Справа № 510/269/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2014 р. Ренійський
районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала, проти їх задоволення не
заперечувала, просила після розірвання
шлюбу залишити їй шлюбне прізвище -
«ОСОБА_2», справу розглянути в
попередньому судовому засіданні без її
участі.

Позивач ОСОБА_1 на задоволенні
позову наполягав, доводи позовної
заяви підтримав, просив розглянути
справу у його відсутності.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що рішення у справі можливо
постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України
при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: свідоцтво
про одруження сторін; копії свідоцтв
про народження дітей - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2; копія паспорту позивача
із відміткою про шлюб.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що позивач просить
розірвати шлюб із відповідачкою
ОСОБА_2, зареєстрований 04 вересня 1998 р.,
зазначивши, що подружнє життя не
склалося, виявилася несхожість
характерів, поступово перестали
розуміти один одного. З приводу
постійних непорозумінь, різних
сімейно-побутових проблем між
сторонами виникали суперечки, сварки, у
звязку із чим втратилися почуття
любові та поваги. Фактично сторони
припинили шлюбні відносини з 2012 року,
мешкають окремо. Таким чином, вже
тривалий час сторони подружніх
відносин не підтримують, сумісного
господарства не ведуть. Від даного
шлюбу є неповнолітні діти - син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які з моменту розпаду
сім'ї мешкають разом із матір'ю. У
ситуації, що склалася, шлюб із
відповідачкою носить суто формальний
характер, позивач наполягає на його
розірванні.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що сім'я сторін
практично розпалася, її збереження
неможливе, шлюб існує формально і
підлягає розірванню. Суд також вважає,
що застосування заходів щодо
примирення подружжя, передбачених ст.
111 СК України, в даній ситуації буде
неможливим, оскільки сторони вже
досить тривалий час разом не
проживають, зацікавленості в
збереженні сім'ї не проявляють, між
подружжям втратилися почуття любові і
пошани, взаємодопомоги і підтримки,
тобто морально-правові підстави шлюбу.

Згідно із ст. 51 СК України дружина та
чоловік мають рівне право на повагу до
своєї індивідуальності, своїх звичок
та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Таким
чином, суд задовольняє позовні вимоги
про розірвання шлюбу сторін,
збереження сім'ї сторін буде
порушувати інтереси кожного з
подружжя.

Крім того, у зв'язку із ситуацією, що
склалася на момент розірвання шлюбу
(тривале знаходження неповнолітніх
дітей із матір'ю з моменту фактичного
розпаду сім'ї, окреме мешкання сторін),
суд визначає місце проживання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 - разом із матір'ю.

Відповідно до ст. 113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим

прізвищем або відновити своє дошлюбне
прізвище. У наданій суду заяві
відповідачка просила після розірвання
шлюбу з позивачем залишити їй шлюбне
прізвище - «ОСОБА_2». На підставі
вищевказаних положень законодавства,
суд задовольняє вимоги відповідачки
щодо обрання прізвища після розірвання
шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі
розірвання шлюбу судом, шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК
України, ст.ст. 51, 56, 110-112, 113, 114 Сімейного
кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 04.09.1998 року Відділом
реєстрації актів громадянського стану
Приморської райадміністрації
виконкому Одеської міськради, актовий
запис № 417, що мають двоє неповнолітніх
дітей, - розірвати.

У зв'язку із обставинами, що склалися на
момент розірвання шлюбу, суд визначає,
що неповнолітні діти: син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишаються проживати із
матір'ю - ОСОБА_2.

Після розірвання шлюбу залишити
відповідачці її шлюбне прізвище -
«ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.І. Дудник