Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-ц/778/2956/14
Головуючий у 1 інстанції: Зарютін
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

02 липня 2014 року
м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_4 на рішення Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 20
травня 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі її законного
представника ОСОБА_4, ОСОБА_6 в особі її
законного представника ОСОБА_4, ОСОБА_7
в особі її законного представника
ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи:
ОСОБА_10, районна адміністрація
Запорізької міської ради по
Шевченківському району - як орган опіки
та піклування , управління Державної
міграційної служби України в
Запорізькій області, про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
виселення та зняття з реєстраційного
обліку,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ПАТ «Державний ощадний
банк України» звернулося до суду із
вищевказаним позовом, в якому
зазначало, що березня 2008 року між
Філією - Запорізьке обласне управління
ВАТ «Державний ощадний банк України та
ОСОБА_10 укладений Кредитний договір,
згідно з умовами якого банк надав
позичальнику кредит в сумі 1 696 800
гривень.

27 березня 2008 року між Банком та ОСОБА_4 з
метою забезпечення виконання умов
Кредитного договору був укладений
іпотечний договір, з предметом за яким
став жилий будинок АДРЕСА_1.

Свої зобов'язання за кредитним
договором ОСОБА_10 не виконав, бо сума
його боргу складає 3 217 962, 53 гривень.

Банк надсилав відповідачам вимоги про
добровільне звільнення житлового
приміщення.

До теперішнього часу відповідачі не
відреагували на зроблені попередження,
не погасили заборгованість за
кредитом, не звільнили житлове
приміщення, в зв'язку з чим банк набув
право звернути стягнення на предмет
іпотеки та виселити всіх мешканців.

Посилаючись на зазначені обставини,
просило суд, стягнути з ОСОБА_4 на
користь публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Запорізьке
обласне управління AT «Ощадбанк» шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
за договором іпотеки від 27.03.2008 року,
реєстровий № 4889, а саме на нерухоме
майно: житловий будинок АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_4 на праві приватної
власності на підставі рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 17.12.2004 року,
реєстраційний номер 9879637, загальною
площею 426,5 кв.м., житловою площею 237,1
кв.м., з метою погашення заборгованості
за Кредитним договором № 2812 від 27.03.2008
року, розмір якої становить 3 217 962, 53
гривень, із них: заборгованість за
кредитом - 1 624 711,44 гривень,
заборгованість за відсотками 1 204 299, 13
гривень, пеня за прострочення
відсотків 191 884,18 гривень, пеня за
прострочення кредиту - 73 057,07 гривень,
заборгованість 3 % річних від
простроченої суми відсотків по кредиту
- 64 281,85 гривень, заборгованість 3 %
річних від простроченої суми кредиту -24
755,95 гривень, сума індексації
простроченого боргу з урахуванням
індексу інфляції - 34 972,91 гривень шляхом
його реалізації на прилюдних торгах за
початковою ціною його реалізації на
підставі оцінки проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій;
виселити всіх мешканців, а саме: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 з будинку АДРЕСА_1
зі зняттям усіх з реєстраційного
обліку в Управлінні Державної
Міграційної служби Запорізької
області.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 20 травня 2014 року
позов задоволено частково.

У рахунок погашення суми боргу ОСОБА_10
за кредитним договором № 2812 від 27
березня 2008 року у розмірі 3 217 962, 53
гривень, складовими якого є:
заборгованість за кредитом - 1 624 711,44
гривень, заборгованість за відсотками -
1 204 299, 13 гривень, пеня за прострочення
відсотків - 191 884,18 гривень, пеня за
прострочення кредиту - 73 057,07 гривень,
заборгованість 3 % річних від
простроченої суми відсотків по кредиту
- 64 281,85 гривень, заборгованість 3 %
річних від простроченої суми кредиту -
24 755,95 гривень, сума індексації
простроченого боргу з урахуванням
індексу інфляції - 34 972,91 гривень,
звернуто стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором від 27 березня 2008
року, посвідченим приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_11 за реєстровим № 4889,
укладеним між акціонерним товариством
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_4, житловий будинок АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_4 на праві приватної
власності на підставі рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від. 17.12.2004 року,
реєстраційний номер 9879637, загальною
площею 426,5 кв.м, житловою площею 237,1 кв.м,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки на прилюдних торгах за
початковою ціною продажу предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
на рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом" на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 на користь публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» судовий збір у
сумі 3441 гривень.

Не погоджуючись з рішенням районного
суду ПАТ «Державний ощадний банк
України» подало апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення районного суду
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Не погоджуючись з рішенням районного
суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення районного суду
скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню з
таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін. За її
змістом Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції повною мірою дослідив
обставини справи та надані сторонами
докази.

Так, судом було встановлено, що у
березні 2008 року між банком та ОСОБА_10
було укладено кредитний договір на
суму понад півтора мільйона гривень з
обов'язком повернення у 2018 році. На
забезпечення договору укладено
іпотечний договір з ОСОБА_4

Звернення стягнення на іпотечне майно
у разі неналежного виконання
позичальником своїх обов'язків за
договором передбачено як законом, так і
укладеним між сторонами договором.

Позичальник порушив умови договору
щодо повернення кредитних коштів, тому
позивач правомірно в межах
можливостей, встановлених іпотечним
договором, та Законом України «Про
іпотеку» а також ст. 16 ЦК обрав такий
спосіб захисту як звернення стягнення
на іпотечне майно.

Посилання апелянта ОСОБА_4 на те, що
судом не було зменшено розмір пені та в
суму заборгованості включені 3% річних
не є підставою для скасування судового
рішення про накладення стягнення на
іпотечне майно, враховуючи, що
стягнення річних відсотків за
порушення грошового зобов'язання не
суперечить закону, а питання про
зменшення розміру пені за ст. 551 ЦК
вирішуються лише у разі, якщо її розмір
значно перевищує розмір збитків.
Натомість із справи вбачається, що
розмір пені значно менше виниклої
заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, апеляційна скарга
відповідача ОСОБА_4 не підлягає
задоволенню. Також не підлягає
задоволенню апеляційна скарга
позивача Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України».

Посилання позивача на те, що відповідно
до ст. 40 Закону України "Про іпотеку"
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей також не можуть бути
достатньою підставою для виселення.

Так, згідно з ч. 3 ст. 109 ЖК України
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги, якщо сторонами не погоджено
більший строк. Якщо громадяни не
звільняють жиле приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону
України "Про іпотеку" звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

У п. 43 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
судам роз'яснено, що примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Частина 2 ст. 109 ЖК України визначає, що
громадянам, яких виселяють з жилих
приміщень, одночасно надається інше
постійне жиле приміщення, за винятком
виселення громадян при зверненні
стягнення на жилі приміщення, що були
придбані ними за рахунок кредиту
(позики) банку чи іншої особи,
повернення якого забезпечене іпотекою
відповідного жилого приміщення.
Постійне жиле приміщення, що надається
особі, яку виселяють, повинно бути
зазначено в рішенні суду.

Судом першої інстанції встановлено, що
переданий в іпотеку будинок не був
придбаний за рахунок отриманого у
позивача кредиту, повернення якого
було забезпечено іпотекою.

Тож суд правильно виходив з того, що
відповідно до ч. 2 ст. 109 ЖК України
відсутні правові підстави для
виселення мешканців будинку без
надання іншого житлового приміщення.

З огляду на викладене, судова колегія
не вбачає підстав для задоволення
апеляційних скарг та скасування
оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» та апеляційну
скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 20 травня 2014 року в
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: