У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Маляренка А.В., Макарчука
М.А., Леванчука А.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Калуської міської поліклініки про
поновлення на роботі та виплату
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 26
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 23 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року позивач звернулася до
суду з вказаним позовом в якому просила
поновити її на роботі на посаді
молодшої медичної сестри
рентгенологічного відділу Калуської
міської поліклініки та стягнути з
відповідача на її користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
07 травня 2013 року по день поновлення
на роботі.

Вимоги обґрунтовувала тим, що з 22
серпня 1988 року перебувала з
відповідачем у трудових відносинах.
Починаючи з 01 травня 1995 року позивач
працює на посаді молодшої медичної
сестри рентгенологічного відділу.
Відповідно до наказу від 07 травня 2013
року №47-к позивача звільнено із
займаної посади на підставі п. 1 ст. 40
КЗпП України у зв'язку із скороченням
чисельності і штату працівників.

Позивач вважає її звільнення
незаконним, оскільки відповідно до
п. 2 ч. 2 ст. 42 КЗпП України вона має
переваги перед іншими працівниками
для залишення на роботі, у зв'язку з
тривалим безперервним стажем роботи у
відповідача.

Зазначала також, що штатним розкладом
відповідача передбачено чотири
молодші сестри рентгенологічного
відділу, а тому позивач має переваги
для залишення на роботі перед
молодшими працівниками, що залишились
працювати. Крім того, вказувала на ту
обставину, що вона є пенсіонеркою та
проживає разом з повнолітнім сином,
який ніде не працює.

З вказаних підстав позивач просила
задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 26
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 23 січня
2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із оскаржуваними
судовими рішеннями скаржник звернувся
із касаційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, підстав для їх зміни або
скасування не встановлено.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився апеляційний суд з
врахуванням фактичних обставин по
справі, вимог ст. ст. 40, 42 КЗпП України
дійшли правильних висновків про
необґрунтованість вимог позивача.

Доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують та фактично
зводяться до переоцінки доказів та
власного трактування норм закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 26
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 23 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Маляренко А.В. Макарчук М.А.
Леванчук А.О.