Справа № 275/429/13-ц
Брусилівський районний судл
Житомирської області в складі:
головуючого - судді
. при при секретарі
позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3
Розглянувши у судовому засіданні
в залі суду смт. Брусилів справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання
права власності та визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за заповітом ,
10.06.2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про
визнання права власності та визнання
частково недійсним свідоцтва про
право на спадщину за заповітом
мотивуючи це тим , що 17.09.2002 року він
купив у ОСОБА_5 відокремлену 1/3 частину
житлового будинку, що знаходиться
АДРЕСА_1,про що свідчить договір
купівлі-продажу , посвідчений та
зареєстрований нотаріусом
Брусилівської державної нотаріальної
контори ( номер у державному реєстрі №
2307 ) . Ця 1/3 частина будинку складається
з кухні 2-1 , житлової кімнати 2-2 площею
13,3 кв.м та веранди ( сіней ) літ «а» .
Решта 2/3 частин будинку , що знаходиться
АДРЕСА_1 належала ОСОБА_5 на підставі
свідоцтва № 27 на право особистої
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами ,
виданого 21.02.1984 року виконкомом
Брусилівської селищної ради. У 2010 році
він звернувся до Житомирського КП «
Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації » із заявою
про реєстрацію права власності на
належну йому на підставі договору
купівлі-продажу 1/3 частину житлового
будинку, що знаходиться АДРЕСА_1, проте
листом від 27.07.2010 року державний
реєстратор відмовив йому у реєстрації
належного йому нерухомого майна з тих
причин , що право власності на вказаний
будинок вже зареєстроване за іншою
фізичною особою у цілій ідеальній
частці. Як свідчить витяг з реєстру
права власності на нерухоме майно від
11.06.2010 року весь будинок , що
знаходиться АДРЕСА_1 зареєстровано за
ОСОБА_4. Вважає , що свідоцтво про право
на спадщину за заповітом № 1367 від 10.06.2010
року , що підтверджує право власності
ОСОБА_4 на спірну 1/3 частину будинку в
складі спадщини на цілий житловий
будинок АДРЕСА_1 порушує його ( ОСОБА_1 )
законне право власності на вказану
частину , та підлягає частковому
скасуванню. ОСОБА_4 було відомо про те ,
що він придбав у його матері 1/3 частину
будинку і його законне проживання в
цьому будинку і даний факт ОСОБА_4 не
оспорював. Однак згодом відповідач
зареєстрував на себе належну йому (
позивачу ) 1/3 частину житлового будинку
в складі свого спадкового майна .
Просить визнати за ним право власності
на 1/3 частину будинку , яка складається
з кухні 2-1 , житлової кімнати 2-2 площею
13,3 кв.м та веранди ( сіней ) літ «а» ,що
знаходиться АДРЕСА_1 та визнати
частково недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом .
В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 свій позов підтримав з мотивів ,
наведених в позовній заяві та
додатково пояснив , що договір
купівлі-продажу 1/3 частини будинку був
зареєстрований нотаріусом в 2002 році. В
БТІ реєстрації проведено не було, так
як він не знав , що потрібна державна
реєстрація . Придбана ним 1/3 частина
будинку відокремлена, він там проживав
, сплачував комунальні послуги.
Проживав , поки не виник спір за
будинок. Відповідач знав про продажу 1/3
частини будинку йому , знав , що він там
живе. Просить позов задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_4
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не
визнала з мотивів , викладених в
письмовому запереченні відповідача (
а.с. 41-45 ) зокрема про те , що відповідач
являється добросовісним набувачем ,
який набув право власності на будинок
на підставі заповіту, який ніким не
скасований і є дійсним , що позивач не
провів державну реєстрацію придбаної
ним частини будинку , а тому даний
договір купівлі-продажу від 17.09.2002 року
не є вчиненим . Дані заперечення
підтримала та додатково пояснила , що
договір купівлі-продажу 1/3 частини
спірного будинку від 17.09.2002 року
відповідачем не оспорював ся і на даний
час є дійсним. Чи відомо відповідачу
про те , що позивач проживає в 1/3
частині будинку вона не знає.
Вислухавши позивача ,
представника відповідача , вивчивши
матеріали справи та дослідивши докази
суд вважає , що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
В судовому засіданні встановлено
, що позивач ОСОБА_1 17.09.2002 року купив у
ОСОБА_5 відокремлену 1/3 частину
житлового будинку, що знаходиться
АДРЕСА_1. Ця 1/3 частина будинку
складається з кухні 2-1 , житлової
кімнати 2-2 площею 13,3 кв.м та веранди (
сіней ) літ «а» , про що свідчить копія
договору купівлі-продажу житлового
будинку , посвідченого та
зареєстрованого нотаріусом
Брусилівської державної нотаріальної
контори ( номер у державному реєстрі №
2307 ) . ( а.с. 10 )
Копія договору купівлі-продажу
жилого будинку від 25.05.1984 року свідчить
, що ОСОБА_5 купила у ОСОБА_6 1/3 частину
житлового будинку, що знаходиться
АДРЕСА_1, 1/3 частина якого складається з
кухні, житлової кімнати площею 13,3 кв.м
, веранди, ( а.с. 14 )
Копія свідоцтва № 27 про право
особистої власності на жилий будинок з
надвірними будівлями та спорудами від
21.02.1984 року підтверджує, що ОСОБА_5
належить на праві особистої власності
2/3 частини жилого будинку з
приналежними до нього будівлями та
спорудами, який знаходиться АДРЕСА_1.
Копія свідоцтва про смерть
свідчить що ОСОБА_5померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.( а.с.12)
Копієя спадкової справи
спадкодавця ОСОБА_5 № 71-2007 від 24.04.2006
року підтверджує , що в ній мається
заповіт ОСОБА_5 від шостого грудня 1996
року , посвідчений державним
нотаріусом Брусилівської державної
нотаріальної контори , яким вона
заповіла все своє майно ОСОБА_4. ( а.с. 81 )
В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_5 на час складення та посвідчення
заповіту 06.12.1996 року дійсно являлась
власником всього житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
, що знаходиться АДРЕСА_1 , однак 17.09.2002
року продала відокремлену 1/3 частину
вказаного житлового будинку, а саме
кухню 2-1 , житлову кімнату 2-2 площею 13,3
кв.м та веранду ( сіни ) літ «а» позивачу
ОСОБА_1 , про що свідчить копія
договору купівлі-продажу житлового
будинку . Таким чином на момент
відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 1/3 частина вказаного
житлового будинку, а саме кухня 2-1 ,
житлова кімната 2-2 площею 13,3 кв.м та
веранда ( сіни ) літ «а» вибули з
власності ОСОБА_5 внаслідок їх продажу
позивачу , і із спадкового майна ОСОБА_5
В судовому засіданні також встановлено
, що відповідач ОСОБА_4 знав про те , що
його мати ОСОБА_5 продала 1/3 частину
житлового будинку, що знаходиться
АДРЕСА_1 позивачу , оскільки позивач
проживав в цій відокремленій частині
будинку після її купівлі , на нього був
відкритий окремий особовий рахунок ,
також відповідач , звернувшись в 19.01.2007
року суд з позовом про визначення йому
додаткового строку на прийняття
спадщини після смерті матері ОСОБА_5
вказав , що матері належало 2/3 частини
житлового будинку, що знаходиться
АДРЕСА_1. ( а. с.84 )
Копія свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 10.06.2010 року, копія
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 11.06.2010 року
свідчать , що ОСОБА_4 на підставі
заповіту , посвідченого 06.12.1996 року ,
являється спадкоємцем майна ОСОБА_5-
житлового будинку з надвірними
будівлями , який знаходиться АДРЕСА_1 і
що 11.06.2010 року він зареєстрував своє
право власності на вказаний будинок.
Інвентаризаційна вартість будинку з
Згідно ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним , якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.
Відповідач не оспорив права власності
позивача на 1/3 частину спірного
будинку, дійсності вчиненого договору
купівлі-продажу 1/3 частини будинку , а
тому договір куплі-продажу від 17.09.2002
року 1/3 частини будинку , яку придбав
позивач , є дійсним , а не проведення
його державної реєстрації не свідчить
про те, що він не є вчиненим.
Відповідно до ст.1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду ,
якщо буде встановлено , що особа , якій
воно видане , не мала права на
спадкування , а також в інших випадках ,
встановлених законом.
Згідно п. 27 Постанови Пленуму
Верховного Суду Укераїни № 7 від 30.05.2008
" Про судову практику у справах про
спадкування " відповідно до статті 1301
ЦК ( 435-15 ) свідоцтво про право на
спадщину може бути визнано недійсним
не лише тоді, коли особа,якій воно
видане, не мала права на спадкування,
але й за інших підстав, установлених
законом. Іншими підставами можуть
бути: визнання заповіту недійсним,
визнання відмови від спадщини
недійсною, визнання шлюбу недійсним,
порушення у зв'язку з видачею свідоцтва
про право на спадщину прав інших осіб
З наведених вище підстав суд вважає
обґрунтованою та такою що підлягає
задоволенню вимогу позивача про
визнання частково недійсним в 1/3
частині свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 10.06.2010 року ,
оскільки в судовому засіданні
встановлено , що видачею відповідачу
ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на весь житловий будинок ,
який знаходиться АДРЕСА_1 порушені
права позивача на 1/3 частину будинку,
яку він придбав по договору
купівлі-продажу , а тому свідоцтво про
право на спадщину за заповітом від
10.06.2010 року відповідно до якого
відповідач ОСОБА_4 є спадкоємцем майна
ОСОБА_5- житлового будинку з надвірними
будівлями , який знаходиться АДРЕСА_1
являється недійсним в 1/3 частині
вказаного житлового будинку, а саме
кухні 2-1 , житлової кімнати 2-2 площею 13,3
кв.м та веранди ( сіни ) літ «а».
Що стосується вимоги позивача про
визнання за ним права власності на 1/3
частину будинку, яку він придбав по
договору купівлі-продажу , то ця вимога
задоволенню не підлягає , оскільки
вказане майно позивач набув згідно
договору купівлі-продажу , який є
чинним і повинен провести його
Судом проаналізовані заперечення
відповідача про те що відповідач
являється добросовісним набувачем ,
який набув право власності на будинок
на підставі заповіту, який ніким не
скасований і є дійсним , що позивач не
провів державну реєстрацію придбаної
ним частини будинку , а тому даний
договір купівлі-продажу від 17.09.2002 року
не є вчиненим , і ці заперечення суд
вважає необґрунтованими , оскільки
заповіт на належне їй майно ОСОБА_5
склала та посвідчила 06.12 1996 року , а 1/3
частину належного їй житлового будинку
продала позивачу вже після складення
та посвідчення заповіту. Відповідач не
оспорив права власності позивача на 1/3
частину спірного будинку , а тому
договір купівлі-продажу від 17.09.2002 року
1/3 частини будинку , яку придбав позивач
, є дійсним , а не проведення його
державної реєстрації не свідчить про
те , що він не є вчиненим. Крім того ,
позивач в 2010 році звернувся до
Житомирського КП « Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації » із заявою про
реєстрацію права власності на належну
йому на підставі договору
купівлі-продажу 1/3 частину житлового
будинку, що знаходиться АДРЕСА_1, однак
йому було відмовлено у реєстрації
права власності на вказаний житловий
будинок з тих причин , що право
власності на вказану квартиру вже
зареєстроване за іншою фізичною особою
у цілій ідеальній частці, про що
свідчить лист від 27.07.2010 року
державного реєстратора.( а.с. 11 )
Так як позов підлягає частковому
задоволенню , то згідно ст. 88 ЦПК
України пропорційно до задоволеної
частини позовних вимог , з відповідача
на користь позивача підлягають
стягненню понесені позивачем витрати
по оплаті судового збору в розмірі 339
Відповідно до ст. 154 ч. 3 ЦК України
суд вважає за можливе скасувати вжиті
судом заходи забезпечення позову щодо
заборони ОСОБА_4 та іншим особам
вчиняти будь-які дії стосовно
житлового будинку АДРЕСА_1 від 11.06.2013
Керуючись ст.ст. 10,11, 15, 60, 88, 154 ч. 3 ,
209 ч. 3, 212,213,215 ЦПК України , ст. ст. 204,
1301ЦК України , п. 27 Постанови Пленуму
Верховного Суду Укераїни № 7 від 30.05.2008
" Про судову практику у справах про
спадкування " суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4
про визнання права власності та
визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
задовольнити частково.
Визнати частково недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом № 1367 від 10.06.2010 року у
частині права власності ОСОБА_4 на
відокремлену 1/3 частину житлового
будинку , яка складається з кухні 2-1,
житлової кімнати 2-2 площею 13,3 кв.м, та
веранди ( сіней ) літ" а " , що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1.
В іншій частині позов залишити без
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
судові витрати за оплату судового
збору в розмірі 339 грн. 88 коп.
Вжиті судом заходи забезпечення
позову щодо заборони ОСОБА_4 та іншим
особам вчиняти будь-які дії стосовно
житлового будинку АДРЕСА_1 від 11.06.2013
Рішення може бути оскаржене в
Житомирський апеляційний суд через
Брусилівський районний суд протягом 10
днів з дня проголошення рішення, а
особами , які брали участь у справі,
але не були присутні під час
проголошення рішення в той же строк і в
тому ж порядку з дня оримання копії
рішення.

Суддя
Ф. В. Седун