АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/406/14-ц 22-ц/774/968/К/14
Справа №210/406/14-ц
Головуючий в першій інстанції
Провадження № 22-ц/774/968/К/14
суддя Літвіненко Н.А.
Категорія -30 ( ІІІ )
Суддя-доповідач - Михайлів
РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.,

суддів - Барильської А.П.,
Ляховської І.Є.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю: позивача- ОСОБА_6,

відповідача - ОСОБА_3 її представника -
ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_3,
ОСОБА_6 на рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 12
березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_6. звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення моральної шкоди, заподіяної
в результаті дорожньо-транспортної
пригоди посилаючись на те, що 20.06.2013
року ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки
КІА СЕЕD, державний номер НОМЕР_1,
рухаючись по проспекту Металургів у
м.Кривому Розі допустила зіткнення з
автомобілем «ВАЗ 2105», державний номер
НОМЕР_2, , під керуванням позивача
ОСОБА_6., внаслідок чого йому було
завдано моральну шкоду.

Оскільки страховою компанією йому було
відшкодовано завдану матеріальну
шкоду, просив стягнути з відповідача на
свою користь,у якості відшкодування
моральної шкоди, яку він визначив у 5 000
грн.

Рішенням Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 12 березня 2014
року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 1 000
грн. та на користь держави судовий збір
у сумі 243,60 грн.

В інших вимогах відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 який
діє в інтересах ОСОБА_3 ставить питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення, яким
відмовити в задоволені позову у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, неповного та
упередженого розгляду справи.

Судом не взято до уваги, те що
позивачем не надано жодного доказу на
підтвердження моральних страждань, не
зазначено в чому саме вони полягають,
так як не надано доказів щодо
пошкоджень автомобіля, оскільки
фактично після зіткнення була
спричинена лише подряпина фарбування.
Таким чином посилання позивача, про те
що його автомобіль значний час
перебуває в ремонті та про
неможливість його використовувати для
потреб сім'ї та роботи, об'єктивно не
відповідає дійсності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення, яким
задовольнити заявлені позовні вимоги у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Так суд, ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову не прийняв до уваги,
те що пошкоджена відповідачем машина
для позивача є не лише транспортним
засобом, а й інструментом забезпечення
його сім'ї та того що відповідач своїми
діями змінив устрій життя позивача та
його сім'ї значно ускладнивши його.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів заявлених позовних вимог та
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5,
який діє в інтересах ОСОБА_3 підлягає
відхиленню а апеляційна скарга ОСОБА_6
- частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 20 червня 2013 року
приблизно о 14 год. 20 хв., по проспекту
Металургів в м. Кривому Розі з вул. 22-го
партз'їзду в напрямку вул. Косіора в
районі будинку № 45, сталася
дорожньо-транспортна пригода за
участю автомобіля марки КІА СЕЕD,
державний номер НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_3 та автомобіля марки «ВАЗ 2105»,
державний номер НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_6. унаслідок якої автомобілі
отримали механічні пошкодження.
Матеріальна шкода за відновлювальний
ремонт, була відшкодована страховою
компанією.

Як убачається з матеріалів справи,
зіткнення транспортних засобів
сталося з вини водія автомобіля марки
" КІА СЕЕD, державний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3, внаслідок
порушення останньою п.2.3 «б» 10.1 Правил
дорожнього руху України, що було
встановлено Дзержинським районним
судом м.Кривого Рогу при ухваленні
постанови від 01 серпня 2013 року по
адміністративній справі у відношенні
ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП ( а.с.7-9).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України ця
постанова є підставою звільнення від
доказування, оскільки обов'язкова для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову суду,
з питань чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_6 про відшкодування моральної
шкоди, суд першої інстанції, з чим
погоджується і суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що вимоги
позивача обґрунтовані, так як
неправомірними діями ОСОБА_3 йому
завдано моральної шкоди, яка підлягає
відшкодуванню відповідачем.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Під моральною шкодою розуміються
витрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній особі незаконними
діями інших осіб. Моральна шкода
полягає у приниженні честі, гідності, у
моральних переживаннях у зв'язку з
ушкодженням здоров'я (роз'яснення
Пленуму Верховного Суду України дані у
п.3 постанови «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р.).

Пункти 1 й 3 частини 2 статті 23 ЦПК
України передбачають можливість
відшкодування моральної шкоди, яка
полягає у фізичному болі та душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із ДТП та у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Отже вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дійшов вірного висновку про
заподіяння позивачу моральної шкоди
внаслідок ДТП. Висновки суду достатньо
обґрунтовані і підтверджені
письмовими матеріалами справи та
поясненнями учасників процесу.

Погоджуючись з висновком суду першої
інстанції щодо відшкодування винною
особою - ОСОБА_3 моральної шкоди ОСОБА_6,
колегія суддів враховує, що позивач
внаслідок ДТП зазнав стресу та
душевних страждань, а отже рішення в
цій частині відповідає вимогам закону.

Колегія суддів частково погоджується з
доводами апеляційної скарги ОСОБА_6 в
частині розміру стягнутої, судом
першої інстанції, моральної шкоди.

Так розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди визначається
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Як пояснив позивач в судовому
засіданні апеляційного суду, його
моральні страждання полягають у тому,
що він переніс значний стрес під час
зіткнення автомобілів та, як наслідок
в подальшому був позбавлений
можливості користуватись ним в
інтересах сім'ї та роботи, оскільки
автомобіль підлягав ремонту. Позивач
також зазначив, що він проживає за
межами міста, що підтверджується
матеріалами справи, а саме в
Криворізькому районі в с. Лозуватка,
при цьому працює на ПАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг», а отже певний час після ДТП
був вимушений, в інший спосіб
діставатися свого місця роботи.

Відповідач, заперечуючи факт
заподіяння нею позивачу ОСОБА_6
моральної шкоди, посилалась на те, що
автомобілю позивача було завдано не
великих пошкоджень, проте колегія
суддів не бере до уваги даний довід,
оскільки факт ДТП не спростований,
відповідач визнала свою провину у
скоєному, а отже заперечення того, що
під час ДТП та після нього позивач не
зазнав стресу та душевних хвилювань, є
безпідставним.

Позивач дійсно зазнав моральної шкоди
внаслідок ДТП, порушився його
звичайний уклад життя, тривалий час він
не мав можливості користуватися
транспортним засобом для задоволення
своїх потреб та потреб своєї сім'ї і з
урахуванням характеру та ступені
моральних страждань ,судова колегія
вважає за доцільне стягнути з
відповідача ОСОБА_3 на користь
позивача в рахунок відшкодування
моральної шкоди 2000 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача
відносно ненадання позивачем
об'єктивних доказів спричинення йому
моральних страждань, колегія суддів
відхиляє, оскільки факт пошкодження
його автомобіля беззаперечно свідчить
про те, що позивач відчуває від цього
негативні наслідки, як морального та
психологічного характеру, не звернення
його до лікаря даного факту не
спростовує.

Інші доводи, викладені в апеляційній
скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах
ОСОБА_3 колегія суддів не бере до уваги,
оскільки вони фактично зводяться до
переоцінки доказів та незгодою з
висновками суду по їх оцінці. Проте
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України
оцінка доказів є виключною
компетенцією суду, переоцінка доказів
діючим законодавством не передбачена.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла до висновку про зміну
рішення суду в частині розміру
моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_6 та збільшує цю суми до
2000 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ст. 309, ст.ст. 313,
314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 12 березня 2014 року в
частині розміру стягнутої з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_6 моральної шкоди
змінити, збільшити суму моральної
шкоди з 1 000 грн. до 2 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: