 10.5 кредитного договору та ст. 257 ЦПК
України.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку відмовляючи в
задоволенні позову.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048
ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно із ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що
зобов'язання повинне виконуватися
належним чином відповідно і умов
договору і вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України). Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст.
267 ЦК України).

Як роз'яснено у п. 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення у цивільній справі» від 18
грудня 2009 року № 14 якщо строк для
звернення з позовом пропущено без
поважної причини, суд у рішенні
зазначає про відмову в позові з цих
підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачами про застосування
позовної давності заявлено 01 листопада
2013 року, зроблено до ухвалення рішення
11 листопада 2013 року (а.с.51-52).

Позивач із даним позовом звернувся до
суду 08 липня 2013 року.

На підставі наведеного суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що банком пропущено
строк позовної давності, передбачений
самим кредитним договором.

Апеляційний суд не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги, так як вони
спростовуються матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, апеляційний
суд вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи справу в межах заявлених
позовних вимог та на підставі наданих
сторонами доказів, правильно встановив
обставини та відповідні їм
правовідносини, наданим доказам дав
правильну правову оцінку та
обґрунтовано у відповідності з нормами
матеріального і процесуального права
дійшов до висновку про відмову у
задоволенні позову ПАТ «БТА Банк» .

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а рішення суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «БТА Банк»
відхилити.

Рішення Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 11 листопада 2013 року
залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді