Справа № 159/4713/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Денисюк Т.В. Провадження №
22-ц/773/529/14 Категорія: 34 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А. І.,

суддів: Свистун О.В., Федонюк С.Ю.,

при секретарі Мельничук Т.Ю.,

з участю представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_3 на рішення
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 19 лютого 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 19
лютого 2014 року позов задоволено
частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4
відшкодування завданої матеріальної
шкоди в розмірі 5948 грн. компенсацію
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 500 грн. та судові витрати по
справі на суму 3804 грн.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідач подала апеляційну скаргу, в
якій покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення і ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін з
таких підстав.

Задовольняючи позов частково суд
першої інстанції виходив з того, що
неправомірними діями відповідача
позивачу було заподіяну майнову та
моральну шкоду.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають встановленим в судовому
засіданні обставинам справи і нормам
матеріального права.

Як вбачається з витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від 5
травня 2005 року ОСОБА_4 є власником
квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 24 липня
2007 року ОСОБА_3 належить на праві
власності квартира АДРЕСА_2 (а.с. 9).

На підставі рішення виконавчого
комітету Ковельської міської ради № 154
від 26 липня 1990 року будинок АДРЕСА_1
включено в списки ветхих згідно акту
обстеження та довідки бюро технічної
інвентаризації (а.с. 48).

Сторони визнають ту обставину, що у 2012
року відповідач без належного дозволу
самочинно залила по периметру своєї
квартири фундамент, а в подальшому
частково звела з блоків стіни.

За фактом самочинного будівництва
інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській області 27 червня 2013 року
складено акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
(а.с. 12); протокол про адміністративне
правопорушення за ч. 7 ст. 96 КУпАП (а.с. 14),
видано припис про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
(а.с. 13) та 1 липня 2013 року винесено
постанову про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності у
виді штрафу (а.с. 14).

Згідно висновку № 8291-8295 судової
будівельно-технічної експертизи від 22
січня 2014 року, проведеної Волинським
відділенням Львівського НДІСЕ, стіни
та перегородки квартири позивача мають
тріщини, зазори, викривлення, причиною
виникнення яких найбільш імовірно є
проведення будівельних робіт при
реконструкції квартири № 2, зокрема
причиною деформацій могли бути ударні,
вібраційні та динамічні навантаження
при проведенні будівельних робіт по
реконструкції квартири відповідача, а
також перерозподіл навантажень, який
виник в результаті зведення нових
конструкцій фундаментів та стін
частини будинку. Також у висновку
зазначено, що при проведенні
реконструкції квартири № 2, зокрема
земляних робіт, робіт по влаштуванню
фундаментів та муруванню зовнішніх
стін за відсутності проектної
документації господарським методом
могли виникати додаткові динамічні
навантаження на конструктивні
елементи житлового будинку,
статистична міцність яких в зазначеній
мірі вже використана і знаходиться на
граничній межі, що призводить до
дестабілізації стану несучих
будівельних конструкцій та початку
виникнення нових деформацій і
пошкоджень.

Зокрема, судовий експерт ОСОБА_5
вказала на те, що відповідно до вимог
п.п. 6.1, 9.3, 9.11 ДБН В.3.2-2-2009 при
проектуванні реконструкції частини
житлового будинку обов'язковим є
інженерно-геологічне вишукування,
проведення розрахунків несучої
здатності, тріщиностійкості та
деформативності усіх несучих
конструкцій будинку в цілому. В даному
випадку дослідження грунтів не
проводилось, не визначалось на яку
глибину, якої ширини та з якого
матеріалу може бути залитий фундамент
при реконструкції квартири
відповідача. Не враховано необхідність
вирішення питання про укріплення
фундаментів, несучих конструкцій у
всьому будинку в цілому. За висновком
експертизи вартість відновлювального
ремонту квартири АДРЕСА_1 для
ліквідації пошкоджень, що виникли
внаслідок реконструкції квартири № 2 в
цьому ж будинку становить 5948 грн. (123-131).

Висновки експертизи узгоджуються з
іншими доказами у справі. Так згідно
акту технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж спірного будинку, складеного 8
серпня 2013 року ВАТ «Укрмашпромпроект»,
квартира відповідача не
експлуатується та перебуває в
аварійному стані, потребує повної
реконструкції (демонтаж частини
житлового будинку та нове будівництво
квартири № 2), яку необхідно виконувати
на основі розробленої та погодженої
проектної документації ліцензованою
будівельною організацією згідно
погодженого робочого проекту (а.с. 72-75).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом. Суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку із знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим майновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідач ОСОБА_3 своїми
неправомірними діями, за які її
притягнуто до адміністративної
відповідальності, завдала позивачеві
майнову шкоду, розмір якої згідно
висновку експертизи становить 5948 грн.

Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно роз'яснень, викладених у пунктах
3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 «Про
судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлено, що позивачу внаслідок
неправомірних дій відповідача
заподіяна моральна шкода, яку особа
зазнала внаслідок проведення
відповідачем реконструкції квартири №
2.

Тому виходячи з принципів розумності й
справедливості та характеру й обсягу
моральних страждань, яких зазнала
позивач, суд першої інстанції
обґрунтовано ухвалив рішення про
стягнення з відповідача 500 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Судом першої інстанції правильно
вирішено питання про розподіл судових
витрат по справі, а саме 1960 грн.
стягнуто за проведення судової
будівельно-технічної експертизи
(квитанція № 250/427 від 11 жовтня 2013 року
(а.с. 107), 1500 грн. - витрат на правову
допомогу (квитанція до прибуткового
касового ордера від 30 липня 2013 року (а.с.
18-а), 344,10 грн. - сплачений судовий збір за
подання позовної заяви до суду (а.с. 1,
1-а).

Отже, з огляду на встановлені судом
першої інстанції обставини, що
перевірені в апеляційному суді, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, не заслуговують на
увагу та не є підставою для скасування
правильного по суті і справедливого
рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 19
лютого 2014 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді