У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

16 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Касьяна О.П.,
Кафідової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання права спільної
сумісної власності на житловий
будинок, за касаційною скаргою ОСОБА_5
на заочне рішення Київського районного
суду м. Донецька від 18 грудня 2012 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 04 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з указаним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що вона з 11
вересня 1999 року перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 06
листопада 2000 року за договором
дарування вони придбали 9/25 частини
житлового будинку по АДРЕСА_1. Проте
договір дарування був оформлений на
ОСОБА_5 В-подальшому в зазначеному
будинку було зроблено перепланування
та ремонт, внаслідок чого майно
збільшилося у своїй цінності в
результаті грошових затрат сторін.

Враховуючи вказане, позивачка просила
визнати 9/25 зазначеного будинку
спільною сумісною власністю між нею та
ОСОБА_5 в рівних частках.

Заочним рішення Київського районного
суду м. Донецька від 18 грудня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 04 лютого 2014 року, позов ОСОБА_4 було
задоволено. Визнано 9/25 житлового
будинку з житловою прибудовою та з
надвірними побудовами, які розташовані
по АДРЕСА_1, спільною сумісною
власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних
частках.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати ухвалені судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження судами і при їх
дослідженні та встановленні судами
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Київського районного
суду м. Донецька від 18 грудня 2012 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 04 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун О.П. Касьян О.В. Кафідова