Справа № 2-1393/12
Провадження № 2-п/427/7/14
УХВАЛА

про розгляд заяви про перегляд
заочного рішення

25.03.2014 року Свердловській міський суд
Луганської області у складі:

одноособово - суддя

Логвіна Л.С.,

при секретарі судового засідання

Колтун Є.О.,

за участю: заявника - відповідача по
справі
ОСОБА_1,

позивача

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Свердловську
Луганської області заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення
Свердловського міського суду
Луганської області від 20.08.2012 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальних збитків від злочину,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся відповідач ОСОБА_1 з
заявою про перегляд заочного рішення, в
обґрунтування якого вказує, що 20.08.2012
року Свердловським міським судом
Луганської області було прийнято
заочне рішення по справі №2/1393/12, за
позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
боргу, яким позовні вимоги були
задоволені у повному обсязі - з ОСОБА_1
стягнуто на користь ОСОБА_3 5000 грн.
моральної шкоди, на користь ОСОБА_2 4200
грн. матеріальної шкоди.

У розгляді цивільної справи відповідач
ОСОБА_1 участі не приймав, так як не
отримав повістку (повернута до суду і
знаходиться в справі), рішення було
проголошено за його відсутності.
Відповідно до статті 227 ЦПК України
відповідачам, які не з'явилися в судове
засідання, направляється
рекомендованим листом із
повідомленням копія заочного рішення
не пізніше трьох днів з дня його
проголошення. Відповідач не знав, коли
і яке судом постановлено рішення за
цивільним позовом позивачів ОСОБА_2.
Про його існування йому стало відомо
лише тоді, коли у лютому 2013 році судові
виконавці намагалися описати його
майно (яке відсутнє) і попередили
особисто про кримінальну
відповідальність за статтею 382 КК
України за невиконання судового
рішення.

Відповідач раніше судимий: 28.01.2011 року
Свердловським міським судом за
частиною першою статті 309 КК України до
2 років позбавлення волі, на підставі
статті 75 КК України іспитовий строк 2
роки; 15.04.2011 року Свердловським міським
судом за частиною першою статті 185 КК
України до 3 років позбавлення волі, на
підставі частини четвертої статті 70 КК
України призначено покарання у виді 3
років 6 місяців позбавлення волі,
застосована стаття 75 КК України -
встановлено іспитовий строк 2 роки 6
місяців. За кілька днів до спливу
іспитового строку ОСОБА_1 був
засуджений вироком Свердловського
міського суду Луганської області від 25
вересня 2013 року за частиною першою
статті 382 КК України за умисне
невиконання зазначеного заочного
рішення суду, що набрало законної сили
на 1 рік позбавлення волі. На підставі
частини першої статті 71 КК України
частково приєднане не відбуте
покарання за попереднім вироком
Свердловського міського суду від 15.04.2011
року і остаточно було призначено
покарання у виді 3 років 6 місяців
позбавлення волі.

З 25.09.2013 року ОСОБА_1 було обрано
запобіжний захід - тримання під вартою.
Вироком Свердловського міського суду
від 25.09.2013 року ОСОБА_1 визнано винним в
умисному невиконанні судового рішення.
ОСОБА_1 оскаржив вирок Свердловського
міського суду від 15.04.2011 року. З метою
перевірки обґрунтованості вироку
Свердловського міського суду
Луганської області від 25.09.2013 року
Апеляційним судом Луганської області
була витребувана зі Свердловського
міського суду цивільна справа 2-1393/12,
кримінальна справа № 1-286/11 і досліджені
в судовому засіданні. За результатами
встановлено наступне.

В розгляді цивільної справи ОСОБА_1
участі не приймав, так як не отримав
повістку (повернута до суду і
знаходиться в справі), рішення
проголошено за його відсутності.
Згідно супровідного листа від 20.08.2012
року за №2-1393 12 йому була направлена
копія заочного рішення, але
рекомендований лист відповідач не
отримав і згідно довідки почтового
відділення його повернуто до суду з
причин закінчення терміну зберігання.
Таким чином, копія заочного судового
рішення ОСОБА_1 отримана не була,
повернута до суду, долучена і
зберігається в цивільній справі.

За таких обставин апеляційним судом
достовірно встановлено, що ОСОБА_1 до
теперішнього часу не отримав копію
заочного рішення Свердловського
міського суду Луганської області від
20.08.2012 року про стягнення з нього на
користь ОСОБА_3 5000 грн. моральної шкоди,
ОСОБА_2 - 4200 грн. матеріальної шкоди.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1
24.01.2014 р. було ознайомлено зі змістом
заочного рішення, до теперішнього часу
він копії заочного рішення не отримав.

ОСОБА_1 просить суд поновити строк
подання заяви про перегляд заочного
рішення. Звільнити відповідача від
сплати судового збору. Скасувати
заочне рішення Свердловського
міського суду Луганської області від
20.08.2012 року по справі №2-1393/12 і
призначити справу до розгляду в
загальному порядку.

У судовому засіданні відповідач
ОСОБА_1 підтримав свої заявлені вимоги
про скасування заочного рішення,
просив їх задовольнити. Крім того
ОСОБА_1 не заперечував проти того, що
він отримував судові повістки та знав
про те, що на розгляді в суді
знаходиться дана справа.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні
заяву про перегляд заочного рішення не
визнала, просила відмовити в її
задоволені.

Заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали цивільної справи
№2-1393/12, суд прийшов до наступного.

Так в матеріалах цивільної справи
№2-1393/12 (а.с.12,36) містяться: розписка про
одержання судової повістки ОСОБА_1,
рекомендоване повідомлення про
вручення судової повістки ОСОБА_1

Крім того в матеріалах справи наявний
конверт, який повернувся до суду з
відміткою «за закінченням терміну
зберігання», оскільки відповідач
ОСОБА_1 відмовився отримати на пошті
конверт з викликом до суду, тому суд,
вважає, що відповідач був належним
чином повідомлений про час та місце
слухання справи.

Ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 24.01.2014 р. встановлено те, що
відповідач не отримував заочне
рішення, а не судові повістки.

Таким чином, посилання відповідача,
викладені в заяві та висловлені в
судовому засіданні на те, що він не був
належним чином повідомлений про день
та час слухання справи - безпідставні.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд
може ухвалити заочне рішення у разі
неявки у судове засідання відповідача,
що був належним чином повідомлений про
дату та час судового розгляду, та при
умови, що відповідач не повідомив про
причину неявки у засідання.

Небажання ОСОБА_1 брати участь в
судових засіданнях, давало суду право
при заочному розгляді справи
обмежитися доказами, наданими
сторонами, що повністю відповідає
положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК
України суд може своєю ухвалою за
результатами розгляду заяви про
перегляд заочного рішення залишити
заяву без задоволення.

Керуючись ст. 231 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення Свердловського
міського суду Луганської області від
20.08.2012 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про відшкодування матеріальних
збитків від злочину - залишити без
задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Апеляційна скарга на заочне рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня проголошення ухвали суду про
залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення, до
апеляційного суду Луганської області
через Свердловський міський суд
Луганської області.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ
Л.С. ЛОГВІНА