Головуючий суду 1 інстанції - Кравченко
Доповідач - Кострицький В.В.
Провадження № 22ц/782/1341/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого - Кострицького В.В.,

суддів:
Коротких О.Г., Стахової Н.В.,

при секретарі - Щуровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ на ухвалу Ленінського
міського суду м. Луганська від 25 лютого
2014 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на
бездіяльність посадових осіб
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ,
зобов'язання вчинити певні дії,
зацікавлена особа - ОСОБА_3, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду зі скаргою на посадових осіб
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ про
зобов'язання вчинити певні дії. Ухвалою
Ленінського міського суду м. Луганська
від 25 лютого 2014 року на бездіяльність
посадових осіб Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції, зобов'язання вчинити певні
дії, зацікавлена особа ОСОБА_3 -
задоволено частково. Поновлено ОСОБА_2
строк на звернення до суду зі
скаргою на бездіяльність посадових
осіб Ленінського відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції, визнано
бездіяльність Ленінського відділу
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції по
виконавчому провадженню №
31791649-протиправною. В іншій частині
скарги відмовлено.

Представник Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ звернувся з
апеляційною скаргою на вказану ухвалу
суду першої інстанції, вважає, що
ухвала винесена з порушенням норм
матеріального права, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню. В апеляційній
скарзі апелянт посилається на те, що
ухвалою Ленінського міського суду м.
Луганська від 25 лютого 2014 року
постанова про закінчення виконавчого
провадження скасована та зобов'язано
поновити виконавче провадження, з чим
апелянт не погоджується та зазначає, що
перевіркою Прокуратури міста
Луганська за скаргою стягувача
встановлено, що зазначене виконавче
провадження закінчено без порушення
вимог чинного законодавства. Крім того,
постанова про зупинення виконавчого
провадження з приводу направлення
подання про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності не
виносилась, тому поновлення
виконавчого провадження нічим не
передбачено. Апелянт також зазначає, що
аналогічна справа за скаргою ОСОБА_2
слухалась та знаходилась в провадженні
судді Ленінського району м. Луганська
Бугера О.В., за результатами розгляду
якої скаржникові відмовлено у
задоволенні його вимог в повному
обсязі.

ОСОБА_2 подав до суду заперечення на
апеляційну скаргу представника
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ, в
яких просив відхилити апеляційну
скаргу та залишити ухвалу Ленінського
міського суду м. Луганська від 25 лютого
2014 року без змін.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

За змістом ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог
закону.

Частина 1 статті 303 ЦПК України
передбачає, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_2,
суд першої інстанції виходив з того, що
подання державного виконавця
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ про
притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_3 не містить
опису протиправного діяння боржника,
що не відповідає п.2.3. "Порядку
взаємодії органів державної
виконавчої служби та органів
прокуратури при направленні та
розгляді подань державних виконавців
про притягнення винних осіб до
кримінальної відповідальності".
Зазначений недолік посадовими особами
виконавчої службу усунутий не був, хоча
державний виконавець мав можливість
його усунути, що пропонувалось
прокурором Ленінського району
м.Луганська, тому суд дійшов висновку
про визнання протиправними дії
державної виконавчої служби у цій
частині. Крім того, суд не знайшов
підстав для задоволення скарги в
частині скасування постанови від 07
серпня 2012 року про закінчення
виконавчого провадження №31791649.,
оскільки воно було закрито на підставі
внесення подання державного виконавця
про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності, що
відповідає п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України
"Про виконавче провадження".

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що рішенням
Ленінського районного суду м.Луганська
№ 2-2146/11 від 09 листопада 2011 року ОСОБА_3
зобов'язано надати ОСОБА_2 комплект
ключів від квартири та зобов'язано
ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_2 у
користуванні зазначеною квартирою. За
вказаним рішенням видано виконавчі
листи та Ленінським відділом
виконавчої служби Луганського МУЮ
відкрито виконавче провадження. 07.08.2012
року старшим державним виконавцем
Ленінського ВДВС Луганського міського
управління юстиції Биковою Н.Б.
винесено постанову ВП № 31791649 про
закінчення виконавчого провадження за
виконавчим листом №2-2146/11, виданого
14.03.2012 року щодо зобов'язання ОСОБА_3
надати ОСОБА_2А комплект ключів від
квартири (а.с.5). В.о. начальника
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ
звернувся до прокуратури Ленінського
району м. Луганська із поданням про
притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_3 за ознаками
складу злочин, передбаченого ч.1ст. 382 КК
України (а.с.15,16). 10 серпня 2012 року
прокуратурою Ленінського району м.
Луганська повернуто вищезазначене
подання державного виконавця, оскільки
у ньому відсутні докази умисного
невиконання рішення суду, відсутній
опис протиправного діяння (а.с. 17). 17
серпня 2012 року в.о. начальника
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ
Коляденко Е.А. направлено до
прокуратури Ленінського району м.
Луганська письмове повідомлення
про відсутність підстав для
повторного направлення подання
(а.с.18).

Відповідно до вимог ст. 75 Закону
України "Про виконавче провадження"
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для
самостійного виконання рішення. Якщо
рішення підлягає негайному виконанню,
його виконання перевіряється не
пізніше наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону
та вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Згідно з пунктом 13.3 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №512/5 від
02.04.2012 року, направлення подань
державних виконавців про притягнення
винних осіб до кримінальної
відповідальності органам прокуратури
здійснюється відповідно до Порядку
взаємодії органів державної
виконавчої служби та органів
прокуратури при направленні та
розгляді подань державних виконавців
про притягнення винних осіб до
кримінальної відповідальності,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України, Генеральної
прокуратури України від 13.04.2009 N 642/5/32,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14.04.2009 за N 333/16349 (далі -
Порядок №642/5/32).

Так, доводи апелянта стосовно того, що
ухвалою Ленінського районного суду м.
Луганська від 25 лютого 2014 року
постанова про закінчення виконавчого
провадження скасована незаконно та
зобов'язано поновити виконавче
провадження, - не відповідають
дійсності, оскільки згідно з ухвалою
Ленінського міського суду м. Луганська
від 25 лютого 2014 року, яка оскаржується,
суд не знайшов підстав для задоволення
скарги в частині скасування постанови
від 07 серпня 2012 року про закінчення
виконавчого провадження №31791649.,
оскільки воно було закрито на підставі
внесення подання державного виконавця
про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності, що
відповідає п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України
"Про виконавче провадження" (абз. 3, а.с.
159). Тому й посилання апелянта на те, що
постанова про зупинення виконавчого
провадження з приводу направлення
подання про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності не
виносилась та поновлення виконавчого
провадження нічим не передбачено, - не
можуть бути прийняті судовою колегією.

На думку колегії суддів, є
необгрунтованими посилання апелянта
на те, що перевіркою Прокуратури міста
Луганська за скаргою стягувача
встановлено, що зазначене виконавче
провадження закінчено без порушення
вимог чинного законодавства, оскільки
з відповіді Прокуратури м. Луганська на
звернення ОСОБА_2 вбачається, що
перевірка проводилася щодо законності
прийнятого рішення щодо закінчення
виконавчого провадження №31791448 (а.с. 24),
проте ОСОБА_2 просить скасувати
постанову від 07 серпня 2012 року про
закінчення виконавчого провадження
саме за №31791649 (а.с. 5, 37,38). Крім того, в
оскаржуваній ухвалі зроблено висновок
суду про те, що суд не знайшов підстав
для задоволення скарги в частині
скасування постанови від 07 серпня 2012
року про закінчення виконавчого
провадження №31791649.

Доводи апелянта стосовно того, що
аналогічна справа за скаргою ОСОБА_2
слухалась та знаходилась в провадженні
судді Ленінського району м. Луганська
Бугера О.В., за результатами розгляду
якої скаржникові відмовлено у
задоволенні його вимог в повному
обсязі - не є слушними, оскільки
апелянтом не наведено яка саме справа
знаходилась в провадженні судді
Ленінського району м. Луганська та яке
саме рішення було ухвалено, не надано
жодних доказів у підтвердження цього
факту. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Аналізуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить висновку про
безпідставність доводів апелянта,
оскільки вони спростовуються наявними
в матеріалах справи доказами.
Відповідно до п.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду
без змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону. З огляду на викладене,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
постановивши ухвалу з додержанням
вимог закону, а тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню .

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312 - 315,317,319 ЦПК
України, судова колегія-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ
відхилити.

Ухвалу Ленінського міського суду м.
Луганська від 25 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набуває чинності негайно, але
може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий: Судді: