Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 грудня 2013 року
м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в
складі: головуючого - судді Тішко Д.А.,
при секретарі - Шугай Г.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Миколаєві цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 про встановлення факту
приналежності правовстановлюючого
документу, заінтересована особа - Перша
миколаївська державна нотаріальна
контора,-

встановив:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із заявою про встановлення факту
належності ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, документа - свідоцтва про
право власності на житло від 22.02.1993
року, а також факту належності
документа - заповіту, посвідченого
Третьою миколаївською державною
нотаріальною конторою 09 лютого 1996 року
за №1-583, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
оскільки в тексті вказаних документів
є описки, що перешкоджають заявнику
оформити свої спадкові права на
квартиру АДРЕСА_1.

Заявник у судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності
вимоги заяви підтримала.

Представник заінтересованої особи у
судове засідання не з'явився, про
поважні причини своєї неявки суду не
повідомив, заперечень проти заяви не
надав.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши
письмові докази, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи,
право власності на житлове приміщення -
квартиру АДРЕСА_1, належало на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 22.02.1993 року, що зареєстровано в КП
ММБТІ від 18.04.1994 року за №17654, ОСОБА_3 та
ОСОБА_6, які перебувають у
зареєстрованому шлюбі з червня 1944 року.
Від цього шлюбу народився син - ОСОБА_4,
28.08.1944 року, свідоцтво про народження
серії НОМЕР_3, актовий запис №40.

Згідно копії свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_2, актовий запис №1148, 20.04.1973
року ОСОБА_4 уклав шлюб з заявницею -
ОСОБА_1. Таким чином, судом встановлено,
що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є свекром та
свекрухою заявниці.

Як зазначає заявник, після смерті
ОСОБА_6, право власності на ? частку
квартири АДРЕСА_1 було визнано за
ОСОБА_4 на підставі рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 21.10.1997
року, копія якого міститься в
матеріалах справи.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3, та після його
смерті, на підставі складеного ним за
життя заповіту, посвідченого Третьою
Миколаївською державною нотаріальною
конторою 09 лютого 1996 року за №1-583,
прийняв спадщину його син - ОСОБА_4, у
вигляді вищевказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_1 від 03.01.2013 року,
актовий запис №61.

Після його смерті Першою миколаївською
державною нотаріальною конторою була
відкрита спадкова справа №231/2013 та у
встановлені законом строки заявник
звернулася із відповідною заявою про
прийняття спадщини. Проте, у вчиненні
нотаріальної дії нотаріусом було
відмовлено, оскільки в документах, що
підтверджують право власності на
спадкове майно є невідповідності.

Так, з постанови нотаріуса Першої
миколаївської державної нотаріальної
контори від 05.09.2013 року вбачається, що у
видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на
спадщину за законом на ? частку
квартири АДРЕСА_1, їй було відмовлено,
оскільки у свідоцтві про право
власності на житло від 22.02.1993 року, що
зареєстровано в КП ММБТІ від 18.04.1994 року
за №17654, прізвище власника вказано як
«ОСОБА_3», у заповіті померлого,
посвідченого Третьою Миколаївською
державною нотаріальною конторою 09
лютого 1996 року за №1-583, прізвище
заповідача та спадкоємця вказано як
«ОСОБА_3», в їхніх свідоцтвах про смерть
прізвища сказані як «ОСОБА_3».
Приймаючи до уваги зазначені
невідповідності, видати свідоцтво про
право на спадщину за законом
нотаріусом не вбачалося можливим, за
такого, заявнику запропоновано
звернутися до суду із відповідними
вимогами.

Разом з тим, факт належності ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, документа -
свідоцтва про право власності на житло
від 22.02.1993 року, а також факту
належності документа - заповіту,
посвідченого Третьою миколаївською
державною нотаріальною конторою 09
лютого 1996 року за №1-583, ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
а саме: копією свідоцтва про право
власності на житло 22.02.1993 р., копією
постанови Першої миколаївської
державної нотаріальної контори про
відмову нотаріальної дії від 05.09. 2013
року, копією письмової відповіді
Управління з виї та розвитку
комунальної власності від 12.09.2013 року,
копією письмової Державного
нотаріального архіву Миколаївської
області від 03.10.2013 р., копією рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 21.10.1997 року, копією
ідентифікаційного коду ОСОБА_1, копією
свідоцтва про смерть ОСОБА_4, копією
довідки КП ММБТІ від 02.11.2009 року, копією
заяви до Третьої миколаївської
державної нотаріальної контори, копією
довідки Управління соціального
захисту населення Заодського
райвиконкому м. Миколаєва, копією
пільгового посвідчення ОСОБА_4, копією
витягу про реєстрацію в Спадковому
реєстрі, копія свідоцтва про смерть
ОСОБА_3, копією атестату, копією
диплому, копією посвідчення ОСОБА_4,
копією військового квитка, копією
посвідчення ветерана праці, копією
двох свідоцтв про народження ОСОБА_3,
копією двох свідоцтв про народження
ОСОБА_4, копією довідки Управління
юстиції Жармінського району
Департаменту Юстиції
Східноказахстанської області про
укладання шлюбу від 25.07.2013 року, копією
ідентифікаційного коду ОСОБА_4, копією
свідоцтва про реєстрацію шлюбу ОСОБА_4,
копією архівної довідки від 22.09.2004 року,
копією заповіту.

У відповідності до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК
України, суд встановлює факт
належності правовстановлюючого
документу особі, ім'я якої, що зазначене
в документі, не збігається з прізвищем
особи, зазначеним у свідоцтві про
народження або в паспорті.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги встановлені судом факти та
докази, суд вважає, що факт належності
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
документа - свідоцтва про право
власності на ? частку квартири АДРЕСА_1,
від 22.02.1993 року, а також факт належності
документа - заповіту, посвідченого
Третьою миколаївською державною
нотаріальною конторою 09 лютого 1996 року
за №1-583, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, є
підтвердженим.

Таким чином вимоги заяви обґрунтовані
та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові
витрати сплачені при подачі заяви.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України ,
суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту
приналежності правовстановлюючого
документу, заінтересована особа - Перша
миколаївська державна нотаріальна
контора - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, документа -
свідоцтва про право власності на ?
частку квартири АДРЕСА_1, від 22.02.1993
року, а також факт належності документа
- заповіту, посвідченого Третьою
миколаївською державною нотаріальною
конторою 09 лютого 1996 року за №1-583,
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Д.А. Тішко