2/258/1608/14 258/3216/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
м. Донецьк

Кіровський районний суд м. Донецька у
складі:

головуючого - судді Юр'євої Т.І.

при секретарі - Власенко Н.М,.,

за участю:

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецька
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 «про розірвання шлюбу», -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_1, в якому просить розірвати
шлюб між нею та відповідачем з тих
підстав, що протягом останніх двох
років сімейне життя між ними почало
втрачати любов і і поступово, як
наслідок, почало погіршуватися, що в
кінцевому результаті призвело до
фактичного припинення між ними шлюбних
відносин. Сторонами 08 січня 2010 року
зареєстровано шлюб відділом
реєстрації актів цивільного стану
Кіровського районного управління
юстиції у м. Донецьку. Кожен з них
по-різному дивиться на головні
критерії шлюбу,по-різному двляться на
життя, сім'ю. Відповідач постійно
нехтує сімейними цінностями , саме
через нього постійні чвари вдома. Крім
того, відповідач постійно спричиняв
позивачці душевні страждання. Подружні
відносини сторони не підтримують, не
ведуть спільне господарство. На даний
час шлюбні стосунки між сторонами
остаточно були припинені, а за таких
обставин позивачка дійшла висновку про
необхідність розірвання даного шлюбу
та звернулася до суду. Примирення між
ними не можливе і позивачка проти цього
категорично заперечує, оскільки
втратила до відповідача будь-які
почуття любові та поваги.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка в позовні заяві просить
розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання з'явився,
надав суду заяву, в якій вказує, що він
не згоден з причинами розірвання шлюбу
вказаними позивачкою у позові, але не
заперечував проти розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд у межах
заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК)
установив наступне.

Так, між сторонами було зареєстровано
шлюб 08 січня 2010 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Кіровського районного управління
юстиції у м. Донецьку., актовий запис №
6.

Сторони мають неповнолітню дитину:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1

Шлюбні відносини сторони не
підтримують, спільне господарство не
ведуть. Основною причиною припинення
сімейних відносин є те, що сторони
втратили взаєморозуміння, почуття
любові й поваги один до одного, а також
єдність цілей та мети створення та
існування спільної сім'ї. Сторони є
різними за характером людьми, у них
різні погляди на побутові питання, а
також різні життєві позиції.

На примирення позивачка не згодна,
обґрунтовуючи це тим, що відновлення
сім'ї є неможливим, через що суд не
вважає за необхідне вживати заходів
щодо примирення сторін. Майнового
спору між сторонами судом не
встановлено.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне
значення. Відповідно до ч. 2 ст.114
Сімейного кодексу України - у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається. Таке
положення національного законодавства
України відповідає ст.16 Загальної
декларації прав людини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948
року, згідно з якою чоловіки і жінки,
які досягли повноліття, мають право без
будь-яких обмежень за ознакою раси,
національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання. Позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки
позивач наполягає на розірванні шлюбу,
то відповідно відмова в розірванні
шлюбу буде примушенням до шлюбу та
шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивачка при реєстрації
шлюбу змінила прізвище, вона має право
після розірвання шлюбу залишити його.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу
України - документом, що засвідчує факт
розірвання шлюбу судом, є рішення суду
про розірвання шлюбу, яке набрало
законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим,
що заява про розірвання шлюбу
відповідає дійсній волі дружини та
чоловіка і що після розірвання шлюбу не
будуть порушені їхні особисті та
майнові права, а також права їхньої
дитини, а тому шлюб між сторонами
необхідно припинити шляхом його
розірвання.

Враховуючи викладене, та керуючись
ст.ст. 105 ч.3, 112,113, 114 ч.2 Сімейного
кодексу України, ст.ст.10,11,209,212,213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про розірвання
шлюбу» - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстрований 08 січня 2010 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Кіровського районного
управління юстиції у м. Донецьку.,
актовий запис № 6 - розірвати.

Після набрання рішенням законної сили,
його копію направити до Кіровського
районного управління юстиції у м.
Донецьку для внесення відомостей до
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та проставлення
відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

Юр'єва Т.І.