Справа № 339/135/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1079/2014
Головуючий у 1 інстанції Поляниця М.М.
Суддя-доповідач Шишко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Шишка А.І.,

суддів:
Матківського Р.Й., Шалаути Г.І.,

секретаря
Вилки І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_2 на
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Болехівського міського управління
юстиції про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№422113967 від 25 лютого 2014 року та закриття
виконавчого провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Болехівського міського суду від 21
березня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Болехівського міського суду
від 21.03.2014 року відмовлено у
задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Болехівського міського управління
юстиції про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№422113967 від 25.02.2014 року та закриття
виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на незаконність та
необґрунтованість ухвали суду, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
У зв'язку з цим, просить ухвалу
скасувати та постановити нову, якою її
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апелянт свої вимоги обґрунтовує
тим, що ухвала про заміну сторони у
виконавчому провадженні з ОСОБА_3 на
неї постановлена не в межах даного
виконавчого провадження, а в межах
інших виконавчих проваджень, що є
очевидним зважаючи на дату відкриття
даного виконавчого провадження (25.02.2014
року), яка є значно пізнішою від дати
постановлення ухвали про заміну
сторони виконавчого провадження.

Законодавством не передбачено
визначення боржником у виконавчому
провадженні певної особи із
врахуванням рішень судів про заміну
сторін, які ухвалювалися щодо
попередніх виконавчих проваджень з
примусового виконання одного і того ж
виконавчого документа.

Отже, державний виконавець при
відкритті даного виконавчого
провадження мав правові підстави
визначити боржником виключно ОСОБА_4, а
у разі виявлення необхідності її
заміни як сторони на іншу особу -
повинен був звернутись до суду із
відповідною заявою про таку заміну.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи
представника апелянта, заперечення
ОСОБА_5, пояснення ОСОБА_4, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із
того, що головний державний виконавець,
винісши 25.02.2014 року постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№422113967, діяв у відповідності до вимог
ЗУ "Про виконавче провадження" та у
межах наданих йому повноважень, не
порушивши при цьому прав і свобод
ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції.

Згідно ст.383 ЦПК України, учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутись до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
її права чи свободи.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_2, вона не
згідна з визначенням її боржником у
виконавчому провадженні ВП №422113967.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 26.02.2008
року, яке набрало законної сили,
зобов'язано ОСОБА_4 знести торгівельний
павільйон, розміщений на прибудинковій
території по АДРЕСА_1. На виконання
даного рішення суду апеляційної
інстанції Болехівським міським судом
28.03.2008 року було видано виконавчий лист
№2-95, який знаходився на виконанні у
ВДВС Болехівського МУЮ.

В ході виконання вищенаведеного
судового рішення боржник ОСОБА_4 була
замінена ухвалою Болехівського
міського суду від 22.08.2008 року на іншу
сторону ОСОБА_3, яка в свою чергу
ухвалою Болехівського міського суду
від 22.02.2010 року замінена на ОСОБА_2, яка
отримала у власність торгівельний
павільйон що підлягає знесенню.

Однак, рішення Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 26.02.2008
року виконано не було, у зв'язку з чим
24.02.2014 року стягувач ОСОБА_5 повторно
пред'явив до виконання виконавчий лист
№2-95 від 28.03.2008 року. На підставі цієї
заяви державним виконавцем 25.02.2014 року
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та визначено
боржником ОСОБА_2

На думку колегії суддів, державний
виконавець діяв в межах та на підставі
нормативно-правових актів, якими
регулюється проведення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про виконавче
провадження", виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

За змістом ч.ч. 1, 2, 5 ст. 8 ЗУ "Про
виконавче провадження", сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. Стягувачем є фізична або
юридична особа, на користь чи в
інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом. У разі вибуття однієї із
сторін державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону,
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи,
зокрема й виконавчі листи, що видаються
судами.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону, державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону, за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України визначено,
що у разі вибуття однієї із сторін
виконавчого провадження за поданням
державного виконавця або за заявою
сторони суд замінює сторону
виконавчого провадження її
правонаступником.

Згідно ч.5 ст.8 ЗУ "Про виконавче
провадження", у разі вибуття однієї з
сторін державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду з заявою
про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язково
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

Процесуальний порядок
правонаступництва визначений частиною
1 ст. 37 ЦПК України, згідно з якою у разі
смерті фізичної особи, припинення
юридичної особи, заміни кредитора чи
боржника у зобов'язанні, а також в інших
випадках заміни особи у відносинах,
щодо яких виник спір, суд залучає до
участі у справі правонаступника
відповідної сторони або третьої особи
на будь-якій стадії цивільного процесу.

Правонаступництво це - перехід прав і
обов'язків від одного суб'єкта до
іншого. Правонаступництво може бути
універсальним або частковим. За
універсального правонаступництва до
правонаступника ( фізичної або
юридичної особи) переходять усі права і
обов'язки того суб'єкта, якому вони
належали раніше. За часткового
правонаступництва від одного до іншого
суб'єкта переходять лише окремі права і
обов'язки.

Таким чином, процесуальне
правонаступництво у виконавчому
провадженні - це заміна на будь-якій
стадії виконавчого провадження
стягувача або боржника іншою особою у
зв'язку з вибуттям правопопередника
після постановлення щодо нього
судового рішення i заміни його
правонаступником, тобто підставою
заміни боржника внаслідок
правонаступництва, в тому числі, й у
виконавчому провадженні, є настання
певних обставин, які мають юридичне
значення і в результаті яких виникають
цивільні права та обов'язки або пряма
вказівка акта цивільного
законодавства, що не залежить від умов
та порядку здійснення виконавчого
провадження органами і посадовими
особами.

Отже, підставою для заміни сторони
виконавчого провадження, є
наступництво у матеріальних
правовідносинах, унаслідок якого
відбувається вибуття сторони зі
спірних або встановлених судом
правовідносин і переходу до іншої
особи прав і обов'язків вибулої сторони
в цих правовідносинам. Правові
конструкції вищевикладених правових
норм дозволяють проводити заміну
сторони у виконавчому проваджені, що не
суперечить договору та не заборонено
Законом.

У зв'язку з такою заміною кредитора
відбувається вибуття цієї особи з
виконавчого провадження, у зв'язку із
чим припиняється її статус сторони
виконавчого провадження і її заміна
належним кредитором проводиться
відповідно до частини 5 ст. 8 ЗУ "Про
виконавче провадження", ст. 378 ЦПК
України за заявою заінтересованої
сторони.

Виконавчий лист №2-95 від 28.03.2008 року про
зобов'язання ОСОБА_4 знести
торгівельний павільйон, розміщений на
прибудинковій території по АДРЕСА_1,
виданий по справі за позовом ОСОБА_5 до
Болехівської міської ради, ОСОБА_4,
третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
скасування рішення сесії, державного
акту на землю, усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою
шляхом демонтажу торгівельного
павільйону та огорожі. Ухвалою
Болехівського міського суду від 22.02.2010
року, яка набрала законної сили,
замінено особу боржника у виконавчому
провадженні з ОСОБА_4 на ОСОБА_2 При
цьому, судом було встановлено, що
ОСОБА_3 згідно укладеного договору
подарувала належний їй павільйон, що
підлягає знесенню, саме ОСОБА_2
Оскільки ухвалою суду ОСОБА_2 була
визначена як єдиний боржник по справі,
то державний виконавець правомірно
відкриваючи виконавче провадження
25.02.2014 року, зазначив її як особу -
боржника. В той же час, ОСОБА_4 згідно
наданих доказів не являється власником
торгівельного павільйону, а тому
визначення її боржником у виконавчому
провадженні не буде мати наслідком
виконання судового рішення та призведе
до затягування його виконання.

Одночасно колегія суддів зазначає, що у
випадку, якщо ОСОБА_2 вважає, що
боржником у виконавчому провадженні
має бути інша особа, то вона, згідно
ст.378 ЦПК України, має право звернутись
з відповідною заявою про її заміну на
належного правонаступника.

Отже, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, ухвала постановлена
судом першої інстанції з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для її зміни чи
скасування судовою колегією не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 2, 314-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Болехівського міського суду від
21 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
А.І. Шишко

Судді:
Р.Й. Матківський

Г.І. Шалаута