Справа № 127/6622/13-ц
Провадження № 2/127/707/14
Вступна та резолютивна частини
Вінницький міський суд
у складі головуючого - судді
при секретарі Алексюк В.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу та визнання права власності на
частку в спільному сумісному майні, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про встановлення факту проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу та визнання права
власності на частку в спільному
сумісному майні - задовольнити
Встановити факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 із
ОСОБА_5 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Вінниці, свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_1) з листопада 2007 року по листопад
В задоволенні позову в іншій частині
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
рівних частках на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування понесених
судових витрат 114 (сто чотирнадцять)
Рішення суду після набрання ним
законної сили надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ

Справа № 127/6622/13-ц

Провадження № 2/127/707/14

Р І Ш Е Н Н Я

І М
Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

у складі головуючого - судді Романчук
Р. В.

при секретарі Алексюк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу та визнання права власності на
частку в спільному сумісному майні, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу
та визнання права власності на частку в
спільному сумісному майні, мотивуючи
позов тим, що з листопада 2007 року вона
перебувала в фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_5, до дня його смерті
- ІНФОРМАЦІЯ_1, вони проживали однією
сім'єю без реєстрації шлюбу. Від
спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 вона
народила дочку ОСОБА_6, батьком якої
записаний її громадянський чоловік
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про народження дитини. За пропозицією
її чоловіка ОСОБА_5, спільне життя вони
почали в недобудованому житловому
будинку по АДРЕСА_1, до того часу це
будівництво ОСОБА_5 не
використовувалося, оскільки було не
придатне для проживання. В 2010 році вони
виготовили технічну документацію на
будівництво в Приватному підприємстві
"МУР". За час їхнього проживання вони
завершили будівництво даного будинку,
облаштували його і зробили придатним
для проживання. 11.10.2012 року на їх
житловий будинок по АДРЕСА_1 видано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, а 23.10.2012 року право
власності на вищезазначене нерухоме
майно зареєстровано в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно на ім'я ОСОБА_5 26.10.2012 року ОСОБА_5
зареєстрував в даному будинку її з
малолітньою дитиною. Весь цей час вони
проживали, як подружжя, вели спільне
господарство, були пов'язані спільним
побутом, мати взаємні права та
обов'язки. Ніхто з них не перебував у
будь-якому іншому шлюбі, між ними
сталися усталені відносини, що
притаманні подружжю. ІНФОРМАЦІЯ_1
відкрилася спадщина після смерті
ОСОБА_5, 22.02.2013 року за заявою
відповідачів приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу Євстратовою О.О. заведена
спадкова справа після смерті ОСОБА_5 В
поданій заяві відповідачі зазначили,
що крім них інших спадкоємців,
передбачених законом, та осіб, з якими
спадкоємець проживав однією сім'єю
немає. Відповідачі заперечують її
право на проживання у житловому
будинку, вигнали її з дитиною на вулицю.
З листопада 2012 року по лютий 2013 року
вона неодноразово зверталась до
міліції з різного роду заявами про
порушення її прав та прав її
малолітньої дитини. Після того, як її
вигнали з будинку, свої речі та речі
дитини вона змогла забрати лише за
допомогою працівників міліції. Вважає,
що вони з ОСОБА_5 проживали однією
сім'єю, вели спільне господарство, мали
взаємні права та обов'язки, за час
спільного проживання збудували
житловий будинок по АДРЕСА_1. Просить
встановити факт проживання однією
сім'єю між нею та ОСОБА_5 та визнати за
нею право власності на 1/2 частку в
спільному сумісному майні, а саме в
житловому будинку по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала із наведених
у позові підстав та суду пояснила, що з
листопада 2007 року вона перебувала у
фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5
В 2004 році вона закінчила університет,
влаштувалася працювати та вийшла
заміж, 22 травня 2007 року розлучилася. Із
ОСОБА_5 познайомилася в жовтні 2001 року,
в червні 2007 року вона знову зустрілася
з ОСОБА_5 і після тієї зустрічі вони не
розлучалися. На той час померла його
дружина і він пішов проживати до своєї
доньки ОСОБА_4 у квартиру, яка
розташована по АДРЕСА_2. Свою квартиру
він продав через рік після смерті
дружини, продав гаражі і розділив
виручені кошти між двома дітьми -
відповідачами у справі. До цього, в 90-х
роках він придбав дві кооперативні
квартири за адресою: АДРЕСА_3 і
подарував доньці та сину. Донька
продала подаровану батьком квартиру і
придбала вантажний автомобіль «Рено».
ОСОБА_5 не зовсім комфортно почувався
як у доньки, так і у сина і в серпні 2007
року запропонував їй жити разом як
сім'я у будинку, який розташований по
АДРЕСА_1. Оскільки будинок був ще без
облаштування внутрішніх робіт, він
сказав що після збирання врожаю та його
реалізації, вони разом все добудують. У
вересні 2007 року вони замінили вікна у
будинку на суму 20 000 грн. 02.11.2007 року
закупили пісок та цемент на суму 2 930
грн. та почали ремонтні роботи. Чоловік
наполіг, щоб вона залишила роботу у
школі і постійно була поруч з ним,
займалася контролюванням ремонтних
робіт та витрат. 07.11.2007 року вона
звільнилася зі школи і стала на облік у
центр зайнятості. Розпочинаючи з
листопада 2007 року вони з чоловіком
придбавали будівельні матеріали, за
які розраховувалися з чоловіком,
наймали майстрів, які здійснювали
будівельні роботи в будинку та
оплачували роботу майстрів. Новий 2008
рік вони з чоловіком зустріли вдвох у
даному будинку. З січня 2008 року було
продовжено ремонтно-будівельні роботи.
Квитанцій та чеків на придбання
будівельних матеріалів вони не
зберігали. Чоловік працював головою
наглядової ради ПрАТ «Якушинецьке»,
отримував заробітну плату, а коли
захворів працював за допомогою
телефону. До вересня 2008 року вона була
зареєстрована у с. Корделівка у будинку
своїх батьків. В квітні 2008 року, щоб
стати на облік в жіночій консультації
Центру матері і дитини чоловік
попросив сусідку ОСОБА_8 поїхати до
квартального комітету «Димитрівський»
і засвідчити, що вона проживає з ним за
адресою: АДРЕСА_1 для отримання довідки.
Оскільки їх будинок ще не було введено
в експлуатацію, вона не могла
прописатися в будинку, тому чоловік
попросив іншу сусідку - ОСОБА_9
зареєструвати її у своєму будинку за
адресою: АДРЕСА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них
народилася дочка ОСОБА_6, яку вони
назвали на честь бабусь. Чоловік
забирав її з пологового будинку в
урочистій обстановці, їх фотографували
і записали відео. Дільничний педіатр їх
відвідував за адресою по АДРЕСА_1.
Реєстрацією дитини займався чоловік.
Чоловік хотів записати дочку на своє
прізвище, однак йому відмовили,
посилаючись на те, що зважаючи на
незареєстрований шлюб між ними, батьки
повинні разом писати заяву. Оскільки
вона не могла після пологів займатися
реєстрацією дитини і на той час це
питання її не турбувало, чоловік
самостійно написав заяву, після чого
доньку записали на її прізвище. Вони
разом доглядали дитину, охрестили
дитину. На хрестинах були присутні
хрещені батьки ОСОБА_6, її батьки,
сестри, товариш чоловіка - ОСОБА_10. На
Великдень цього ж року вони з чоловіком
відвідали спочатку її батьків, а потім
поїхали до його батьків. Чоловікові
батьки були раді онучці. В квітні цього
ж року вони зробили паркан, огорожу для
винограду, гойдалку, вона допомогла
чоловікові оббивати альтанку. Перший
день народження дочки святкували у
будинку по АДРЕСА_1. До них прийшли її
родичі, спільні друзі, куми. Зі сторони
чоловіка прийшла його племінниця -
ОСОБА_11 з чоловіком ОСОБА_12 та дітьми. В
квітні 2010 року у чоловіка почалися
проблеми зі здоров'ям, вони звернулися
до Вінницького обласного
онкодиспансеру і йому було
рекомендовано пройти опромінювання. В
серпні 2010 року чоловіка вперше
прооперували. Вона доглядала чоловіка
у лікарні. В середині жовтня 2010 року
чоловік повернувся додому, вона
промивала йому рани. В грудні 2010 року
вони вирішили з наступного року
віддати доньку до дитячого садочка і
тоді пішли до РАЦСУ, де кожен особисто
написав заяву і їм видали повторне
свідоцтво про народження дитини.
Перший технічний паспорт на будинок
було виготовлено 30.12.2009 року, щоб
отримати свідоцтво про право власності
потрібно було сплатити багато коштів,
але на той час коштів не вистачало.
Новий технічний паспорт виготовили
20.03.2012 року. Починаючи з квітня 2012 року
чоловік погано себе почував. Чоловік
говорив, що все майно залишиться їх
дочці ОСОБА_6, оскільки старшим дітям
він вже віддав все майно, яке мав.
Чоловікові необхідно було робити
операцію, однак коштів на це не
вистачало. Вони вирішили поїхати в
Донецьку клініку. Чоловік
зателефонував синові ОСОБА_3 і сказав,
щоб він привіз йому 60 000 грн. для
проведення операції. 05.11.2012 року
чоловік із сестрою ОСОБА_13 поїхали в м.
Донецьк. 06.11.2012 року вони з чоловіком
спілкувалися по телефону і він
повідомив, що на прийомі у професора і
після прийому зателефонує. Однак
чоловік не телефонував, його телефон
були вимкнуто, тому вона звернулася із
заявою до міліції про розшук чоловіка.
Вона почала телефонувати в клініки і
дізналася, що в інституті раку в м.
Києві чоловік проходив огляд. Діти
чоловіка від першого шлюбу намагалися
виселити її з дитиною із будинку,
змінювали замки, вона з дитиною не мала
можливості потрапити до будинку, тому
зверталася до працівників міліції. З
будинку зникли домова книга. Згодом їй
стало відомо про існування довіреності
наданої чоловіком синові ОСОБА_3. В
грудні 2012 року від працівників міліції
їй стало відомо, що чоловік знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2, і що він прикутий
до ліжка. З працівниками міліції вона
намагалася потрапити до квартири,
однак їм ніхто не відчиняв. На початку
лютого 2013 року їй вдалося
зателефонувати чоловікові та
поспілкуватися, він розповів, що
знаходиться в с. Китайгород в будинку
своєї сестри, сказав, що якщо з ним щось
станеться, то документи на радгосп та
земельну ділянку їй віддасть його
знайомий, який знайде її сам. 17.02.2013 року
до будинку приїхали родичі чоловіка,
повідомили, що привезуть тіло чоловіка,
викинули її речі на вулицю, вона
викликала працівників міліції. На
похорони чоловіка її не пропускали
працівники охорони. В той же день
родичі чоловіка вигнали з будинку її з
дитиною та батьків, не дозволивши
забрати усі речі та дитячі іграшки.
Після чого, вона з дитиною вимушені
були поїхати до її батьків у с.
Корделівку. Вона отримала у відділі
РАЦС свідоцтво про смерть чоловіка і
звернулася до державного нотаріуса,
щоб подати в інтересах дитини заяву про
прийняття спадщини, однак нотаріус
повідомила, що спадкова справа вже
відкрита у приватного нотаріуса, коли
вона звернулася до даного нотаріуса та
їй повідомила, що до неї звернулися
діти та мати чоловіка і наполягали, що
інших спадкоємців у померлого немає.
Офіційно вони свої стосунки з
чоловіком не оформили, оскільки не
приділяли цьому уваги. Вона отримувала
допомогу на дитину як одинока матір,
заповнювала відповідні заяви для
отримання допомоги. Просить позов
задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_14 позовні
вимоги підтримала із заявлених у
позові підстав та просила позов
задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4
позовні вимоги не визнала та суду
пояснила, що їх сім'я проживала в м.
Іллінці Вінницької області, там у них
був власний будинок. З 1990 року було
розпочато будівництво будинку її
батьками по АДРЕСА_1. Будівництвом
займався батько, мати допомагала, ними
було зведено стіни, виконано всі
чорнові роботи. Вони з братом ОСОБА_3
також приймали участь у будівництві
будинку. В 1994 році будівництво
призупинилося у зв'язку з відсутністю
коштів. У ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати
ОСОБА_15. Батько переїхав проживати до
неї в квартиру по АДРЕСА_2 та проживав з
її сім'єю два роки, в 2008 році брат
запропонував батькові переїхати до
нього. Після смерті матері залишилось
спадкове майно, а саме 2 квартири у м.
Вінниці. Вони вирішили продати
квартири для того, щоб добудувати
будинок. В 2006 році вони продали
квартири та за отримані кошти
продовжили будівництво та ремонт
даного будинку, було поштукатурено
стіни, зроблено бетонну підлогу,
частково поклали плитку, зробили
електрику, поставили сантехніку,
провели газ та воду. В кінці 2007 року
вони поміняли вікна на пластикові. Вона
їздила з батьком в м. Київ, щоб придбати
сантехніку та плитку. Також було
зроблено навісні потолки, альтанку.
Будівельними роботами займався брат
ОСОБА_3. Батько говорив, що хата буде
братові ОСОБА_3. Частину робіт
виконували власною працею, наймали
працівників. Всі ці роботи вони
закінчили до початку 2008 року. Батько
весь цей час проживав в неї, в будинку
ніхто не проживав. Після смерті мами,
батько так і не створив нову сім'ю. Ще з
початку 2006 року батько почав
скаржитись на стан здоров'я. В кінці 2009
року у нього виявили онкозахворювання.
Після чого він не мав повної
працездатності, не міг займатися
активною трудовою діяльністю
потребував допомоги, переніс ряд
операцій. Вони з братом надавали йому
допомогу допомогу, купляли ліки, були
біля нього в лікарні, возили на
хіміотерапію. Оскільки стан батька
погіршувався, вони вирішили відвезти
його в Донецьку клініку, куда батько
поїхав із своєю сестрою ОСОБА_13 Однак в
клініці відмовилися прийняти батька на
лікування, оскільки ОСОБА_1 подала його
в розшук. Тому батько із сестрою
поїхали в м. Київ в Інститут раку, після
чого повернулися у м. Вінницю. Батькові
зробили ще одну операцію, він не міг
пересуватися, його доглядала його
сестра ОСОБА_13. Після лікарні вона
забрала батька до себе, де він проживав
до грудня 2012 року. Після чого його
забрала до себе сестра ОСОБА_13 в с.
Китайгород, де вони постійно
провідували батька, придбавали йому
ліки. Батько розповідав, що він надав
ОСОБА_1 куточок для проживання. ОСОБА_1
та батько ніколи не проживали однією
сім'єю, шлюб між ними не укладався.
ОСОБА_1 не приймала будь-якої участі у
підготовці до похоронів батька, не була
присутня на них. Похованням батька
займались вона з братом та несли всі
витрати. Вважає, що дії ОСОБА_1
направлені тільки на заволодіння
майном покійного батька. Просить в
позові відмовити.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та суду
пояснив, що їх сім'я проживала в м.
Іллінці Вінницької області, там у них
був власний будинок, який батьки
продали. За виручені кошти придбали
земельну ділянку, на якій стояв старий
будинок. З 1990 року було розпочато
будівництво будинку батьками по
АДРЕСА_1. З 1991 року по 1995 рік вони звели
коробку, накрили будинок, построїли
сарай, провели газ. Після чого
будівельні роботи зупинили, оскільки
не вистачало коштів. В 2002 році батько
попросив працівника ОСОБА_16 зробити
штукатурку в одній кімнаті. В той час
вода до будинку проведена не була. У
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла їх мати ОСОБА_15.
Батько переїхав проживати в квартиру
по АДРЕСА_2 до сестри ОСОБА_4 та проживав
з її сім'єю протягом двох років, після
чого він запропонував батькові
переїхати до нього і батько проживав в
нього до вересня 2008 року. Будівництвом
займався батько, мати допомагала, ними
було зведено стіни, виконано всі
чорнові роботи. Вони з сестрою також
приймали участь у будівництві будинку.
В 1994 році будівництво призупинилося у
зв'язку з відсутністю коштів. Після
смерті матері залишилось спадкове
майно, а саме 2 квартири у м. Вінниці.
Вони вирішили продати квартири для
того, щоб добудувати будинок. В 2006 році
вони продали квартири та за отримані
кошти продовжили будівництво даного
будинку, було поштукатурено стіни,
зроблено бетонну підлогу, частково
поклали плитку, зробили електрику,
поставили сантехніку, провели газ та
воду. В кінці 2007 року вони поміняли
вікна на пластикові. В м. Києві придбали
сантехніку та плитку. Також було
зроблено навісні потолки, альтанку.
Будівельними роботами займався він та
батько. Батько говорив, що хата буде
йому. Частину робіт виконували власною
працею. Всі ці роботи вони закінчили до
початку 2008 року. Батько весь цей час
проживав в сестри, в будинку ніхто не
проживав. Після смерті мами, батько так
і не створив нову сім'ю. В кінці 2009 року
у батька виявили онкозахворювання.
Після чого він не мав повної
працездатності, потребував допомоги,
переніс ряд операцій. Вони з сестрою
надавали йому допомогу, купляли ліки,
були біля нього в лікарні, возили на
хіміотерапію. Оскільки стан батька
погіршувався, вони вирішили відвезти
його в Донецьку клініку, куди батько
поїхав із своєю сестрою. Однак в
клініці відмовилися прийняти батька на
лікування, оскільки ОСОБА_1 подала його
в розшук. Тому батько із сестрою
поїхали в м. Київ в інститут раку, після
чого повернулися у м. Вінницю. Батькові
зробили ще одну операцію, він не міг
пересуватися, його доглядала його
сестра ОСОБА_13. Після лікарні ОСОБА_4
забрала батька до себе, де він проживав
до грудня 2012 року. Після чого його
забрала до себе сестра ОСОБА_13 в с.
Китайгород, вони постійно провідували
батька, придбавали йому ліки. Батько,
після смерті його матері - ОСОБА_15, ні з
ким у шлюбних стосунках не перебував та
не міг перебувати, оскільки був
онкохворим, що підтверджується
відповідними медичними документами.
Після захворювання догляд за ним
здійснював він, сестра ОСОБА_4 та тітка
ОСОБА_13, також ними було здійснено і
його поховання. Вважає, шо дії ОСОБА_1
були сплановані та направлені на
заволодіння майном ОСОБА_5, а тому її
позовні вимоги є безпідставними та
задоволенню не підлягають. Просить в
позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_17, ОСОБА_18, представник
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_17 зазначили,
що позовні вимоги є безпідставними та
просили в задоволенні позову
відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
09.04.2014 року не з'явилася, однак в
попередніх судових засіданнях позовні
вимоги не визнала та суду пояснила, що
будинок по АДРЕСА_1 протягом двадцяти
років будував її син ОСОБА_5 разом із
своїми дітьми. Його дружина померла.
Потім син захворів, діти займалися його
лікування, після того, як сина забрали з
лікарні він лежав у її дочки в с.
Китайгороді. Вона доглядала за ним три
з половиною місяці. Про те, що в сина
була друга жінка та дитина їй не відомо.
ОСОБА_1 вона не бачила, син разом із
ОСОБА_1 до неї не приїжджав. За період з
2007 року по 2012 рік вона декілька раз була
у м. Вінниці, заходила до сина у будинок,
бачила, що в будинку була кухня, де були
газова плита, мийка, холодильник, стіл.
На похоронах сина вона ОСОБА_1 не
бачила.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні
пояснила, що проживала по сусідству із
ОСОБА_5, бачила побудований будинок.
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 бачила на території
будинку в 2007 році, вони обробляли город.
Потім у них народилася дитина. ОСОБА_1
говорила, що вона дружина. Це вона чула
також від сусідів. Також їй відомо, що
ОСОБА_5 хворів, ОСОБА_1 розповідала, що
його возили на лікування в м. Донецьк.
Також їй відомо, що дитину на похорон
привела сусідка, а ОСОБА_1 на похорон не
пустили.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює в лікарні
патронажною сестрою. ОСОБА_1 разом з
чоловіком приходила на прийом разом з
дитиною. Також вона відвідувала дитину
раз місяць в будинку по АДРЕСА_1. ОСОБА_5
говорив, що це його дружина та дочка.
Дородовий патронаж проводила також за
даною адресою. Коли ОСОБА_1 була
вагітна, вона приходила до будинку та
бачила, що проводяться ремонтні роботи.
На першому поверсі бачила кухню та
кімнату. В кімнатах було чисто, дитина
була доглянута. Через три роки ОСОБА_5
звертався за довідками для оформлення
дитини в дитячий садок.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні
пояснив, що із ОСОБА_5 був у
приятельських стосунках. В 2009 році він
зателефонував до нього та повідомив, що
народилася дочка і запросив бути
хресним. Також був на дні народження
дочки в будинку ОСОБА_5 Вважає, що в них
була нормальна сім'я. В ОСОБА_5 вдома був
два рази, атмосфера в сім'ї була
нормальна. ОСОБА_5 розповідав, що після
одруження в нього натягнуті стосунки
із старшими дітьми і це його
засмучувало. Йому відомо, що стіни
будинку були поставлені давно. Коли
приїхав до будинку в 2011 році побачив, що
було частково зроблено ремонт, кілька
кімнат були придатні для житла, в іших
приміщеннях будівельні роботи
закінчено не було. Документів про
одруження він не бачив, яке прізвище
було в дитини йому не відомо.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_5 був її братом. Брат
із сім'єю жили в м. Іллінцях, в 1990 роках
вони продали будинок в м. Іллінцях та
купили садибу по АДРЕСА_1. Вони звели
фундамент, стіни, поставили вікна,
накрили будинок, однак потім
будівництво призупинили. В ІНФОРМАЦІЯ_3
померла дружина брата. Після того, вони
продали дві квартири в м. Вінниці та
будівництво поновили. Робили стяжку,
ставили плитку, потолки, ставили вікна.
Також зробили сарай, бесідку. Однак
будівельні роботи не завершили,
оскільки брат захворів. Лікуванням
брата займалися його діти, вона теж
доглядала за братом. Брат запитав її чи
зможе вона поїхати з ним в лікарню в м.
Донецьк, вона погодилася. Однак коли
вони з братом приїхали у м. Донецьк, їм
відмовили у лікуванні, оскільки ОСОБА_1
подала брата в розшук. Брат сказав, що
це його квартирантка. Після цього вона
з братом поїхали в м. Київ, після чого
повернулися до м. Вінниці. Братові
знову зробили операцію, брат був у дуже
важкому стані, спочатку вони жили в
ОСОБА_4, а потім в кінці 2012 року вона
забрала брата до себе. Грощі на
лікування давали діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3.
Їй відомо, що брат звертався до міліції
із заявою про те, що квартирантка
викрала його речі. Брат хотів, щоб його
поховали із своєї хати. В хаті була
квартирантка ОСОБА_1, двері їм не
відкривала, в день похорону вона
виносила своє майно. ОСОБА_1 вперше вона
побачила в день похорону.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні
пояснила, що проживає по АДРЕСА_5, була
знайома із ОСОБА_5 Бачила, що в будинку з
ним проживала ОСОБА_1 Вони думали, що це
його дочка, однак потім стало відомо, що
це його дружина. Через рік у них
народилася дитина. Він називав дочку
ОСОБА_6. Бачила, що вони робили порядок
біля будинку, ОСОБА_1 поралася на
городі. ОСОБА_5 брав будівельників. Вона
була в будинку лише на першому поверсі,
бачила там холодильник, телевізор. Була
на похоронах ОСОБА_5, бачила, що там була
охорона, щоб не пустити жінку на
похорон. ОСОБА_1 під час похорон стояла
на вулиці, потім вона викликала міліцію
щоб забрати одяг.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні
пояснила, що із ОСОБА_5 вона давно
знайома, оскільки проживала по
сусідству по АДРЕСА_5. Він займався
будівництвом будинку по АДРЕСА_1, звів
коробку. В 2007 році поміняв вікна.
Будинок був пошпакльований, на першому
поверсі стояла драбина на другий
поверх. В жовтні 2007 року повідомив, що
буде жити в будинку. Вона заходила в
будинок 2008 - 2010 роках, бачила, що в
будинку проводяться ремонтні роботи,
бачила, що були будівельники. Також
бачила, що в будинку проживала ОСОБА_1
Вони віталися. В лютому 2008 року ОСОБА_5
їх познайомив. Бачила, що ОСОБА_1 була
вагітна. Потім в них народилася дочка
ОСОБА_6, дитина приходила до неї. Коли
ОСОБА_5 захворів, ОСОБА_1 їздила до нього
в лікарню, а вона доглядала за дитиною.
ОСОБА_5 хворів та потребував догляду,
ОСОБА_1 за ним доглядала. Вона думала, що
вони одружені, однак потім дізналася,
що вони не одружені. ОСОБА_5 просив, щоб
сусідка прописала ОСОБА_1, оскільки
вона була вагітна і потрібно було стати
на облік. Старших дітей ОСОБА_5 вперше
побачила в січні 2013 року, коли вони
приїхали до будинку. ОСОБА_1
розповідала, що ОСОБА_5 поїхав із
сестрою на лікування і оскільки його
тривалий час не було вона подала в
розшук, також повідомляла, що діти від
першого шлюбу поміняли в будинку замки
та не пускають її з дитиною в будинок,
також не пускають до хворого чоловіка.
Вона була присутня коли родичі ОСОБА_5
виганяли ОСОБА_1 з будинку, після цього
ОСОБА_1 з дитиною ночували в неї.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні
пояснила, що її чоловік товаришував з
ОСОБА_5, вони часто приїзджали один до
одного. Після того, як померла його
дружина він одружився. На початку осені
2007 року вони приїжджали до нього в
будинок і вона бачила там ОСОБА_1 Через
рік у них народилася дитина, в 2008 році
вони з чоловіком приїжджали на
хрестини. Після цього їх запрошували на
святкування дня народження дитини,
коли дитині виповнився один рік. Коли
вони поставили нові вікна не пам'ятає,
ремонт в будинку вони робили поступово.
Будинок був придатний для проживання.
На першому поверсі вона бачила кухню,
обладнану кімнату, ванну кімнату, була
поставлена плитка, зроблені сходи,
басейн. ОСОБА_5 запрошував їх на свята,
на святах родичів ОСОБА_5 не було. В 2010
році загинув її чоловік. Після цього
вона в будинку не була, ОСОБА_5
зустрічала кілька раз в місті. Він
повідомляв, що хоче одружитися,
говорив, що його старші діти проти
ОСОБА_1 Їй відомо, що ОСОБА_1 була його
цивільною дружиною, його дітей від
першого шлюбу в будинку по АДРЕСА_1 вона
ніколи не бачила. Протягом 2007 - 2009 р.р.
ОСОБА_5 проживав у будинку з ОСОБА_1,
думає, що вони там проживали і в
подальшому, однак особисто цього не
бачила.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні
пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_5 Він
разом з дружиною та двома дітьми
проживав в м. Іллінцях, продавши в м.
Іллінцях будинок, купили квартири та
будинок по АДРЕСА_1. Коли вони почали
будувати будинок, діти були ще малі.
Вони звели підмурок, стіни.
Будівництвом займався брат та його син
ОСОБА_3. Потім померла дружина брата. В
2007-2008 р.р. брат поставив в будинку
пластикові вікна. Про це їй розповідав
брат та його син ОСОБА_3. В будинку ніхто
не жив, оскільки будівництво не було
закінчене. Вона приїжджала до будинку
після 2010 року, однак нікого там не
бачила. В одній кімнаті було ліжко,
складені різні речі, також була
обладнана кухня. Дитячих іграшок не
бачила. Коли брат захворів, його
лікували діти. За той час коли брат
хворів, вона у м. Вінниці не була. Потім
в листопаді 2012 року брата забрала до
себе сестра ОСОБА_13 і доглядала його,
вона також приїжджала до брата. ОСОБА_1
вона в будинку не бачила та про неї не
знала.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні
пояснив, що його донька одружилася із
ОСОБА_3 в 1993 році. Він спілкувався з
ОСОБА_5 та його дружиною. Його запросили
штукатурити будинок. Дверей в будинку
не було, були старі вікна. Оскільки він
столяр, то його попросили зробити
вагонку. Це було в 1995-1996 р.р. Також він
робив заміри вікон та дверей, зробив
більше 30 дверей, робив вікна. Оскільки
не було коштів будівництво зупинили. В
2007 році до нього приїхав ОСОБА_3 та
сказав, що потрібно допомогти, дав йому
500 грн. авансу, також сплачував по 500 грн.
кожного тижня. З кінця 2007 року по 2008 рік
він поставив в будинку вікна та двері,
оббив балкони, робив баню, ванну,
туалет, ставили плитку. Про все
домовлявся з ОСОБА_3. В той час в будинку
також працювали муляр ОСОБА_27 та
зварювальник ОСОБА_28 та ще дві жінки. З
працівниками розраховувався ОСОБА_3
особистими коштами, він передавав
також гроші ОСОБА_3. Під час ремонту в
будинку ніхто не жив. В будинку
опалення не було, опалення робили на
початку 2008 року. ОСОБА_5 говорив, що
будинок буде ОСОБА_3. Після 2008 року у них
стосунки з ОСОБА_5 погіршились і він до
будинку не приходив. В 2008 році бачив, що
в будинок заходила ОСОБА_1, ОСОБА_5
повідомив, що вона проситься на
квартиру. Хто й коли став проживати в
будинку, йому не відомо. Захворів
ОСОБА_5 в 2009-2010 р.р., ОСОБА_3 возив його в
лікарню, йому зробили операцію.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні
пояснила, що проживає по АДРЕСА_6. Їй
відомо, що ОСОБА_5 купив стару хату і
земельну ділянку. Почав будувати
будинок для дітей. З лютого 2008 року вона
проживає за даною адресою постійно. В
2008 році працівники проводили в будинку
будівельні роботи. Їй відомо, що ОСОБА_26
ставив в будинку вікна, ОСОБА_27 ставив у
підвалі плитку, вона спілкувалася з
ними. В квітні 2008 року вперше побачила
позивача, яка садила картоплю. Потім
народилася дитина. ОСОБА_5 розповідав,
що вони познайомилися з ОСОБА_1, ОСОБА_1
розповідала, що її вигнали батьки,
звільнили з роботи. ОСОБА_5 дав ОСОБА_1
ключі і вона приходила до будинку.
Дочку ОСОБА_5 називав душечкою. Поки між
ними були нормальні стосунки вона
заходила до будинку, бачила, що в
будинку робили двері, ставили плитку,
скільки кімнат в будинку їй невідомо.
Оскільки вона відмовилася прописати
позивача у себе, стосунки між ними
погіршилися. Потім ОСОБА_5 захворів, в
жовтні 2012 року ОСОБА_1 приходила до неї,
сказала, що погано себе почуває, також
розповідала, що приходив ОСОБА_3.
Старших дітей ОСОБА_5 знає, однак біля
будинку бачила їх рідко, коли ОСОБА_1
знала, що до будинку хтось приїде, вона
зникала. З серпня 2008 року ОСОБА_1
проживала в будинку, до того лише
ночувала, коли приїжджали діти її в
будинку не було. В червні 2008 була в
гостях у ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на родинах,
гості сиділи на кухні. ОСОБА_5
розповідав їй, що будівництвом
займається його син ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні
пояснила, що вона є дружиною
відповідача ОСОБА_3. Будинок по АДРЕСА_1
побачила в 1993 році після одруження.
Внутрішніх робіт в будинку не було.
Будинок будували батьки ОСОБА_3 для
себе та для них з ОСОБА_3. Будівництво
призупинили в зв'язку з кризою. Після
смерті дружини в ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5
переїхав проживати до дочки, через
деякий час переїхав до них з ОСОБА_3 та
проживав до серпня 2008 року. Весною 2008
року розпочали будівельні роботи в
будинку, наймали працівників. В будинку
штукатурили стіни, робили стяжку
підлоги, ставили плитку. Її батька
запросили допомогти робити будівельні
роботи. За всі роботи розраховувався
ОСОБА_3 та його батько, в основному
кошти давав ОСОБА_3. Вони продали дві
квартири і за ці кошти проводили
будівельні роботи. Зокрема, поставили
пластикові вікна, провели світло, газ,
воду, зробили ванну, туалет, басейн.
Останній раз була в будинку в лютому 2013
року, ремонт був на тому ж рівні. ОСОБА_5
приїжджав до них на свята сам, їм не
було відомо, що в нього є інша жінка. В
2012 році сестра повезла ОСОБА_5 на
обслідування в м. Донецьк, і тоді її
чоловік ОСОБА_3 повідомив, що є ОСОБА_1,
яка подала в розшук. Перший раз
побачила ОСОБА_1 в будинку за декілька
днів до смерті ОСОБА_5, він просив
провідати будинок. В будинку був
безлад, ОСОБА_1 була в нетверезому
стані. Вона викликала працівників
міліції. Лікуванням ОСОБА_5 займалися
діти. З серпня 2008 року він проживав в
будинку, діти допомагали йому. До
будинку вона приїжджала не часто,
оскільки займалася вихованням дітей. В
серпні 2010 року була на дні народження в
ОСОБА_5, була також дочка з дітьми,
ОСОБА_1 не бачила.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює лікарем в
онкологічному диспансері. В 2010 році в
лікарню звернувся ОСОБА_5, в нього
виявили онкологічне захворювання
прямої кишки. Йому робили декілька
операцій, проводили хіміотерапію, стан
його погіршувався. В лікарню постійно
приходили його діти, доглядали за ним,
він розповідав, що дружина померла.
Потім говорив, що живе з молодою
жіночкою і повідомив, що вона працює на
виборах, і вона телефонувала ОСОБА_1
оскільки шукала роботу для дитини.
ОСОБА_1 в лікарню не приходила. Оскільки
ОСОБА_3. ставало гірше, йому дали
направлення в м. Донецьк, оскільки там
хороша спеціалізована клініка. В цей
час до неї телефонувала ОСОБА_1 та
висловлювала претензії з приводу того,
куди відвезли її чоловіка. В січні 2013
року приїжджав син ОСОБА_3 та просив
обстежити батька на дому. Вона приїхала
на квартиру по АДРЕСА_2, ОСОБА_5 лежав,
він не розмовляв, однак чув, коли до
нього зверталися, там були його діти та
сестра. Через декілька днів діти
привезли його на огляд, стан його був
вкрай важкий, вони зібрали консиліум,
однак допомогти йому вже не могли, тому
направили додому.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні
пояснив, що проживає за адресою по
АДРЕСА_7. Йому відомо, що ОСОБА_5 та його
син ОСОБА_3 будували будинок. Вони як
сусіди були в нормальних стосунках.
ОСОБА_5 проживав у будинку сам, з якого
року, не пам'ятає. Будинок був
незакінчений, незакінчене будівництво
і на даний час. ОСОБА_5 інколи звертався
до нього, просив допомогти, він
допомагав йому засверлити дошки. Він
бачив як ОСОБА_3 привозив до будинку з
бригадою вікна. Бачив в будинку ОСОБА_1,
однак з якого часу вона там проживала
йому невідомо. Він був один раз в ОСОБА_5
на дні народження і бачив там ОСОБА_1
ОСОБА_5 не говорив, що це його дружина,
називав її ОСОБА_1. Коли ОСОБА_5
захворів, бачив, що діти возили його до
лікарні. Востаннє в будинку був на
похоронах.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_5 найняв його для
виконання плиточник робіт в будинку,
привіз його до будинку, вони домовилися
про обсяг робіт та оплату. Він робив
підготовчі роботи, стяжку, штукатурку,
ставив плитку. Дані роботи виконував на
першому, другому та третьому поверхах.
Матеріали привозили ОСОБА_5 та його син
ОСОБА_3. Два рази з ним розраховувався
ОСОБА_5 і два рази розраховувався
ОСОБА_3. Розпочав він роботи в будинку в
кінці 2007 року і проводив роботи до
початку осені 2008 року. В цей час в
будинку ніхто не проживав, оскільки не
було такої можливості. ОСОБА_1 бачив за
три тижні до завершення робіт. Вона
кошти за виконані роботи не давала.
Бачив, що вона вагітна, вона приходила
до будинку а потім йшла. Будівельними
роботами займався ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні
пояснив, що тривалий час знайомий із
Сім'єю ОСОБА_5. Відомо, що вони будували
будинок по АДРЕСА_1. В 1990-1992 р.р. всі
вихідні вони проводили на будівництві,
займалися будівництвом до 1996 -1997 років.
На той час була збудована коробка,
перестінки. Потім будівництво
призупинили. В 2008 році він виконував в
будинку будівельні роботи, варив
балконні грати, паркан, робив козирок.
Приїжджав працювати на вихідні або
після роботи. Будівельними роботами
займалися ОСОБА_5 та його син ОСОБА_3. В
будинку в 2008 році бачив плиточника
ОСОБА_27. Бачив, що в будинку робили
вінка та двері, підлогу. Розраховувався
з ним ОСОБА_5 або його син ОСОБА_3. В
будинку на той час ніхто не проживав,
дитячих речей в будинку не бачив. Хто
проживав в будинку потім йому не
відомо.

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні
пояснив, що в будинку по АДРЕСА_1 в 2007
році він з працівниками ставили
пластикові вікна замість дерев'яних.
Ставили 25 вікон, вікна замовляв ОСОБА_3,
він також проводив розрахунок. Вікна
встановлювала бригада, він був в
будинку при замірах, при цьому був
присутній ОСОБА_3 і старший чоловік, хто
це був йому не відомо.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснила, що проживає по АДРЕСА_4, була
знайома із ОСОБА_5 Їй відомо, що
приблизно 20 років тому він разом з
дружиною розпочав будувати будинок,
йому допомагав син ОСОБА_3. Також
знайома із позивачем, ОСОБА_5 попросив
її прописати, оскільки їй потрібно було
стати на облік та родити у м. Вінниці і
вона прописала ОСОБА_1 Коли це було
точно не пам'ятає. Які в ОСОБА_5 були
стосунки із ОСОБА_1 їй не відомо, він не
говорив, що це його дружина. Вона
бачила, що ОСОБА_1 жила в будинку ОСОБА_5,
вона народила дитину. До нього
приїжджали діти, він розповідав, що
також їздив до дітей. В минулому році до
неї прибігла ОСОБА_1 та покликала на
допомогу, коли вона прийшла до будинку,
побачила там дітей ОСОБА_5 ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, були батьки ОСОБА_1, вони
сперечалися. ОСОБА_1 з її будинку
виписувалася самостійно, взяла домову
книгу, виписалася після чого повернула
домову книгу їй. Також в неї ОСОБА_1
залишала документи на будинок,
документи вона забрала після того, як
виписалася з будинку.

Свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні
пояснила, що вона є головою
квартального комітету. ОСОБА_1
проживала на території квартального
комітету по АДРЕСА_1, однак була
зареєстрована по АДРЕСА_4. ОСОБА_1 разом
із своїм покійним чоловіком ОСОБА_5
зверталися за довідками. Чи були вони в
шлюбі їй не відомо, однак проживали
разом, у них народилася дитина. До 2006
року будинок стояв пустий, а з 2007 чи 2008
року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 почали проживати
в будинку. Чи утримував ОСОБА_5 дитину
їй невідомо, довідки вона надавала
затвердженої форми, в довідках
зазначено, що дитина проживала з
матір'ю, зазначена в довідках
інформація відповідала дійсності.

Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює на посаді
першого заступника Департаменту
соціальної політики. До 2013 року
працювала на посаді начальником
відділу. Їй відомо, що ОСОБА_1
отримувала допомогу як одинока матір,
оскільки батько дитини був записаний
зі слів матері. Заяву ОСОБА_1 писала
особисто та подавала всі необхідні
документи. Працівник не може заносити
будь-які відомості у заяву, тому всю
інформацію, яка зазначена у заяві,
надавала ОСОБА_1 До неї ОСОБА_1
звернулася, коли стало відомо, що
ОСОБА_1 вчасно не повідомила про зміни,
щодо реєстрації дитини, в результаті
чого їй було виплачено зайві кошти.
ОСОБА_1 надала розписку, що сплатить
дані кошти, в іншому випадку вони
будуть звертатися до суду.

Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні
пояснила, що працює на посаді головного
спеціаліста Департаменту соціальної
політики. Вона приймає та опрацьовує
справи осіб, які звертаються із заявами
на отримання допомоги. Заява про
призначення допомоги є стандартною,
особа має заповнити заяву та принести
відповідні документи. Всі графи в
заяві заповнює заявниця, також
підкреслює необхідну інформацію. Після
чого працівник перевіряє дані
документи. В 2013 році ОСОБА_1 приходила
на прийом та повідомила, що вона
одинока мати. Про те, що в неї змінилися
обставини щодо реєстрації дитини
ОСОБА_1 вчасно не повідомила, в зв'язку з
чим їй були виплачені зайві кошти. Акти
про обстеження житлових умов осіб
складає інспектор та передає їм.

Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні
пояснив, що він працює старшим слідчим
Вінницького міського відділу УМВС
України у Вінницькій області. Знайомий
із сторонами у справі, оскільки
проводив перевірку заяви ОСОБА_1 про
зникнення ОСОБА_5 Дана заява була
внесена до реєстру, проводилися
відповідні дії. Зокрема, він відбирав
пояснення у ОСОБА_5 Враховуючи його
післяопераційний стан, він для
відібрання пояснень виїхав за його
місцем проживання по АДРЕСА_2. В
квартирі також була присутня сестра.
ОСОБА_5 він допитав як свідка, оскільки
він власноручно написав заяву про
відмову від визнання його потерпілим.
Протокол від 26.11.2012 року писав зі слів
ОСОБА_5, після чого він ознайомився з
протоколом та підписав протокол.
ОСОБА_5 перебував у ліжку, однак
спілкувався нормально, розумів
сутність дій, міг давати показання.
ОСОБА_5 повідомив, що нікуди не зникав, а
проходив курс лікування. Сестру він
допитував окремо.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані сторонами докази у справі,
оглянувши в судовому засіданні речовий
доказ - диск, суд приходить до висновку,
що позов є частково обґрунтованим та
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
в м. Вінниці.

Як вбачається із свідоцтва про право
власності на житло виданого виконавчим
комітетом Вінницької міської ради
11.10.2012 року, ОСОБА_3. на праві приватної
власності належить 15/20 часток житлових
будинків з господарськими будівлями та
спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1.

Відповідно до Витягу про державну
реєстрацію прав Комунального
підприємства "Вінницьке міське бюро
технічної інвентаризації" від 23.10.2012
року № 35958950, ОСОБА_5 на праві приватної
спільної часткової форми власності
володіє 15/20 часток житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
які розташовані в АДРЕСА_1.

Згідно із свідоцтва про народження
ОСОБА_6, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, її
батьком є ОСОБА_5, матір'ю ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (повторним) серії НОМЕР_3.

Відповідно до договору №1337 від 04.07.2007
року, ОСОБА_3 звернувся до державного
підприємства
"Поділлягеодезкартографія" із
замовленням про виконання
землевпорядних робіт з розробкою
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку, адреса проживання
замовника в заяві зазначена АДРЕСА_1

Як вбачається з технічного паспорту
виданого на індивідуальний житловий
будинок АДРЕСА_1 від 09.11.2007 року,
інвентаризаційна справа №10580,
реєстровий №2778, ОСОБА_39 є власником 49/100
частки даного будинку, ОСОБА_32 є
власником 51/100 даного будинку, також
власником зазначено ОСОБА_3

Відповідно до договору №00430 від 10.10.2007
року, ОСОБА_3 уклав даний договір з
суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_40 про обслуговування газового
котла, який розташований по АДРЕСА_1.

Як вбачається із свідоцтва про
поховання №314 від 17.02.2013 року, ОСОБА_3
здійснив поховання померлого ОСОБА_5 на
кладовищі, розміщеному по вул. І.Богуна
в м. Вінниці. 17.02.2013 року ОСОБА_3 зробив
замовлення в ритуальній службі
"Реквієм", замовив поховання ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та сплатив 11 176 грн. 40 коп.,
що підтверджується товарними чеками
№17/02-13-1 та №17/02-13-1 від 17.02.2013 року.

Відповідно до постанови заступника
начальника ВМВ, начальника 1-го ВМ ВМВ
УМВС України у Вінницькій області про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 13.11.2012 року, встановлено, що
07.11.2012 року ОСОБА_1 звернулася до 1-го
відділу міліції ВМВ УМВС України у
Вінницькі області з письмовою заявою
про те, що її співмешканець ОСОБА_5
поїхав на лікування в м. Донецьк та до
теперішнього часу його місце
знаходження невідоме. 13.11.2012 року до 1-го
відділу міліції ВМВ УМВС України у
Вінницькі області з письмовою заявою
звернувся ОСОБА_5, з проханням
припинити його розшук у зв'язку з тим,
що він нікуди не зникав, а весь час
своєї відсутності знаходився на
лікуванні в м. Донецьку, також
звернувся з проханням не повідомляти
про його місце знаходження ОСОБА_1, у
зв'язку з тим, що будь-яких відносин з
нею підтримувати не бажає. В порушенні
кримінальної справи відмовлено.

Відповідно до постанови першого
заступника прокурора м. Вінниці про
скасування постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи від
19.11.2012 року, постанову заступника
начальника ВМВ, начальника 1-го ВМ ВМВ
УМВС України у Вінницькій області від
13.11.2012 про відмову в порушенні
кримінальної справи скасовано.

Відповідно до довідки квартального
комітету "Дмитрівський" від 23.12.2008 року
№ 1288, ОСОБА_5 проживає однин по АДРЕСА_1,
але зареєстрований за іншою адресою.

28.12.2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 подали до
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану Вінницького міського
управління юстиції Вінницької області
заяву про визнання батьківства.

Із актового запису про народження № 4058
від 05.11.2008 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
вбачається, що батьком є ОСОБА_5, а
матір'ю ОСОБА_1. Наявний запис про
внесення змін від 05.01.2011 року, на
підставі заяви батьків про визнання
батьківства №365-48 від 28.12.2010 року.

Із повного витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян щодо
актового запису про народження від
08.05.2013 року №7 вбачається, що
ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.
Вінниці, в графі батько записано
ОСОБА_5, в графі мати записано ОСОБА_1.
05.01.2011 року внесені зміни в графі
відомості про дитину зазначено ОСОБА_6
змінено на ОСОБА_6, відомості про батька
ОСОБА_5 змінено на ОСОБА_5, зміни внесені
на підставі спільної заяви батьків про
визнання батьківства №365-48 від 28.12.2010
року.

Відповідно до довідки квартального
комітету "Дмитрівський" від 07.05.2013 року
№ 411, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно була
зареєстрована по АДРЕСА_4, але
проживала по АДРЕСА_1. За адресою
АДРЕСА_4 надавалися довідки на
малолітню дитину у соціальні служби.

Із довідки Міської лікарні "Центр
матері та дитини" від 13.05.2013 року №329
вбачається, що ОСОБА_1 була взята на
облік 12.05.2008 року з приводу вагітності
по місцю проживання по АДРЕСА_1. Адреса
прописки АДРЕСА_8

Відповідно до довідки дошкільного
навчального закладу №35 від 21.05.2013 року
№35, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 була
зарахована в дошкільний навчальний
заклад №39 за заявою ОСОБА_5 від 27.05.2011
року. ОСОБА_5 приймав активну участь у
житті дівчинки.

З копії особової справи №409342 заведеної
управлінням праці і соціального
захисту населення на ОСОБА_1,
вбачається, що в документах справи
зазначена адреса одержання допомоги
АДРЕСА_4. Крім того вбачається, що 11.12.2008
року ОСОБА_1 звернулася за допомогою, як
одинока матір. В заявах ОСОБА_1, зокрема,
зазначено, що вона у шлюбі не перебуває,
з особою, від якої має дитину не
проживає, у випадку будь-яких змін
зобов'язується про це повідомити. Крім
того, із декларацій, які містяться в
матеріалах даної справи, вбачається, що
майна та доходів вона немає. Обстеження
матеріально-побутових умов сім'ї, як
вбачається із акту від 16.05.2011 року
проводилося за адресою АДРЕСА_4.

01.07.2010 року між ОСОБА_3 та Комунальним
унітарним підприємством "Ековін" було
укладено договір про надання послуг з
вивезення побутових відходів. Із заяви
ОСОБА_3 від 15.03.2013 року, адресованої
директору КУП "ЕкоВін" вбачається, що
він просить змінити нарахування за
вивіз ТПВ в зв'язку зі смертю ОСОБА_5,
зазначає, що проживає три особи без
пільг.

Із листа Квартального комітету
"Димитрівський" від 22.05.2013 року №14
вбачається, що 06.06.2012 року квартальним
комітетом був підтверджений бланк
реєстрації (форма №16) наданий ОСОБА_3.
відділом Староміського РВ УМВС
паспортному столу для реєстрації
ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 відповідно
до книги вихідної документації за №522.

З оглянутих в судовому засіданні
матеріалів перевірки №394-в ЖЕО №2175 від
06.12.2012 року вбачається, що 06.12.2012 року
ОСОБА_1 звернулася до 1-го ВМ ВМВ УМВС
України у Вінницькій області з
проханням прийняти міри до ОСОБА_4 та її
співмешканця ОСОБА_5 у зв'язку з
виникненням питань з приводу її
проживання в будинку по АДРЕСА_1. З
пояснень ОСОБА_1 від 06.12.2012 року
вбачається, що всі непорозуміння з
ОСОБА_4 та її співмешканцем ОСОБА_5
вирішенні мирним шляхом. Відповідно до
рапорту працівника міліції від 06.12.2012
року під час чергування по 1-му ВМ ВМВ
УМВС України у Вінницькій області
поступив виклик про те, що по АДРЕСА_1 у
ОСОБА_1 виникло непорозуміння з
родичами чоловіка. З висновку про
результати повідомлення ОСОБА_1
вбачається, що розгляд повідомлення
ОСОБА_1 рахується закінченим.

З оглянутого в судовому засіданні
висновку №1399в ЖЕО №4991 від 15.02.2013 року
по факту заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3
вбачається, що відповідно до протоколу
прийняття заяви про вчинене не
кримінальне правопорушення 15.02.2013 року
ОСОБА_1 звернулася з заявою про
прийняття мір до ОСОБА_5, який прийшовши
до її помешкання погрожував висилити
її з дитиною. Відповідно до рапорту
працівника міліції від 15.02.2013 року під
час чергування по 1-му ВМ ВМВ УМВС
України у Вінницькій області поступив
виклик про те, що по АДРЕСА_1 виникло
непорозуміння з родичами. Відповідно
до висновку про результати звернення
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 вбачається, що
розгляд матеріалів рахується
закінченим.

З оглянутого в судовому засіданні
відмовного матеріалу №7743 від 15.11.2012
року по заяві ОСОБА_1, ЖРЗПЗ №10261
вбачається, що відповідно до протоколу
(усної) заяви від 15.11.2012 року ОСОБА_1
звернулася з заявою про прийняття мір
до сина її співмешканця ОСОБА_5, який
самоправно намагався зайти в будинок
по АДРЕСА_1. Відповідно до рапорту
працівника міліції від 15.11.2012 року до
1-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій
області надійшли матеріали заяви
ОСОБА_1 з яких вбачається, що ОСОБА_3
намагався війти до будинку свого
батька по АДРЕСА_1. Відповідно до
постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи від 15.11.2012 року
вбачається, що в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_3
відмовлено.

З оглянутого в судовому засіданні
висновку №101в від 29.11.2012 року про
звернення ОСОБА_1, ЖЕО 823 від 26.11.2012 року
вбачається, що відповідно до протоколу
прийняття заяви про вчинене
кримінальне правопорушення від 26.11.2012
року ОСОБА_1 просила свій виклик по
факту непорозуміння із її цивільним
чоловіком не розглядати у зв'язку з тим,
що до приїзду працівників всі спірні
питання були вирішені, претензій ні до
кого немає. Із висновку про результати
звернення ОСОБА_1 від 28.11.2012 року
вбачається, що розгляд звернення
ОСОБА_1 рахується закінченим.

З оглянутого в судовому засіданні
висновку №791 про розгляд звернення
ОСОБА_1, ЖЕО №2903 від 12.12.2012 року
вбачається, що відповідно до протоколу
прийняття заяви про вчинене
кримінальне правопорушення від 12.12.2012
року ОСОБА_1 повідомила, що її цивільний
чоловік ОСОБА_5, який хворіє не бажає
бачити та уникає зустрічі із донькою ,
переховується у сестри, в міліцію
звернулась з метою інформування.
Відповідно до висновку про результати
розгляду звернення ОСОБА_1 вбачається,
що перевірка по факту звернення ОСОБА_1
вважається закінченою.

З оглянутих в судовому засіданні
матеріалів кримінального провадження
№0000488 від 04.12.2012 року за ознаками
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України
вбачається, що відповідно до протоколу
прийняття заяви про вчинене
кримінальне правопорушення ОСОБА_5
просить прийняти міри до ОСОБА_1, яка
перебуваючи в його будинку по АДРЕСА_1
вчинила крадіжку його пенсійної картки
та зняла з неї 3 000 грн., а також
свідоцтво на право власності на
будинок по АДРЕСА_1 та державний акт на
земельну ділянку по АДРЕСА_9.
Відповідно до постанови про закриття
кримінального провадження від 16.03.2013
року встановлено, що ОСОБА_1 проживала у
цивільному шлюбі із ОСОБА_5 і мала
постійний доступ до їх спільного майна,
в тому числі і офіційних документів
ОСОБА_5, а також те, що докази факту
крадіжки документів ОСОБА_1 відсутні,
таким чином, кримінальне провадження,
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000488 від 29.11.2012
року закрито у зв'язку з встановленням
відсутності складу кримінального
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 357
КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК
України.

З оглянутих в судовому засіданні
матеріалів кримінального провадження
№ 0000210 від 24.11.2012 року за заявою
ОСОБА_1 щодо втрати родинних зв'язків та
зникнення її співмешканця ОСОБА_5
вбачається, що відповідно до протоколу
усної заяви (повідомлення) про злочин
ОСОБА_1 просить прийняти міри щодо
розшуку її співмешканця ОСОБА_5, який
05.11.2012 року поїхав на лікування в м.
Донецьк та по теперішній час місце його
знаходження їй не відомо. Відповідно до
постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи від 13.11.2012 року
встановлено, що 13.11.2012 року до 1-го ВМ ВМВ
УМВС України у Вінницькій області
надійшла заява від ОСОБА_5 про те щоб
припинити його розшук у зв'язку з тим,
що він нікуди не зникав, а весь час
своєї відсутності знаходився на
лікуванні в м. Донецьку, а в подальшому
буде знаходитись на лікуванні в м.
Києві . Також ОСОБА_5 звернувся з
проханням не повідомляти про його
місце знаходження ОСОБА_1 у зв'язку з
тим, що будь-яких відносин підтримувати
з нею не бажає. В порушені кримінальної
справи відмовлено. 19.11.2012 року
постановою заступника прокурора м.
Вінниці про скасування постанови про
відмову в порушенні кримінальної
справи постанову заступника
начальника ВМВ, начальника 1-го ВМ ВМВ
УМВС України у Вінницькій області від
13.11.2012 року про відмову в порушенні
кримінальної справи скасовано. 26.11.2012
року винесено постану про закриття
кримінального провадження,
кримінальне провадження внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000210 від 24.11.2012
року закрито у зв'язку з відсутністю
події кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України
сім`ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки. Сім'я
створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

Згідно ст. 74 Сімейного кодексу України
якщо жінка та чоловік проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою або в будь-якому іншому
шлюбі, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними. На майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 61 Сімейного
кодексу України об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
може бути будь-яке майно, за винятком
виключеного з цивільного обороту. Якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Відповідно до ст. 62 Сімейного кодексу
України якщо майно дружини, чоловіка за
час шлюбу істотно збільшилося у своїй
вартості внаслідок спільних трудових
чи грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.
Якщо один із подружжя своєю працею і
(або) коштами брав участь в утриманні
майна, належного другому з подружжя, в
управлінні цим майном чи догляді за
ним, то дохід (приплід, дивіденди),
одержаний від цього майна, у разі спору
за рішенням суду може бути визнаний
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно положень ст. 63 Сімейного кодексу
України дружина та чоловік мають
рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 71 Сімейного
кодексу України майно, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Згідно роз'яснень, що містяться в п. п. 23
- 25, 30 постанови Пленуму Верховного суду
України „Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" від 21.12.2007 р.
№ 11, вирішуючи спори між подружжям
про майно, необхідно встановлювати
обсяг спільно нажитого майна,
наявного на час припинення спільного
ведення господарства, з'ясовувати
джерело і час його придбання.
Спільною сумісною власністю подружжя,
що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3
ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.
325 ЦК можуть бути будь-які види майна,
за винятком тих, які згідно із законом
не можуть їм належати (виключені з
цивільного обороту), незалежно від
того, на ім'я кого з подружжя вони
були придбані чи внесені грошовими
коштами, якщо інше не встановлено
шлюбним договором чи законом. Спільною
сумісною власністю подружжя, зокрема,
можуть бути: квартири, жилі й садові
будинки; земельні ділянки та
насадження на них, продуктивна і
робоча худоба, засоби виробництва,
транспортні засоби; грошові кошти,
акції та інші цінні папери,
паєнакопичення в житлово-будівельному,
дачно-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі;
грошові суми та майно, належні
подружжю за іншими зобов'язальними
правовідносинами, тощо. До складу
майна, що підлягає поділу включається
загальне майно подружжя, наявне у нього
на час розгляду справи, та те, що
знаходиться у третіх осіб. Не належить
до спільної сумісної власності майно
одного з подружжя, набуте особою до
шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі
договору дарування або в порядку
спадкування; набуте за час шлюбу, але за
кошти, які належали одному з подружжя
особисто; речі індивідуального
користування, в тому числі
коштовності, навіть якщо вони були
придбані за рахунок спільних коштів
подружжя; кошти, одержані як
відшкодування за втрату (пошкодження)
речі, що належала особі, а також як
відшкодування завданої їй моральної
шкоди; страхові суми, одержані за
обов'язковим або добровільним
особистим страхуванням, якщо
страхові внески сплачувалися за
рахунок коштів, що були особистою
власністю кожного з них. Рівність
прав кожного із подружжя на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності (якщо інше не
встановлено домовленістю між ними) та
необхідність взаємної згоди подружжя
на розпорядження майном, що є об'єктом
права його спільної сумісної
власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст.
65 СК.

В судовому засіданні позивач
посилається на те, що з листопада 2007
року вона перебувала в фактичних
шлюбних відносинах з ОСОБА_5, до дня
його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1, вони
проживали однією сім'єю без реєстрації
шлюбу. Від спільного проживання
ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася дочка
ОСОБА_6, батьком якої записаний її
чоловік ОСОБА_5, за час спільного життя
з ОСОБА_5 в недобудованому житловому
будинку по АДРЕСА_1, вони спільними
зусиллями добудували даний будинок.
Просить встановити факт проживання
однією сім'єю між нею та ОСОБА_5 та
визнати за нею право власності на 1/2
частку в спільному сумісному майні, а
саме в житловому будинку по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні факт проживання
позивача із ОСОБА_5 однією сім`єю без
реєстрації шлюбу з листопада 2007 року по
листопад 2012 року знайшов своє
підтвердження, зокрема даний факт
підтверджується показаннями свідків,
оглянутими в судовому засіданні
матеріалами перевірок по заявах та
зверненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до
працівників міліції, матеріалами
кримінальних проваджень.

В судовому засіданні встановлено як
факт спільного проживання, так і
наявність усталених стосунків зі
взаємними правами та обов'язками,
притаманних подружжю, зокрема, ведення
спільного господарства, наявність
спільного бюджету тощо, крім того
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в
будь-яких інших зареєстрованих шлюбах
не перебували.

Відповідачами в судовому засіданні
дані обставини спростовані не були.

Разом з тим, позивачем не надано
доказів того, що вона проживала із
ОСОБА_5 до дня його смерті, оскільки в
судовому засіданні достовірно
встановлено та сторонами не
заперечується, що з листопада 2012 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 разом не проживали та
спільного господарства не вели.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позов в цій частині
підлягає частковому задоволенню.

Що стосується позовної вимоги позивача
про визнання за нею права власності на
1/2 частку в спільному сумісному майні, а
саме в житловому будинку по АДРЕСА_1,
суд вважає, що дана позовна вимога
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та
сторонами не заперечується,
будинковолодіння по АДРЕСА_1 було
придбане ОСОБА_5 задовго до спільного
проживання з позивачкою, житловий
будинок та господарські будівлі, на
частину яких претендує позивач, вже
було збудовано станом на 2007 рік. Крім
того, як вбачається з договору №1337 від
04.07.2007 року, саме відповідач ОСОБА_3
звернувся до державного підприємства
"Поділлягеодезкартографія" із
замовленням про виконання
землевпорядних робіт з розробкою
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку, адреса проживання
замовника в заяві зазначена АДРЕСА_1 Як
вбачається з технічного паспорту
виданого на індивідуальний житловий
будинок АДРЕСА_1 від 09.11.2007 року,
інвентаризаційна справа №10580,
реєстровий №2778, ОСОБА_39 є власником 49/100
частки даного будинку, ОСОБА_32 є
власником 51/100 даного будинку, також
власником зазначено ОСОБА_3 Як
вбачається з договору №00430 від 10.10.2007
року, ОСОБА_3 уклав даний договір з
суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_40 про обслуговування газового
котла, який розташований по АДРЕСА_1.

Відповідачі посилаються на те, що
спірний будинок було придбано та
побудовано їхніми батьками в 1990 роках,
після смерті матері в ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_5 та його син ОСОБА_3 за власні
кошти продовжували будівництво
будинку.

Твердження позивача, що внаслідок
вкладання спільних коштів з ОСОБА_5 у
будівництво будинку з господарськими
будівлями та спорудами, призвело до
того, що будинок став придатним до
проживання, а відтак став спільною
сумісною власністю подружжя не
підтверджується жодними доказами.
Позивач в судовому засіданні лише
зазначає, що вони із ОСОБА_5 провели ряд
будівельних робіт та сплатили за них
кошти, однак жодних доказів того, що
такі роботи дійсно були проведенні
внаслідок спільних трудових чи
грошових затрат, що такі затрати були
понесені також і позивачем, і внаслідок
цього вартість майна, а саме житлового
будинку, істотно збільшилася, до суду
не надано.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позивачем не надано
жодних доказів того, що вона докладала
своїх зусиль та грошових коштів в
здійснення добудови спірного
житлового будинку, отже позивач не
довела обставин щодо спільної сумісної
власності будинковолодінням, а отже і
свого права власності на його ? його
частину.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Сімейного
кодексу України особистою приватною
власністю дружини, чоловіка є, зокрема
майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але
за кошти, які належали їй, йому
особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Під час судового розгляду справи,
позивачем не доведено в повному обсязі
тих обставин, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог, а судом, за
результатами розгляду справи, не
встановлено підстав, передбачених
законодавством для задоволення
позовних вимог в повному обсязі, тому
суд приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивачем було сплачено
судовий збір при подачі позовної заяви
до суду, то відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК
України понесені і документально
підтвердженні судові витрати слід
стягнути на її користь з відповідачів
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 57, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про встановлення факту проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу та визнання права
власності на частку в спільному
сумісному майні - задовольнити
частково.

Встановити факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 із
ОСОБА_5 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Вінниці, свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_1) з листопада 2007 року по листопад
2012 року.

В задоволенні позову в іншій частині
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
рівних частках на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування понесених
судових витрат 114 (сто чотирнадцять)
грн. 70 грн.

Рішення суду після набрання ним
законної сили надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ