ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 362/1349/14-ц
Провадження № 4-с/362/14/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області в
складі: головуючого судді - Корнієнка
С.В., при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Василькові Київської
області цивільну справу за скаргою
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
щодо виконання судового рішення по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з
оскарженням дій посадових осіб відділу
Державної виконавчої служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції, в частині вчинення
ними виконавчих дій, щодо накладення
арешту на його майно та обмеження
виїзду за кордон, через виконання
рішення Васильківського
міськрайонного суду по цивільній
справі № 2/844/2012, після спливу
шестимісячного строку з дня відкриття
відповідного виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник
скаржника вимоги скарги підтримав в
повному обсязі, наполягаючи на тому, що
з боржника стягується 20 % частині
заробітної платні від його праці в ТОВ
«Автор». Разом з тим, пояснити, скільки
коштів перераховано стягувачу в
рахунок погашення існуючої
заборгованості, представник не зміг,
наполягаючи на тому, що це не
стосується цієї справи, яка пов'язана
лише із оскарженням дій посадових осіб
державної виконавчої служби, а
сплатити кошти за судовим рішенням
своєчасно, тобто до 22 липня 2013 року, її
довіритель не зміг через відсутність
коштів та майна.

Представник відділу Державної
виконавчої служби Васильківського
міськрайонного управління юстиції в
судове засідання не з'явився,
надіславши листа про слухання справи
без його участі.

Представник стягувача заперечував
проти задоволення вимог скарги,
стверджуючи, що жодної копійки від
боржника на рахунок стягувача до
теперішнього часу не надійшло, тобто,
рішення суду від 27 лютого 2012 року
фактично не виконується.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін виконавчого
провадження, дослідивши письмові
матеріали справи, вважає, що скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Положення ст.14 ЦПК України
передбачають обов'язковість судових
рішень, що набрали законної сили, щодо
їх виконання, підставою для
відповідальності є їх невиконання.

Згідно положень ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними є доказами, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.6 Європейської
Конвенції про захист прав людини та
основних свобод, яка відповідно до ч.1
ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону
України „Про міжнародні договори
України" є частиною національного
законодавства, кожен при вирішенні
питання щодо його цивільних прав та
обов'язків має право на справедливий
судовий розгляд.

У відповідності до рішення у справі
«Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997
року, «право на суд» було б ілюзорним,
якби правова система Договірної
держави допускала, щоб остаточне
судове рішення, яке має обов'язкову
силу, не виконувалося на шкоду одній із
сторін. Отже, для цілей ст.6 виконання
рішення, ухваленого будь-яким судом,
має розцінюватися як складова частина
«судового розгляду».

Як вбачається з положень ст.383 ЦПК
України, учасники виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця під час виконання
судового рішення порушено їх права чи
свободи.

Згідно з положеннями ст.5 Закону
України «Про виконавче провадження»
(на далі «Закон»), державний виконавець
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного та повного виконання
рішення, зазначеного у документі на
примусове виконання рішення у спосіб
та порядок визначені виконавчим
документом.

Положення п. 8 ст. 37 Закону
передбачають, що виконавче провадження
закривається лише в разі фактичного
повного виконання рішення згідно з
виконавчим документом.

З огляду матеріалів справи вбачається,
що 22 січня 2013 року відкрите виконавче
провадження № 36112366 щодо примусового
виконання виконавчого листа № 2/844/2012
року від 17 січня 2013 року щодо стягнення
з боржника ФОП «ОСОБА_1» на користь
стягувача ОСОБА_2 коштів в сумі 78000 грн.

Разом з тим, жодних доказів щодо
порушення діями посадових осіб
виконавчої служби прав та інтересів
боржника під час обмеження його виїзду
за кордон та накладення арешту на його
майно, що були спрямовані на фактичне
виконання судового рішення від 27
лютого 2012 року, його представником не
надано, судом встановлено, що на час
розгляду справи повного відшкодування
договірної заборгованості
відповідачем по цивільній справі не
відбувається, а тому, вимоги щодо
протиправної діяльності державної
виконавчої служби є безпідставними.

На підставі викладеного,
керуючисьст.ст.5 і 37 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.ст. 208-210, 223,
291-294, 383 ЦПК України,-

у х в а л и в :

В задоволені заяви Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги або по закінченню
апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
шляхом подачі в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги.

Суддя
Корнієнко С.В.