Справа №591/4664/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Шершак М. І.Номер
провадження 22-ц/788/33/14 Суддя-доповідач -
Лузан Л. В. Категорія - 27
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Сибільової Л. О., Криворотенка
В. І.,

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 11 листопада 2013 року

в цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк" до ОСОБА_3

про стягнення коштів за кредитним
договором,

в с т а н о в и
л а :

Рішенням суду від 11 листопада 2013 року
позов ПАТ "Брокбізнесбанк"
задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
"Брокбізнесбанк" прострочену
заборгованість за відсотками по
кредитному договору в сумі 16471,05
доларів США.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду і
постановлення нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог з
тих підстав, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, що у справі не були доведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд визнав встановленими,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи та що судом були
порушені норми матеріального і
процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається наступне.

28 лютого 2008 року між ПАТ
"Брокбізнесбанк" та ОСОБА_3 укладений
кредитний договір №196-ф (а.с. 22-27).

Відповідно до умов договору ОСОБА_3
отримав кредит в розмірі 45000 доларів
США зі сплатою за користування
кредитом 13,5% річних з кінцевим терміном
повернення кредиту 15 лютого 2018 року.

01 червня 2009 року між ПАТ
"Брокбізнесбанк" та ОСОБА_3 була
укладена додаткова угода № 1 до
кредитного договору №196-ф від 28 лютого
2008 року, відповідно до якої з 01 червня
2009 року на залишок кредитної
заборгованості по даному кредитному
договору розмір відсоткової ставки
встановлений на рівні 14,5 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань
по погашенню заборгованості за
кредитним договором сторони уклали
іпотечний договір, предметом якого є
чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 належним чином умови кредитного
договору не виконував, тому ПАТ
"Брокбізнесбанк" раніше звертався до
суду з позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Зарічного районного
суду м. Суми від 17 серпня 2010 року позов
ПАТ "Брокбізнесбанк" був задоволений.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
"Брокбізнесбанк" заборгованість за
кредитним договором від 28 лютого 2008
року станом на 17 серпня 2010 року в
розмірі 427344,95 грн. ( 54156,68 дол. США.),

де сума непогашеного кредиту - 41420,23 дол.
США,

сума непогашених відсотків - 9322,92 дол.
США,

сума пені за прострочення неповернення
кредиту - 1537,35 дол. США,

сума пені за прострочення сплати
відсотків - 1876,18 дол. США (а.с. 8).

З матеріалів справи також вбачається
наступне.

Вироком Ковпаківського районного суду
м. Суми від 14 червня 2013 року ОСОБА_4, який
працював на посаді керуючого Сумським
регіональним відділенням АТ
"Брокбізнесбанк", та ОСОБА_5 - працювала
на посаді завідуючої сектору
організації продаж продуктів
корпоративного бізнесу були визнані
винними та засуджені за скоєні злочини,
передбачені ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 369 КК
України, а саме у пособництві
закінченого замаху на давання хабара
службовій особі, яка займає
відповідальне становище, за
попередньою змовою групою осіб,
вчинені ними під час виконання своїх
посадових обов'язків по поверненню
кредитних коштів одним із проблемних
клієнтів Сумського регіонального
відділення АТ "Брокбізнесбанк" - ОСОБА_3.

Вироком Ковпаківського районного суду
м. Суми від 14 лютого 2014 року ОСОБА_6, який
працював зав. юридичним сектором
Сумського регіонального відділення АТ
"Брокбізнесбанк", був визнаний винним
та засуджений за скоєні злочини,
передбачені ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 190 та ч.2 ст. 15,
ч.4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України, оскільки
він вчинив "закінчений замах на
шахрайство - заволодіння грошовими
коштами ОСОБА_7 у сумі 22500 грн. шляхом
обману та зловживання довірою, що
завдало значної шкоди потерпілому" та
"підбурювання ОСОБА_7 до закінченого
замаху до надання неправомірної вигоди
(хабара) начальнику відділу Державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції ОСОБА_8, який займає
відповідальне становище, у розмірі 22500
грн. за вирішення питання про зняття
арешту із квартири, розташованої за
адресою АДРЕСА_2" .

Звертаючись до суду з позовом у даній
справі, ПАТ "Брокбізнесбанк" посилався
на те, що з часу ухвалення заочного
рішення боржник борг не сплачував, у
зв'язку з чим банк продовжував
нараховувати відсотки за користування
кредитом, у зв'язку з наведеним
утворилася додаткова заборгованість
за користування кредитом за період з
18.08.2010 р. по 15.05.2013 р. в сумі 16471,05 дол. США.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
його обґрунтованості.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, правильно встановивши
фактичні обставини справи та давши
правильну оцінку всім зібраним у
справі доказам, дійшов обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
задоволення позову. При цьому виходить
з наступного.

Згідно з п. 2.3.1. укладеного сторонами
кредитного договору проценти
нараховуються в межах терміну
користування Кредитом, що визначений п.
1.1. кредитного договору, на суму
фактичного залишку заборгованості за
Кредитом із розрахунку фактичної
кількості днів у місяці та році.

Пунктом 2.3.2. договору передбачено, що
нарахування відсотків за користування
кредитом здійснюється у валюті кредиту
щомісячно за поточний календарний
місяць в останній робочий день місяця
(ас. 23).

З матеріалів справи вбачається і цей
факт не оспорюється відповідачем, що з
часу ухвалення заочного рішення про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, на погашення заборгованості
по тілу кредиту - 41420,23 дол. США
відповідач будь-яких сум не сплачував.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 1056-1 ЦК України 1. Процентна
ставка за кредитом може бути
фіксованою або змінюваною. Тип
процентної ставки визначається
кредитним договором. 2. Розмір
процентів, тип процентної ставки
(фіксована або змінювана) та порядок їх
сплати за кредитним договором
визначаються в договорі залежно від
кредитного ризику, наданого
забезпечення, попиту і пропозицій, які
склалися на кредитному ринку, строку
користування кредитом, розміру
облікової ставки та інших факторів.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3
посилався на те, що з часу ухвалення
заочного рішення від 17 серпня 2010 року
про стягнення з нього на користь ПАТ
"Брокбізнесбанк" заборгованості за
кредитним договором від 28 лютого 2008
року в розмірі 427344,95 грн. між ним та
керівництвом ПАТ "Брокбізнесбанк" була
досягнута домовленість про припинення
нарахування відсотків за користування
кредитними коштами.

Проте на підтвердження названих
доводів про наявність такої
домовленості ОСОБА_3 будь-яких доказів
суду не надав. Сам по собі факт
ненарахування після 17 серпня 2010 року на
протязі певного часу відсотків за
користування кредитними коштами не є
доказом укладеної в установленому
законом порядку угоди сторін відносно
названого питання.

З пояснень представника ПАТ
"Брокбізнесбанк" вбачається, що у Банка
відсутні будь-які відомості про
наявність будь-якої домовленості
сторін щодо ненарахування відсотків
за користування кредитними коштами, а
тому дії банку щодо нарахування таких
відсотків відповідають діючому
законодавству та положенням
кредитного договору. Колегія суддів
вважає названі доводи представника ПАТ
"Брокбізнесбанк" обґрунтованими, при
цьому виходить з наступного.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Звернення ПАТ "Брокбізнесбанк" до суду
з вимогою про дострокове повернення
всіх сум за кредитним договором у
зв'язку з порушенням умов договору
згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК не означає
односторонньої відмови від договору, а
є наслідком невиконання чи неналежного
виконання боржником своїх договірних
зобов'язань. Це спосіб
цивільно-правової відповідальності
боржника. У подальшому, при невиконанні
рішення суду кредитор має право
стягувати передбачені кредитним
договором відсотки за користування
кредитними коштами. У ст. 599 ЦК
зазначено, що зобов'язання
припиняються його виконанням,
проведеним належним чином (а не в силу
ухвалення рішення суду).

Тобто наявність рішення суду про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, виконання якого не
здійснено вчасно, не припиняє
зобов'язальних правовідносин між
сторонами договору й не звільняє
боржника від відповідальності за
невиконання ним грошового зобов'язання
та не позбавляє кредитора права на
отримання, зокрема, відсотків за
користування кредитом .

Аналогічні роз'яснення містяться у п. 17
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин".

Як на підставу для скасування рішення
суду ОСОБА_3 посилався на зміст
підписаного керівником Сумського РВ АТ
"Брокбізнесбанк" ОСОБА_4 листа від 16.04.2013
р. з приводу розміру заборгованості
ОСОБА_3 за кредитним договором від
28.02.2008 р.( ас. 57).

З пояснень представника ПАТ
"Брокбізнесбанк" вбачається, що у
названому листі заборгованість за
кредитним договором зазначена без
урахування відсотків за кредитним
договором за період з 31 серпня 2010 року
по 15 травня 2013 року, а також пояснив, що
невідомо з яких причин зазначена у
названому листі заборгованість за
кредитним договором не відповідає
дійсній заборгованості.

ПАТ "Брокбізнесбанк" надав розрахунок
спірної суми - 16471,05 дол. США, а саме, суми
нарахованих відсотків за кредитним
договором за період з 31 серпня 2010 року
по 15 травня 2013 року (ас. 93). Вірність
названого розрахунку у колегії суддів
не викликає сумніву.

Колегія суддів вважає, що не являються
підставою для скасування рішення суду
і доводи апеляційної скарги про штучне
створення ПАТ "Брокбізнесбанк" умов,
які, начебто, позбавили його
можливості погасити борг за кредитним
договором за рахунок іпотечного майна .

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
право вибору способу судового захисту,
передбаченого законом або договором
(дострокове стягнення кредиту,
стягнення заборгованості, у тому числі
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави, одночасне заявлення
відповідних вимог у разі, якщо
позичальник є відмінною від особи
іпотекодавця (майновий поручитель),
одночасне заявлення вимог про
стягнення заборгованості з
позичальника з вимогами про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет застави/іпотеки,
належні іпотекодавцю, який не є
позичальником, розірвання кредитного
договору, набуття права власності на
предмет іпотеки тощо) належить
виключно позивачеві (частина перша
статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Таким чином вбачається, що право ПАТ
"Брокбізнесбанк" на стягнення
відсотків за кредитним договором
передбачене діючим законодавством як
один із способів захисту порушеного
права, в той же час можливість
погашення заборгованості за кредитним
договором шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки залежить тільки від
волевиявлення ПАТ "Брокбізнесбанк", так
як право вибору способу судового
захисту, передбаченого законом або
договором, належить виключно
позивачеві.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції були повно та всебічно
встановлені обставини справи,
правильно застосовані норми
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
висновків суду не спростовують, а тому
рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів-

у х
в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 11 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -