Справа № 137/45/14-ц Провадження №
22-ц/772/1643/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Сільченко О. В.Категорія:
67Доповідач: Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Матківської М.В.,
Шемети Т.М.,

при секретарі: Пантелеймоновій А.І.,

за участю: прокурора
Кислова Ю.А., заявника ОСОБА_2 та
його представника - ОСОБА_3,
представника Хмільницької міської
ради Калачик Н.М.,-

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці
цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про
встановлення юридичного факту набуття
права замовити розроблення проекту
землеустрою, -

за апеляційною скаргою Хмільницького
міжрайонного прокурора Вінницької
області в інтересах держави в особі
Хмільницької міської ради на рішення
Літинського районного суду Вінницької
області від 17.02.2014 року,-

в с т а н о в и л а :

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з заявою про встановлення
юридичного факту набуття права
замовити розроблення проекту
землеустрою.

В лютому 2014 року заявник подав заяву
про зміну заявлених вимог, якою просив
суд встановити факт набуття права з
09.12.2013 року замовити та укласти договір
з дати письмової заяви від 20.12.2013 року
на виконання робіт з розробки проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки із зміною цільового
використання для ведення особистого
селянського господарства (а.с.76).

Рішенням Літинського районного
суду Вінницької області від 17.02.2014 року
заяву задоволено частково.

Встановлено факт набуття ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, права на замовлення та
укладання договору на виконання робіт
з розробки проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, на якій
знаходиться його нерухоме майно по
АДРЕСА_1.

Не погодившись з рішенням суду,
Хмільницький міжрайонний прокурор
Вінницької області в інтересах держави
в особі Хмільницької міської ради
подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
Літинського районного суду Вінницької
області від 17.02.2014 року скасувати та
постановити нове рішення про відмову в
задоволенні вимог заявника.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
проаналізувавши доводи апелянта,
пояснення учасників розгляду,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України
окреме провадження - це вид
непозовного цивільного судочинства, в
порядку якого розглядаються цивільні
справи про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Підставою задоволення судом заяви про
встановлення юридичного факту була
наявність права власності заявника на
нерухоме майно, а саме на 23/100 частини
споруд, які розташовані по АДРЕСА_1,
однак ОСОБА_2 з 2006 року використовує
земельну ділянку по АДРЕСА_1 для
обслуговування власного нерухомого
майна, площею 1,5 га без належно
оформлених правовстановлюючих
документів.

Згідно ст.20 Земельного Кодексу України
віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі
рішень органів державної влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень.

Зміна цільового призначення земельних
ділянок здійснюється за проектами
землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних
ділянок державної або комунальної
власності провадиться Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та передачу цих
ділянок у власність або надання у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Зміна цільового призначення земельних
ділянок приватної власності
здійснюється за ініціативою власників
земельних ділянок.

Зміна цільового призначення земельних
ділянок приватної власності
провадиться: щодо земельних ділянок,
розташованих у межах населеного
пункту, - сільською, селищною, міською
радою.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки приватної власності,
цільове призначення якої змінюється,
розробляється на замовлення власника
земельної ділянки без надання дозволу
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органу виконавчої влади, органу
місцевого самоврядування на його
розроблення.

Відповідно до Закону України «Про
розмежування земель державної та
комунальної власності» зазначена
земельна ділянка відноситься до земель
комунальної власності та належить
територіальній громаді м. Хмільника,
від імені якої діє Хмільницька міська
рада.

Відповідно до п.34 ч.І ст.26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно до компетенції
міської ради належить вирішення питань
регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.4 ст. 235 ЦПК України
справи окремого провадження суд
розглядає за участю заявника і
заінтересованих осіб.

Ухвалою Літинського районного суду
Вінницької області від 13.01.2014 року
відкрито провадження у справі та
призначено справу до розгляду, однак як
вбачається з вказаної ухвали районним
судом в порушення ч.4 ст.235 ЦПК України
не залучено до справи заінтересовану
особу.

Крім того, відповідно до ст. 114 ЦПК
України, що визначає виключну
підсудність, позови, що виникають з
приводу нерухомого майна,
пред'являються за місцезнаходженням
майна або основної його частини. Як
вбачається з рішення суду по справі
нерухоме майно, з приводу якого виник
спір а саме земельна ділянка,
знаходиться в адміністративних межах
Хмільницького району Вінницької
області, в межах м.Хмільника, а тому
Літинський районний суд Вінницької
області не повинен був відкривати
провадження у справі і розглядати її по
суті, а також виносити рішення щодо
земельної ділянки, яка знаходиться в
м.Хмільник.

Як роз'яснено в п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
р. № 7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» у випадках,
коли вимоги пов'язуються з визнанням
права на земельну ділянку,
встановленням порядку користування
земельною ділянкою чи усуненням
перешкод у цьому, іншими вимогами з
приводу земельної ділянки чи
розташованої на ній нерухомості, суди
обов'язково застосовують правила про
виключну підсудність (стаття 114 ЦПК).

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України у п. 1 постанови «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» № 5 від 31 березня 1995 року, в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо: згідно із законом такі
факти породжують юридичні наслідки,
тобто від них залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав громадян; чинним
законодавством не передбачено іншого
порядку їх встановлення; заявник не має
іншої можливості одержати або
відновити загублений чи знищений
документ, який посвідчує факт, що має
юридичне значення; встановлення факту
не пов'язується з наступним вирішенням
спору про право.

У даному випадку встановлення факту
набуття права замовити розроблення
проекту землеустрою вбачається спір
про право.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України
якщо під час розгляду справи у порядку
окремого провадження виникає спір про
право, який вирішується в порядку
позовного провадження, суд залишає
заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підставах.

Враховуючи викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що, оскільки в
даному випадку має місце спір про
право, який повинен вирішуватися у
порядку позовного провадження, то
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню, а заява ОСОБА_2 підлягає
залишенню без розгляду на підставі ч. 6
ст. 235 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч.
6 ст. 235, ст. 307, 310, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Хмільницького
міжрайонного прокурора Вінницької
області в інтересах держави в особі
Хмільницької міської ради -
задовольнити частково.

Рішення Літинського районного суду
Вінницької області від 17 лютого 2014 року
- скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення
юридичного факту набуття права
замовити розроблення проекту
землеустрою - залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_2 право на звернення до
суду з відповідним позовом на
загальних підставах.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис
Сопрун В.В.

Судді: підписи
Матківська М.В.

Шемета Т.М.

З оригіналом вірно:
Сопрун В.В.