У Х В А Л А

17 квітня 2014 р. Справа №607/5983/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:
головуючого
Грицака Р.М.

за участю секретаря
Палашовської У.А.

розглянувши подання державного
виконавця Другого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон стосовно ОСОБА_1,
-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Другого відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції звернувся до суду з поданням, в
якому просить тимчасово обмежити у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1,
жителя АДРЕСА_1, посилаючись на те що на
виконанні Другого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції
знаходиться виконавче провадження
щодо примусового виконання
виконавчого листа № 607/14247/13-ц виданого
Тернопільським міськрайонним судом
про стягнення з ОСОБА_1 в користь
ОСОБА_2 аліментів на утримання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі ? всіх видів його заробітку
(доходу), але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 18.04.2013 року і до досягнення
дитиною повноліття. Впродовж
здійснення виконавчого провадження
було встановлено, що боржник у
добровільному порядку рішення суду не
виконує, розмір заборгованості по
сплаті аліментів станом на 01.04.2014 року
становить 7242,51 грн. та у разі виїзду за
кордон буде неможливим або ускладненим
виконати рішення суду.

В судовому засіданні державний
виконавець подання підтримала,
посилаючись на викладені у ньому
підстави, просить його задовольнити.

Проаналізувавши матеріали справи,
заслухавши пояснення державного
виконавця, суд приходить до
переконання, що подання не підлягає до
задоволення з наступних підстав:

26.09.2013 року державним виконавцем
Другого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 607/14247/13-ц виданого
Тернопільським міськрайонним судом
про стягнення з ОСОБА_1 в користь
ОСОБА_2 аліменів на утримання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі ? всіх видів його заробітку
(доходу), але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 18.04.2013 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Як вбачається матеріалів справи
державним виконавцем долучено до
подання запит до Управління
держземагенства в м. Тернополі, УДАІ
УВСУ та ДІСГ вчинений державним
виконавцем з метою виявлення майна
боржника ОСОБА_4, а також довідка
відносно місця реєстрації ОСОБА_1, хоча
прізвище боржника «ОСОБА_1».

Як вбачається з наданої
інформації УДАІ УМВСУ в
Тернопільській області від 17.10.2013 року
за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби
не зареєстровані та за інформацією
Державної податкової служби України
боржник ОСОБА_1 на обліку в органах ДПС
не перебуває.

11.01.2014 року державним виконавцем
на адресу боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_1 було
надіслано довідку-розрахунок, згідно
якої станом на 01.01.2014 року
заборгованість по сплаті аліментів
становить 5299,26 грн.

Як вбачається з довідки -
розрахунку складеної державним
виконавцем, нарахована заборгованість
ОСОБА_1 по сплаті аліментів за період з
18.04.2012 року по 01.01.2014 року становить 7242,51
грн. Заборгованість по аліментах
станом на 01.04.2013 року становить 12541,77
грн.

Як вбачається з подання
державний виконавець зсилається на те,
що ним було винесено постанову про
примусовий привід боржника, однак в
матеріалах справи копія даної
постанови відсутня та відсутні
відомості про її виконання.

Згідно листа Управління
Державної міграційної служби України в
Тернопільській області від 17.02.2014 року
гр. ОСОБА_1, у 2000 році документований
паспортом громадянина України для
виїзду за кордон серії НОМЕР_1.

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України"
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші не виконані зобов'язання, а також
ухилення від виконання зобов'язань,
покладених на боржника судовим
рішенням є підставою для тимчасових
обмежень у праві виїзду його за кордон
до їх виконання.

У відповідності до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право звертатися до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Враховуючи вищенаведене, беручи до
уваги, що державним виконавцем не
надано суду доказів, що ним здійснено
усі заходи та виконавчі дії з метою
виконання рішення суду, а саме не
встановлено місце реєстрації боржника,
не здійснено вихід по місцю реєстрації
та проживання боржника ОСОБА_1 з метою
виявлення майна боржника, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання державного виконавця Другого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за кордон
стосовно ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 210, 221, 294 ЦПК України,
суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця Другого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон стосовно ОСОБА_1
- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо ї не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Головуючий
Р.М. Грицак