№ 2/255/2886/2013
РІШЕННЯ

Іменем України

06 лютого 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді - Пруднікової Г.М.,

при секретарі - Гавриловій Ю.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Коровякової
К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП
«Компанія «Вода Донбасу» про визнання
дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до КП «Компанія «Вода Донбасу»
про визнання дій незаконними,
посилаючись на наступне.

20.02.2008 року за адресою проживання
позивача: АДРЕСА_1 (багатоквартирний
житловий будинок) представником
відповідача був прийнятий в
експлуатацію засіб обліку холодної
води, про що складено відповідний акт.
Згідно до цього акту був встановлений
лічильник води крильчастий КВ-1,5, який
20.11.2007 року був визначений придатним
для експлуатації. Починаючи з лютого 2008
року і по час звернення до суду при
розрахунку вартості наданих
відповідачем послуг з водопостачання
позивач користується відомостями
встановленого засобу обліку, про що
свідчать додані квитанції за сплату
послуг за період січень-грудень 2012
року.

В листопаді 2012 року при зверненні до
відповідача для проведення звірки
взаєморозрахунків за надані послуги
позивачеві в усному порядку оператором
було повідомлено, що з 01.07.2012 року його
переведено на систему оплати послуг за
надані послуги згідно встановлених
норм споживання питної води в зв'язку з
тим, що він не здійснив повірку
встановленого лічильника. Для
з'ясування обставин, за яких це було
здійснено, 08.12.2012 року позивачем була
направлена скарга до відповідача з
вимогою надати відповідь, на якій
підставі це було зроблено та яким чином
оформлено. У відповіді, наданій
відповідачем, було зазначено, що з
01.07.2012 року відповідач дійсно не
враховує показання засобу обліку, з
посиланням на норми Закону України
«Про метрологію» та Закону України
«Про питну воду та питне
водопостачання». Крім того, було
зазначено про наявність
заборгованості у зв'язку з не оплатою в
повному обсязі, що підтверджується
рахунком за водопостачання та
водовідвід № 62901 від 10.01.2013 року.

Вважає, що відповідачем порушено
вимоги п.п.3.1., 5,4, 5.15, 9 Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України (затверджені
Наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008
року № 190) та п. 11.2.1. Правил технічної
експлуатації систем водопостачання та
каналізації населених пунктів України,
затверджених Наказом
Держжитлокомунгоспу № 30 від 05.07.1995
року.

Просив суд визнати незаконними дії КП
«Компанія «Вода Донбасу» щодо відмови
від врахування показань засобу обліку,
встановленого за адресою: АДРЕСА_1,
зобов'язати відповідача відновити
становище, яке існувало до порушення
права та зобов'язати з 01.07.2012 року
проводити нарахування за надані
послуги відповідно до показань
встановленого засобу обліку.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, надав пояснення,
аналогічні викладеним в позовній
заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, просила
відмовити у задоволенні заявлених
позовних вимог у повному обсязі.

Суд, вислухавши позивача, представника
відповідача, дослідивши докази по
справі в їх сукупності, вважає позов
таким, що не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Макіївське ВУВКГ є структурним
підрозділом КП «Компанія «Вода
Донбасу», не має статусу юридичної
особи та не є правонаступником КП
«Макіївський міськводоканал».
Макіївське ВУВКГ є виробником послуг
водопостачання та водовідведення в м.
Макіївка з 01.07.2012 року на підставі
рішення Макіївської міської ради «Про
безоплатну передачу об'єктів
водопровідно-каналізаційного
господарства КП «Макіївський
міськводоканал» у спільну власність
територіальних громад сіл, селищ, міст
яка перебуває в управлінні Донецької
обласної ради» від 30.03.2012 року № 21/34 та
рішення Донецької обласної ради «Про
прийняття об'єктів з комунальної
власності міста у комунальну власність
обласної ради».

З 01.07.2012 року при передачі абонентської
бази споживачів з КП «Макіївський
міськводоканал» до Макіївське ВУВКГ
було встановлено, що лічильник
холодної води, встановлений в квартирі
позивача не пройшов чергову державну
повірку. На підставі чого нарахування
вартості послуг позивачу відбувалось
за встановленими нормативами
споживання (ст. 32 Закону України «Про
питну воду та питне водопостачання», п.
21 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою Кабінета
Міністрів України від 21.07.2005 року № 630).

Відповідно до п. 2 ст. 11 Закону України
«Про метрологію та метрологічну
діяльність» засоби вимірювальної
техніки, на які поширюється державний
метрологічний нагляд, дозволяється
застосовувати, випускати з
виробництва, ремонту та у продаж і
видавати напрокат лише за умови, якщо
вони пройшли повірку або державну
метрологічну атестацію.

Відповідно до п. 2 ст. 28 вищевказаного
Закону засоби вимірювальної техніки,
що перебувають в експлуатації,
підлягають періодичній повірці через
міжповірочні інтервали, порядок
встановлення яких визначається
нормативно-правовим актом
центрального органа виконавчої влади у
сфері метрології. Підприємства,
організації та фізичні особи
зобов'язані своєчасно (з урахуванням
установлених міжповірочних
інтервалів) подавати засоби
вимірювальної техніки на повірку.

Тобто, Закон України «Про метрологію та
метрологічну діяльність» дозволяє
використовувати засоби обліку тільки
за наявності відповідного посвідчення
про проходження ними метрологічної
атестації чи повірки.

Міжповірочний інтервал кожного
приладу обліку води вказаний у
паспорті водолічильника і не перевищує
4 роки. Міжповірочний інтервал
встановлюється науково- технічною
комісією Держстандарту України і
публікується у збірнику «Прилади
обчислювальної техніки, внесені до
Державного реєстру».

За несвоєчасне звернення споживача до
водоканалу з питання повірки приладу
обліку води будь-якої відповідальності
споживача чинним законодавством
України не передбачено . Після того, як
закінчився міжповірочний інтервал,
споживач переводиться на середню норму
водоспоживання за останні 3 місяці.
Після закінчення місяця прострочення
терміну повірки приладу обліку води
споживач автоматично перекладається
на нормативне водоспоживання згідно до
п. 15 «Правил надання послуг
централізованого опалення , постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення».

Статтею 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено, що водопостачальне
підприємство є виробником послуг,
виконавцем послуг є суб'єкт
господарювання, який безпосередньо
виконує роботи з експлуатації,
обслуговування, поточного ремонту
внутрішньобудинкових систем
водопостачання та водовідведення.

«Правилами технічної експлуатації
систем водопостачання та каналізації
населених пунктів України», які
затверджені наказом державного
комітету України по житлово-
комунальному господарству № 30 від
05.07.1995 року та зареєстровані в
Міністерстві юстиції України 21.07.1995
року за № 237/767, також зазначено, що
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства є виробниками послуг.

Статтею 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено, що споживач має право на
укладення договору з виконавцем
відповідних послуг на профілактику,
повірку, а також заміну або ремонт
санітарно-технічних приладів,
обладнання та засобів обліку, що вийшли
з ладу.

«Порядок формування тарифів на
централізоване водопостачання та
водовідведення», який затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення
єдиного підходу до формування тарифів
на житлово-комунальні послуги»,
дозволяє включати до складу тарифів з
централізованого водопостачання
витрати з періодичної повірки,
обслуговування та ремонту приладів
обліку води, які є власністю
водопостачального підприємства (пункт
24).

Так як квартирний прилад обліку питної
води, встановлений в квартирі позивача,
не є власністю КП «Компанія «Вода
Донбасу», а належить власникам і (або)
наймачам цих квартир, відповідач не має
права включати вартість повірки
квартирних приладів обліку води в свій
тариф, а також не зобов'язаний
виконувати ці роботи безкоштовно.

Пунктом 24 «Порядку формування тарифів
на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій», а
також «Переліком послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій», які затверджені Постановою
Кабінету Міністрів України від 01.06.2011
року № 869 «Про забезпечення єдиного
підходу до формування тарифів на
житлово-комунальні послуги»,
передбачено, що витрати з періодичної
повірки, обслуговування та ремонту
квартирних приладів обліку води
включаються до складу робіт, які
включаються до розрахунку тарифів на
послуги з утримання будинків і споруд.

Згідно з вимогами п. 2 «Порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій» ці тарифи
розраховуються окремо по кожному
житловому будівництву, виходячи з
фактичних витрат; перелік надаваних
послуг, періодичність їх надання,
розмір тарифу, його структура
затверджуються рішенням органу
місцевого самоврядування з подальшим
укладенням виконавцем послуг
відповідного договору з власниками
(наймачами) квартир з дотриманням вимог
ст. ст. 26, 29 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги». Копія
рішення органу місцевого
самоврядування про затвердження
тарифу, його структури, періодичності
та переліку надаваних послуг є
невід'ємною частиною такого договору.

Таким чином, саме підприємства, які
надають населенню послуги з утримання
будинків, споруд та прибудинкових
територій, зобов'язані забезпечити
виконання робіт з періодичної повірки,
обслуговування та ремонту (у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж
після повірки) квартирних приладів
обліку води за рахунок тарифу на
послуги з утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій згідно
укладених договорів з мешканцями
багатоквартирних будинків.

Рішенням виконавчого комітету
Макіївської міської ради від 08.10.2008
року № 1199 визначені виконавці послуг у
житловому фонді територіальної
громади міста в межах експлуатаційної
відповідальності підприємства, що
виробляють та постачають послуги з
централізованого водопостачання та
централізованого водовідведення для
потреб споживачів - КП «Макіївський
міськводоканал».

17.01.2011 року на вказане рішення
прокурором був поданий протест, за
результатами розгляду якого
виконавчим комітетом Макіївської
міської ради прийнято рішення від
25.01.2011 року № 22, яким протест прокурора
задоволений частково і визначені
виконавці послуг у житловому фонді
територіальної громади міста Макіївки
в межах балансової належності
підприємства, що виробляють та/або
надають послуги з централізованого
опалення, централізованого
водопостачання та водовідведення для
потреб споживачів.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
обов'язок щодо визначення виконавця
житлово-комунальних послуг покладений
на виконавчий комітет Макіївської
міської ради.

Виконавчим комітетом Макіївської
міської ради рішенням від 29.12.2005 року №
1619 були визначені виконавці послуг з
утримання будинків та прибудинкових
територій, тобто визначена
відповідальна особо, що надає послуги з
утримання будинків та прибудинкових
територій згідно до типового переліку
послуг, що затверджений Кабінетом
Міністрів України, в якому передбачено
поточний ремонт конструктивних
елементів, інженерних
внутришньобудинкових систем
водопостачання, технічних пристроїв
будинків тощо.

Відповідно до Постанови КМУ від 01.07.2011
року «Про забезпечення єдиного підходу
до формування тарифів на
житлово-комунальні послуги» витрати з
повірки квартирних засобів обліку
включені саме до тарифу послуг з
утримання будинку, а не до послуг з
водопостачання.

Законом України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено,
що виконавцем послуг є суб'єкт
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальної
послуги споживачу відповідно до умов
договору.

Статтею 29 цього закону визначено
порядок укладення договорів у
багатоквартирних будинках, а саме
договір на надання житлово-комунальних
послуг у багатоквартирному будинку
укладається між власником квартири,
орендарем чи квартиронаймачем та
балансоутримувачем або уповноваженою
ним особою. У разі, якщо
балансоутримувач не є виконавцем, він
укладає договори на надання
житлово-комунальних послуг з іншим
виконавцем.

Наявність в Макіївського ВУВКГ
особистого рахунку позивача та сплата
позивачем послуг з водопостачання
безпосередньо на рахунок Макіївського
ВУВКГ не може бути підставою наявності
договірних відносин з приводу надання
послуг водопостачання, оскільки
функції з ведення особистих рахунків
та отримання плати за комунальні
послуги були передані виробнику послуг
на підставі розпорядження голови
облдержадміністрації Щербаня В.П. «Про
зміну порядку розрахунків населення за
надані житлово-комунальні послуги» № 72
від 12.02.1996 року. Цим розпорядженням не
передані виробнику функції виконавця,
а лише функції з отримання грошових
коштів.

Таким чином, позовні вимоги є
безпідставними та необґрунтованими.
Правових підстав для їх задоволення у
суду немає.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про необхідність відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
КП «Компанія «Вода Донбасу» про
визнання дій незаконними.

Справу розглянуто у межах заявлених
позивачем позовних вимог з урахуванням
обраного ним способу захисту права.

На підставі ст. ст. 1, 7, 29 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» та
керуючись ст. ст. 5, 60, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
КП «Компанія «Вода Донбасу» про
визнання дій незаконними - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано через Ворошиловський
районний суд м. Донецька до
Апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення
складені в нарадчій кімнаті та
проголошені в судовому засіданні 06
лютого 2014 року. Повний текст рішення
складений та підписаний 10 лютого 2014
року.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька
Г.М. Пруднікова