Справа № 523/741/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2014 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2
про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів. Позовні
вимоги мотивовані тим, що рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси
від 01 грудня 2006р. з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 були стягнути аліменти на
утримання дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 у
розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2006р. до
повноліття дитини, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_9.

Суворовським відділом ДВС РС ОМУЮ
відкрито виконавче провадження щодо
виконання виконавчого листа про
стягнення аліментів з відповідача.
Позивачка стверджує, що відповідач
сплачує аліменти нерегулярно, у зв'язку
з чим, виникла заборгованість по сплаті
аліментів. Так, згідно розрахунку
заборгованості по аліментам від
09.04.2014р., який був здійснений державним
виконавцем, заборгованість по сплаті
аліментів з 01.07.2011р. по 01.04.2014р. складає
суму у розмірі 20498 гривень 26 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 196 СК України
позивачка просить стягнути з
відповідача на її користь неустойку
(пеню) у розмірі одного відсотка від
суми заборгованості за період з 01.07.2011р.
по 01.04.2014р включно, у розмірі 94613 гривень
72 копійок.

В процесі розгляду справи представник
позивачка підтримав позовні вимоги та
пояснив, що відповідач сплачував
аліменти нерегулярно, а також у
розмірі, за його власним міркуванням. В
останнє судове засідання представник
позивача не з'явився, згідно поданого
клопотання просив справу розглянути у
її відсутність, а також задовольнити
позовні вимоги.

Відповідач в процесі розгляду справи
позовні вимоги не визнав та пояснив, що
сплачував нерегулярно аліменти,
оскільки на мав матеріальної
можливості. Він також пояснив, що має на
утриманні малолітню дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому просив зменшити
розмір неустойки. В останнє судове
засідання відповідач не з'явився, про
розгляд справи був повідомленим
належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню за наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 01 грудня
2006р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були
стягнути аліменти на утримання дочка
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі 1/3
частини усіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2006р. до
повноліття дитини, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_9.

Суворовським відділом ДВС РС ОМУЮ
відкрито виконавче провадження щодо
виконання виконавчого листа про
стягнення аліментів з відповідача.
Позивачка стверджує, що відповідач
сплачує аліменти нерегулярно, у зв'язку
з чим, виникла заборгованість по сплаті
аліментів. Так, згідно розрахунку
заборгованості по аліментам від
09.04.2014р., який був здійснений державним
виконавцем, заборгованість по сплаті
аліментів з 01.07.2011р. по 01.04.2014р. складає
суму у розмірі 20498 гривень 26 копійок

В процесі розгляду справи відповідач
надав копії квитанцій, згідно яких
вбачається, що з у вищевказаний період
він сплачував аліменти, проте
нерегулярно, а також у неповному
обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день
прострочення.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму ВСУ „Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів від 15.05.2006 N 3,
передбачена ст. 196 СК
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням
аліментів банками. В інших випадках
стягується неустойка за весь час
прострочення сплати аліментів.

Відповідач не надав суду доказів того,
що він не мав можливості сплачувати
аліменти з незалежних від нього
причини, а тому суд вважає, що необхідно
стягнути неустойку за прострочення
сплати аліментів.

В період з 01.07.2011р. по 01.04.2014р
включно, сума неустойки склала 94613
гривень 72 копійок, яку відповідач не
оспорював.

Згідно ч. 2 ст. 196 СК України розмір
неустойки може бути зменшений судом з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Враховуючи матеріальний та сімейний
стан платника аліментів, суд вважає
можливим зменшити розмір неустойки до
10000 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 196 Сімейного Кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Одеси, що зареєстрований
за адресою АДРЕСА_1, іпн. НОМЕР_1)

на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженки м. Одеса, зареєстрованої за
адресою АДРЕСА_2, іпн. НОМЕР_2)

неустойку за прострочення сплати
аліментів у розмірі 10000 (десять тисяч)
гривень.

3. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Одеси, що зареєстрований
за адресою АДРЕСА_1, іпн. НОМЕР_1) на
користь Держави судовий збір у розмірі
243 гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено
в апеляційному порядку через
Суворовський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти
денний строк з дня отримання копії
рішення.

Суддя: