АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

16 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Крижанівській Г.В.

при секретарі
Калініної Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану
представником на підставі довіреності
ОСОБА_3 на заочне рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 24 грудня 2013
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості‚

В С Т А Н О В И Л А :

Повторним заочним рішенням
Оболонського районного суду м. Києва
від 24.12.2013 року позов ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
від 10.04.2007 року №014/0005/73/12050 з
додатковими угодами до нього, що
складається з заборгованості зі сплати
кредиту (основного боргу) у сумі 8516, 50
доларів США, що згідно з офіційним
курсом НБУ на 24.12.2013 року становить 68072,
38 грн., заборгованості зі сплати
процентів за користування кредитом у
сумі 565,37 доларів США, що згідно з
офіційним курсом НБУ на 24.12.2013 року
становить 4519 грн., пені за прострочення
термінів сплати кредиту та процентів
за його користування у сумі 1034, 42 долари
США, що згідно з офіційним курсом НБУ на
24.12.2013 року становить 8268, 12 грн. та
судовий збір у розмірі 808 грн.59 коп.

Не погоджуючись з рішенням, вважаючи
його таким, що постановлене з
порушенням норм матеріального права,
ОСОБА_2 через свого представника подав
апеляційну скаргу на нього, в якій
просив скасувати рішення суду в
частині стягнення пені в розмірі 1034, 42
долари США.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те‚ що зазначена в
рішенні суду сума заборгованості є
необґрунтованою, оскільки розмір
нарахованої позивачем пені значно
перевищує розмір нарахованих
відсотків, а тому з урахуванням
намагань позичальника погасити
заборгованість за кредитом та тієї
обставини, що розмір заборгованості по
тілу та відсоткам відносно взятої суми
кредиту є незначним, вважає, що сума
нарахованої пені має бути зменшена до
розміру відсотків. Крім того,
нарахування позивачем пені в розмірі 0,5
% від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення суперечить
вимогам чинного законодавства України.

ОСОБА_2 та представник ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в судове засідання не
з′?явилися, сторони належним чином
повідомлені про розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність і
обгрунтованість оскаржуваного рішення
в межах, визначених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення залишенню без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
10.04.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль», правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2
укладено кредитний договір №014/0005/73/12050,
відповідно до якого останньому був
наданий кредит в сумі 23 000 доларів США, а
позичальник зобов'язався повернути
кредит у повному обсязі в терміни та
розмірах, що встановлені графіком
погашення кредиту згідно додатку до
цього договору, але не пізніше 10.04.2013
року зі сплатою 13,5 % процентної ставки
за користування кредитом (а.с.9-13,16-18).

Пунктом 1.6. договору кредиту
передбачено, що сторони домовились про
те, що процентна ставка за користування
кредитом збільшується на 5 відсотків
річних від ставки, вказаної в п.1.4.
договору, при настанні таких умов,
зокрема невиконання позичальником
будь-якої з умов договору в т.ч. у
випадку несвоєчасного погашення
кредиту та процентів за договором.

Відповідно до п.6.5. банк має право
вимагати від позичальника
дострокового погашення заборгованості
за кредитом, нарахованих процентів за
користування кредитом, неустойки,
відшкодування збитків у випадку
невиконання позичальником умов цього
договору.

Додатковою угодою №1 від 16.06.2009 року до
кредитного договору №014/0005/73/12050 від
10.04.2007 року сторони погодили тимчасово,
на період з 15.07.2009 року до 15.02.2010 року
зменшити розмір щомісячного платежу по
сплаті суми кредиту та змінити строк
його сплати відповідно до графіку
повернення кредиту та сплати інших
платежів. Протягом кредитних канікул
позичальник сплачує проценти за
користування кредитом відповідно до
умов кредитного договору. Графік
погашення кредиту та інших платежів за
кредитним договором, а також
розрахунок сукупної вартості кредиту
викладено в новій редакції в додатках
№1,2 до цієї додаткової угоди, які є її
невід'ємною частиною (а.с. 14)

Відповідно до додаткової угоди №2
від 05.10.2010 року до кредитного договору
№014/0005/73/12050 від 10.04.2007 року сторонами
було погоджено збільшення кінцевого
терміну повернення кредиту - до 10.07.2015
року, змінено умови погашення кредиту,
тимчасово зменшено розмір щомісячних
ануїтетних платежів та внесено зміни
до графіка погашення кредиту (а.с. 19-24).

Внаслідок неналежного виконання умов
кредитного договору у ОСОБА_2
утворилася заборгованість.

Згідно наданого позивачем розрахунку
заборгованості станом на 12.03.2013 року
загальна заборгованість відповідача
за кредитним договором №014/0005/73/12050 від
10.04.2007 року складає 10116,29доларів США що
за курсом валют Національного Банку
України станом на 12.03.2013 року становить
80859,50 грн., яка включає заборгованість
за кредитом 8516,50 долари США, що
еквівалентно 68072,38 грн., заборгованість
по процентам - 565,37 долари США, що
еквівалентно 4519 грн., пеня за
прострочення сплати тіла кредиту та
процентів за період з 16.04.2012 року по
11.03.2013року в розмірі 1034,42 доларів США,
що еквівалентно 8268,12 грн.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства , а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідноч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій само сумі
або речі, визначені родовими ознаками,
у такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах‚ встановлених
договором‚ а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Оскільки ОСОБА_2 не виконував
взяті на себе зобов'язання по
щомісячному погашенню кредиту та
сплати процентів за користування ним,
суд дійшов правильного висновку про
обгрунтованість та законність
позовних вимог про стягнення з нього
заборгованості по кредиту, по
відсоткам за користування кредитом.

Розмір заборгованості по кредиту
та відсоткам наведено у розрахунку
заборгованості (а.с. 6-8) та такий
розрахунок відповідачем не
спростований, тому доводи апеляційної
скарги з приводу необґрунтованості
суми заборгованості за спірним
кредитом колегія суддів не приймає.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання забезпечується, зокрема,
неустойкою, яка визначається як пеня та
штраф ( ст. 549 ЦК України) і є грошовою
сумою або іншим майном, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення зобов'язання.

Згідно п. 10.1. кредитного договору
№014/0005/73/12050 від 10.04.2007 за порушення
строків повернення суми кредиту,
процентів за користування кредитом та
комісій, передбачених цим договором,
позичальник сплачує банку пеню в
розмірі 0,5 % від суми простроченого
платежу за кожен день прострочки.

Позивачем наданий суду розрахунок
заборгованості пені за період
прострочення зобов'язань зі сплати
тіла кредиту та процентів за період з
16.04.2012 рокупо 11.03.2013 рокув сумі 1034,42
доларів США, що еквівалентно 8268,12 грн.
та такий розрахунок відповідачем
належними та допустимими доказами не
спростований.

Оскільки ОСОБА_2 порушені зобов'язання
за кредитним договором по поверненню
кредитних коштів та сплаті процентів, в
зв'язку з чим умовами кредитного
договору передбачена сплата пені,
позивачем надано розрахунок такої пені
в межах строку позовної давності та
умов кредитного договору, який
недійсним в судовому порядку не
визнавався, колегія суддів приходить
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» про стягнення з відповідача
пені в сумі 1034,42 доларів США.

Підстав для зменшення за рішенням суду
розміру неустойки (пені) колегія суддів
не вбачає, оскільки відповідачем
жодних доказів на підтвердження
наявності обставин, які мають істотне
значення і дозволяють зменшити
неустойку не надано.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не впливають на
законність рішення, яке постановлено з
дотриманням норм матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини, в
межах заявлених позовних вимог, а тому
колегія суддів апеляційного суду не
знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 24 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий суддя:

Судді:

Справа № 756/17305/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3976/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Андрейчук Т.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.