Номер провадження: 22-ц/785/2125/14
Номер справи місцевого суду: 521/8410/13-ц
Головуючий у першій інстанції Жуган
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Виноградової Л.Є.,
Сегеди С.М.,

при секретарі: Жус І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом Одеського державного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_2 про відшкодування витрат за
період навчання, за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 05 грудня 2013 року, -

встановила:

30 листопада 2012 року Одеський державний
університет внутрішніх справ
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2
про відшкодування витрат за період
навчання, посилаючись на те, що 17.09.2010
року між Одеським університетом
внутрішніх справ, Головним управлінням
МВС України в Одеській області та
ОСОБА_2 було укладено договір про
підготовку фахівця в Одеському
державному університеті внутрішніх
справ.

Згідно до умов зазначеного договору
позивач зобов»язався забезпечити
теоретичну та практичну підготовку
фахівця згідно із навчальними планами
та програмами тощо, а відповідач, в свою
чергу, зобов»язався після закінчення
навчання прибути до місця призначення,
приступити до виконання службових
обов»язків за посадою, на яку
призначений і відпрацювати не менше
трьох років.

Наказом ГУМВС України в Одеській
області № 110 о/с від 19.03.2012 року
лейтенанта міліції ОСОБА_2, дільничого
інспектора міліції сектора ДІМ
Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ
ГУМВС України, було звільнено з органів
внутрішніх справ України у запас ЗСУ за
власним бажанням, чим відповідачем
було порушено умови договору від 17.09.2010
року про підготовку фахівця, що є
підставою для відшкодування ним
позивачу витрат за період навчання в
розмірі 45118,36 грн. та судових витрат.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 05 грудня 2013 року позовні
вимоги Одеського державного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_2 про відшкодування витрат за
період навчання було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача в
відшкодування витрат за період
навчання 45118,36 грн. та судові витрати у
розмірі 451,18 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу у якій просить
рішення суду скасувати, постановити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги Одеського державного
університету внутрішніх справ в
частині стягнення з ОСОБА_2 - 10990,31 грн., а
в задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, пояснення
сторін, що з'явилися, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає апеляційну скаргу такою, що
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, районний суд
виходив з того, що 17 жовтня 2010 року між
позивачем з однієї сторони та
відповідачем з другої було укладено
договір про підготовку за державним
замовленням на денній формі навчання
фахівця освітньо-кваліфікаційного
рівня "спеціаліст" за напрямком
підготовки "Право" у Одеському
државному університеті внутрішніх
справ.

Згідно до п. 2 зазначеного договору
ОДУВС зобов"язався забезпечити
теоретичну та практичну підготовку
фахівця згідно з навчальними планами
та програмами і вимогами
освітньо-кваліфікаційних рівнів,
забезпечити особу харчуванням, речовим
майном та грошовим утриманням,
працевлаштувати випускника після
закінчення повного курсу навчання та
одержання відповідної кваліфікації.

Відповідач, згідно до п. 2.3.5. цього ж
договору зобов"язався після закінчення
навчання прибути до місця призначення
у термін, визначений у направленні на
роботу, приступити до виконання
службових обов"язків за посадою, на яку
призначений і відпрацювати не менше
трьох років.

Позивач свої зобов"язання по договору
виконав у повному обсязі, забезпечив
належний рівень теоретичної та
практичної підготовки фахівця, надав
випускникові роботу.

Відповідач 19 березня 2012 року
звільнився у запас з посади
дільничного інспектора міліції
сектора ДІМ Хмельницького В.М.
Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України за
власним бажанням, відпрацювавши на
посаді, на яку був призначений 8 місяців
22 дні замість необхідних трьох років, а
отже повинен відшкодувати повністю
витрати на його навчання.

Посилання відповідача на те, що
фактично на його навчання і утримання
університетом було затрачено не 45118
грн, а лише 10990 грн, не може бути
покладено у основу рішення про
часткове задоволення позову, оскільки
згідно до п. 4.2 Договору встановлено, що
у разі дострокового розірвання
договору здійснюється розрахунок
фактичних витрат за відповідними
видами забезпечення згідно з нормами
утримання на день, який зазначено у
наказі про відрахування з навчального
закладу та звільнення з органів
внутрішніх справ.

Указаній договір відповідач підписав,
а значить погодився із його змістом.

Саме у визначеному цим пунктом
договору порядку і було проведено
розрахунок фактичних затрат на
навчання відповідача, тому на думку
судової колегії, стягненню підлягає
вся сума, заявлена у позові.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись: п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319
ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 05 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області:

Н.А. Кононенко

Л.Є. Виноградова

С.М. Сегеда