27.01.2014 103/6207/13-ц
Справа № 103/6207/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року
м. Бахчисарай

Бахчисарайський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді Лягіной О.В.

при секретарі
Мустафаєвій Е.Г.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Бахчисарай цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по
кредитному договору в сумі 29590,22 грн. та
судових витрат, мотивуючи свої вимоги
тим, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та
відповідачем було укладено кредитний
договір № SIXRRX11041033 від 09.10.2007 року, на
підставі якого відповідачу було надано
кредит на суму 2893,19 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
не виконує належним чином зобов'язання
за кредитним договором, в результаті
чого виникла заборгованість.

В судове засідання представник
позивача за довіреністю Лук'янчук В.Л.
не з'явився, надав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутність, на
задоволенні позовних вимог наполягав в
повному обсязі, не заперечував проти
заочного розгляду справи у відсутність
відповідача.

В судовому засіданні відповідачка
позовні вимоги визнала частково,
просила знизити розмір пені у зв'язку з
тим, що вона є інвалідом ІІ неробочий
групи, розмір її пенсії становить 894,00
грн. і 50% пенсії вона виплачує за іншим
судовим рішенням.

Суд, дослідивши матеріали справи та
наданні докази, заслухавши
відповідача, дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності із ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених особами вимог і на підставі
представлених сторонами доказів, ст.ст.
10, 60 ЦПК України визначають, що кожна
сторона повинна довести ті обставини
справи, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог або заперечень.
Виходячи із засад змагальності сторін,
меж судового розгляду, обов'язку сторін
щодо доказування та подання доказів,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню за наступними
підставами.

Судовим розглядом встановлено, що між
ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем
було укладено кредитний договір №
SIXRRX11041033 від 09.10.2007 року, на підставі
якого відповідачу було надано кредит
на суму 2893,19 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач не виконує
належним чином зобов'язання за
кредитним договором, в результаті чого
виникла заборгованість. Відповідач
підтвердила свою згоду на те, що
підписана заява разом з умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між нею та
позивачем договір, про що свідчить
підпис відповідача у заяві. Відповідно
до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, відповідач повинна надавати
позивачу грошові кошті (щомісячний
платіж) для погашення заборгованості
за кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, з
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно умов (а.с. 6-17). У
порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконала, в результаті чого станом
на 19.03.2013 року виникла заборгованість -
29590,22 грн.: заборгованість за кредитом -
2893,20 грн., заборгованість по процентам
за користування кредитом - 388,78 грн.,
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 2534,40 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 21888,59 грн., а
також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5 умов
та правил надання банківських послуг:
штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.,
штраф (процентна складова) - 1385,25 грн.
(а.с. 4-5). Відповідач була повідомлена
про виникнення заборгованості, однак,
на даний час заборгованість не
погашена.

Виходячи із цього, суд приходить до
висновку про виникнення між позивачем
та відповідачкою зобов'язальних
правовідносин із надання кредитів
населенню з правами і обов'язками,
встановленими договором, і
врегульованих ст.ст. 1054-1055 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і у встановлений термін
відповідно до закону чи договору, при
цьому згідно із ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

З вини відповідачки умови по погашенню
кредиту і відсотків по ньому належним
чином не виконуються, внаслідок чого
утворилася прострочена заборгованість
за кредитом, з урахуванням процентів та
штрафних санкцій на загальну суму 29590,22
грн. (а.с. 4-5). Між тим, позивачем за
порушенням позичальником строків
виконання грошового зобов'язання
одночасно нараховані пеня у вигляді
відсотків за несвоєчасне погашення
кредиту та штраф.

Відповідно до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня та штраф є різновидами
неустойки як юридичної
відповідальності, а не окремими видами
штрафних санкцій, тому не можуть бути
застосовані одночасно, оскільки це
приведе до застосування подвійної
цивільно-правової відповідальності
одного і того ж виду за одне і те ж
порушення договору зобов'язання.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позивачем одночасно нараховані пеня та
штраф, що є застосуванням подвійної
цивільно-правової відповідальності
одного і того ж виду за одне і те ж
порушення зобов'язання, що суперечить
ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК
України, згідно з якими ніхто не може
бути двічі притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме порушення, а зобов'язання має
ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Таким чином, оскільки позивачем
одночасно нараховані штраф та пеня, та
враховуючи дані про інвалідність
відповідачки, наявність боргу за
іншим
рішенням суду (через що з неї вже
стягується 50 % пенсії), а також розмір її
пенсії (894 грн.), що вбачається з довідки
про отримання допомоги, суд вважає за
можливе на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України
зменшити розмір пені до 6000,00 грн.,
оскільки в заявлених позовних вимогах
вона значно перевищує розмір збитків.

У зв'язку з цим, з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «Прватбанк» належить
стягненню заборгованість по
кредитному договору № SIXRRX11041033 від
09.10.2007 року - 13701,63 грн.

Судові витрати суд в порядку ст. 88 ЦПК
України покладає на відповідача
пропорційно до задоволених позовних
вимог.

На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549,
1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11,
60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРИШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_3, ІНН
НОМЕР_2, на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» заборгованість по
кредитному договору № SIXRRX11041033 від
09.10.2007 року в сумі 13701,63 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_3, ІНН
НОМЕР_2, на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» судовій збір у
розмірі 229,40 грн.

В решті частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим протягом десяти днів з дня
проголошення рішення через
Бахчисарайський районний суд АРК.

Суддя: