Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

при секретарях - Власенко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди.

Зазначав, що 24 грудня 2012 року в м. Києві
по вул. Почайнинській, 23 сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої зіткнулися автомобіль
«Suzuki» н.з. НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_2, та автомобілем «Hyundai», н.з.
НОМЕР_2, під його керуванням.

Відповідно до постанови судді
Подільського районного суду м. Києві
від 30 січня 2013 року ОСОБА_2 визнано
винною у вчиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль «Hyundai», н.з. НОМЕР_2,
зазнав механічних пошкоджень.

Відповідно до висновку ТОВ ЕАК
«Довіра» вартість відновлювального
ремонту автомобіля складає 18 954 грн. 93
коп., в тому числі, втрата товарної
вартості автомобіля, складає 4 956 грн. 93
коп.

Цивільно-правова відповідальність
відповідача була застрахована у ПрАТ
«Страхова компанія «ЛАФОРТ».

Відповідно до чинного законодавства
страхова компанія зобов'язана
відшкодувати розмір завданої йому
шкоди за мінусом втрат товарної
вартості автомобіля у розмірі 4 956 грн. 93
коп.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив стягнути з відповідача
на його користь 4 956 грн. 93 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди.

Крім того, посилаючись на те, що
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди йому було завдано моральну
шкоду, яка полягала у зміні планів у
житті, йому доводиться витрачати
власний час на відшкодування завданих
йому збитків, відповідачка добровільно
не відшкодовує завдану йому шкоду, на
відшкодування моральної шкоди просив
стягнути з відповідача 10 000 грн., а також
просив стягнути з відповідача на його
користь судові витрати: судовий збір у
розмірі 229 грн. 40 коп.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позов з викладених
у ньому підстав та просив позов
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечив та просив у задоволенні
позову відмовити у повному обсязі,
вказавши, що згідно із «Методикою
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів»
величиною втрати товарної вартості є
умовна величина зниження ринкової
вартості транспортного засобу (ТЗ),
відновленого за нормативними вимогами
після пошкодження, порівняно з
ринковою вартістю подібного
непошкодженого ТЗ. Величина втрати
товарної вартості характеризує
фізичний знос, який виникає у разі
пошкодження ТЗ і відповідного ремонту
внаслідок передчасного погіршення
його товарного (зовнішнього) вигляду.

Проте величина втрати товарної
вартості автомобіля не може бути
нарахована, якщо: 1) якщо КТЗ раніше був
аварійно пошкоджений або є корозійні
руйнування; 2) якщо КТЗ раніше був
перефарбований зовні.

Позивач не надав суду доказів, що його
автомобіль до моменту
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 24 грудня 2012 року в м. Києві по
вул. Почайнинській, 23, не був учасником
інших дорожньо-транспортних пригод та
не зазнавав інших пошкоджень внаслідок
таких дорожньо-транспортних пригод, а
тому підстав для стягнення суми у
розмірі 4 946 грн. 93 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди немає.

Разом з тим, позов в частині стягнення 10
000 грн. на відшкодування моральної
шкоди є необґрунтованим та не
підтверджений будь-якими доказами.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
письмові докази у їх сукупності, дійшов
висновку про часткове задоволення
позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 24 грудня 2012 року в
м. Києві по вул. Почайнинській, 23
сталася дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої зіткнулися автомобіль
«Suzuki» НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та
автомобіль «Hyundai» НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_1 (а.с. 5).

Відповідно до постанови судді
Подільського районного суду м. Києві
від 30 січня 2013 року ОСОБА_2 визнано
винною у вчиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 6).

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль «Hyundai», н.з. НОМЕР_2,
зазнав механічних пошкоджень (а.с. 5).

Згідно з висновком спеціаліста від 25
лютого 2013 року розмір матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
«Hyundai», н.з. НОМЕР_2, внаслідок
пошкодження автомобіля, складає 18 954
грн. 93 коп., з яких: 13 998 грн. вартість
відновлювального ремонту, 4 596 грн.
93 коп. втрата товарної вартості (а.с.7-12).

Цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля «Suzuki», НОМЕР_1 на
момент дорожньо-транспортної пригоди
була застрахована у ПрАТ «ЛАФОРТ» (а.с.
21).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі - Закон) при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Пунктом 32.7 ст. 32 Закону передбачено, що
відповідно до цього Закону страховик
або МТСБУ не відшкодовує шкоду,
пов'язану із втратою товарного вигляду
транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.6 «Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів» (далі -
Методика), затвердженої наказом
Міністерства юстиції України, Фонду
державного майна України від 24
листопада 2003 року № 142/5/2092 величина
втрати товарної вартості - умовна
величина зниження ринкової вартості
колісних транспортних засобів,
відновленого за нормативними вимогами
після пошкодження, порівняно з
ринковою вартістю подібного
непошкодженого колісного
транспортного засобу.

Згідно з п. 8.6 Методики величина втрати
товарної вартості характеризує
фізичний знос, який виникає у разі
пошкодження колісного транспортного
засобу і відповідного ремонту
унаслідок передчасного погіршення
товарного (зовнішнього) вигляду, а
також унаслідок зниження міцності чи
довговічності окремих елементів
складових частин, захисних
властивостей покриттів або
застосування для ремонту складових
частин, які були в ужитку чи в ремонті.
Величина ВТВ нараховується у разі
потреби проведення ремонтних робіт з
відновлення пошкоджених складових
частин усіх типів КТЗ.

Величина ВТВ КТЗ не нараховується: якщо
строк експлуатації легкових
автомобілів перевищує 5 років для КТЗ
виробництва країн СНД, 7 років - для
інших КТЗ; якщо легкові автомобілі
експлуатуються в інтенсивному режимі
(фактичний пробіг щонайменше вдвічі
більший за нормативний), а строк
експлуатації перевищує: 3,5 роки - для
КТЗ виробництва країн СНД; 5 років
- для інших КТЗ; якщо строк експлуатації
вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів
та автобусів перевищує 3 роки для КТЗ
виробництва країн СНД та 4 роки - для
інших КТЗ; якщо строк експлуатації
мототехніки перевищує 5 років; у разі
заміни кузова до оцінюваних
пошкоджень; якщо КТЗ раніше був
аварійно пошкоджений або є корозійні
руйнування; у разі заміни окремих
складників, що не потребують
пофарбування та не погіршують
зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари,
бампери, декоративні накладки,
пневматичні шини, зовнішня і внутрішня
фурнітура тощо).

Якщо, крім зазначених складників,
пошкоджені складові кузова та
оперення, розрахунок величини ВТВ
повинен ураховувати всі пошкодження
складників у комплексі; якщо КТЗ був
виданий громадянинові безкоштовно
через органи соціального захисту
населення (крім випадків, коли
нарахування ВТВ здійснюється за
завданням особи або органу, які
призначили експертизу); у разі
визначення коефіцієнта фізичного
зносу для його складників відповідно
до вимог пункту 7.44 цієї Методики;
якщо КТЗ раніше був перефарбований
зовні.

Як пояснив у судовому засіданні
оцінювач Лепіска О.М. відповідно до п.
8.6. Методики товарознавчої експертизи
та оцінки колісних транспортних
засобів величина втрати товарної
вартості характеризує фізичний знос,
який виникає у разі пошкодження КТЗ і
відповідного ремонту унаслідок
передчасного погіршення товарного
(зовнішнього) вигляду, а також
унаслідок зниження міцності чи
довговічності окремих елементів
складових частин, захисних
властивостей покриттів або
застосування для ремонту складових
частин, які були в ужитку чи в ремонті.

При огляді ним пошкодженого
автомобіля, пошкоджень, які б впливали
на визначення розміру втрати товарної
вартості, виявлено не було.

Ураховуючи те, що відповідно до Закону
страховик не відшкодовує потерпілій
особі шкоду, пов'язану із втратою
товарної вартості транспортного
засобу, згідно звіту про визначення
вартості матеріального збитку розмір
втрати товарної вартості складає 4 956
грн. 93 коп., згідно висновку та пояснень
у судовому засіданні оцінювача,
визначення розміру втрати товарної
вартості було проведено відповідно до
Методики, суд дійшов висновку про
наявність правових підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача 4 956 грн. 93 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди.

Разом з тим, позов в частині
відшкодування моральної шкоди
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10
000 грн. на відшкодування моральної
шкоди, позивач посилалися на те, що у
зв'язку з пошкодженням автомобіля
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, він зазнав душевних страждань,
не міг користуватися своїм
автомобілем, у зв'язку з чим, змінився
його нормальний спосіб життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 3 постанови № 4 від 31
березня 1995 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

У п. 5 зазначеної постанови роз'яснено,
що відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 зазначеної постанови
розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Згідно з п. 8 зазначеної постанови за
моральну (немайнову) шкоду, заподіяну
працівником під час виконання трудових
обов'язків, відповідальність несе
організація з якою цей працівник
перебуває у трудових відносинах, а
останній відповідає перед нею в
порядку регресу (статті 130,
132 - 134 КЗпП), якщо спеціальною нормою
закону не встановлено іншого
(наприклад, ст. 47 Закону України "Про
телебачення і радіомовлення").

Оскільки внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася з вини ОСОБА_2, позивач зазнав
душевних страждань, був позбавлений
можливості користуватися автомобілем,
а тому, зазнав моральних страждань, суд,
враховуючи характер та тривалість
страждань, істотність вимушених змін у
життєвих стосунках позивача та
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості дійшов
висновку про стягнення з ОСОБА_2, на
користь ОСОБА_1 500 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Ураховуючи, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню,
відповідно до ст. 88 ЦПК
України, судові витрати понесені
позивачем у вигляді судового збору
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача у розмірі 458 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 56, 58, 59, 60,
79, 84, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, ст. 1167 ЦК
України, ст.ст. 22, 29, 32 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", пп. 1.6, 8.6
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24 листопада 2003 року №
142/5/2092, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
4 956 (чотири тисячі дев'ятсот
п'ятдесят шість) грн. 93 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди та 500
(п'ятсот) грн. на відшкодування
моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
458 (чотириста п'ятдесят вісім) грн. 80
коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя С. С. Захарчук