КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
Провадження № 2/268/259/14
Справа № 268/3511/13-цР і ш е н н я
і м е н е м У к р а ї н и
Кіровський районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:
головуючий суддя
за участю сторін: позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в м. Макіївка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - міський відділ
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Макіївського
міського управління юстиції в
Донецької області, про визнання
батьківства, внесення змін до актового
запису про батьківство, видачу нового
свідоцтва про народження,
10 вересня 2013 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
міський відділ реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Макіївського міського управління
юстиції в Донецької області, про
визнання батьківства, внесення змін до
актового запису про батьківство,
видачу нового свідоцтва про
народження, мотивуючи свої вимоги тим,
що кровним батьком дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2, який в
офіційному порядку як батько дитини не
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала заявлені вимоги,
посилаючись на факти і обставини
викладені в позовній заяві, та
пояснила, що вона у період часу з липня
2012 року по січень 2013 року проживала з
ОСОБА_2 однією сімєю, але вони не
перебували в шлюбі між собою. За час
проживання однією сімєю з відповідачем
вони запланували сумісну дитину и в
кінці серпня 2012 року вона завагітніла.
З грудня 2012 року вони з відповідачем
припинили сумісне проживання, у зв'язку
з тим, що відповідач втратив до неї
почуття любові та поваги, однак
зазначив, що своє батьківство до дитини
він визнає. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила
дитину - сина ОСОБА_3. Однак відповідач
відмовився зареєструвати дитину на
себе, тому запис про батька дитини у
Книзі реєстрації народжень був
проведений за прізвищем матері, а ім'я
та по батькові - зі слів матері дитини.
Посилаючись на наведені обставини та
їх правове обгрунтування, позивачка
просить суд визнати батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 та зобов*язати
міський відділ реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Макіївського міського управління
юстиції в Донецькій області внести
відповідні зміни в актовий запис № 503
від 12 червня 2013 року, вказавши батьком -
ОСОБА_2 та видати нове свідоцтво про
народження дитини на ім*я ОСОБА_3.
Відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнав
у повному обсязі, погодившись з
обставинами, викладеними позивачкою,
та у судовому засіданні пояснив, що з
липня 2012 року по січень 2013 року
проживав з ОСОБА_1 однією сімєю, але
вони не перебували в шлюбі між собою.
За час проживання однією сімєю вони з
позивачкою вони запланували сумісну
дитину и в кінці серпня 2012 року остання
завагітніла. З грудня 2012 року вони
припинили припинили сумісне
проживання. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1
народила дитину, однак він відмовився
зареєструвати дитину на себе, тому
запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень був проведений за
прізвищем матері, а ім'я та по батькові -
зі слів матері дитини. Однак, на даний
час він визнає себе батьком дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, він відвідує сина
та надає позивачці та дитині
нерегулярну матеріальну допомогу, у
зв'язку з чим не заперечує проти
задоволення заявлених вимог.
Представник третьої особи -
начальник міського відділу реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Макіївського міського
управління юстиції в Донецької
області, який належним чином був
повідомлений про день, час і місце
судового засідання, не використав
наданого законом права на участь у
судовому засіданні, надавши письмову
заяву про розгляд справи за його
відсутності. При вирішенні спору
покладається на розсуд суду.
Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК
України ), суд установив наступне.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з липня 2012 року по
січень 2013 року фактично перебували у
шлюбних відносинах без реєстрації
шлюбу в органах реєстрації актів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з січня 2013 року
припинили шлюбні відносини, не
проживали однією сім'єю, мали окремий
бюджет і не вели сумісне господарство,
між собою не спілкувалися. З цього ж
часу вони проживали за різними
Зазначені факти і обставини визнані
сторонами у судовому засіданні, тому у
відповідності до правил частини 1
статті 61 ЦПК України не підлягають
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного
кодексу України при народженні дитини
у матері, яка не перебуває у шлюбі, у
випадках, коли немає спільної заяви
батьків, заяви батька або рішення суду,
запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень провадиться за
прізвищем матері, а ім.»я по батькові
дитини записується за її вказівкою.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька
дитини внесені згідно до ст. 135
Сімейного кодексу України, що
підтверджено свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, виданим 12
червня 2013 року міським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Макіївського міського
управління юстиції у Донецькій
Як вбачається з домової книги
малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
самого народження зареєстрований за
адресою матері ОСОБА_1: АДРЕСА_1.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 128 Сімейного
кодексу України, за відсутності заяв,
право на подання яких встановлено
статтею 126 цього Кодексу, батьківство
щодо дитини може бути визнане за
рішенням суду. Позов про визнання
батьківства приймається судом, якщо
запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень вчинено
відповідно до частини першої статті 135
цього Кодексу.

Оскільки запис про батька дитини у
Книзі реєстрації народжень вчинено
відповідно до частини першої статті 135
цього Кодексу, а подання спільної заяви
матері та батька дитини щодо
батьківства у зв'язку зі смертю матері
дитини неможливе, батьківство щодо
дитини згідно вимог ч. ч. 1, 4 ст. 128
Сімейного кодексу України може бути
визнане за рішенням суду.

Частиною 3 статті 128 СК України
встановлено, що позов про визнання
батьківства може бути пред'явлений
матір'ю, опікуном, піклувальником
дитини, особою, яка утримує та виховує
дитину, а також самою дитиною, яка
досягла повноліття. Позов про визнання
батьківства може бути пред'явлений
особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позивач є визначеною ч. 3 ст. 128
Сімейного кодексу України особою, яка
може звернутися до суду з позовом про
визнання батьківства.

Як роз'яснено в пунктах 3 та 9 Постанови
Пленуму Верховного суду України від 15
травня 2006 року N 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» справи про визнання
батьківства щодо дитини, яка
народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд
має вирішувати відповідно до норм СК
України, зокрема ч. 2 ст. 128, на
підставі будь-яких доказів, що
засвідчують походження дитини від
певної особи й зібрані з дотриманням
норм цивільного процесуального
законодавства. Відповідно до статей 213,
215 ЦПК України рішення щодо визнання
батьківства (материнства) має
ґрунтуватися на всебічно перевірених
судом даних, що підтверджують або
спростовують заявлені вимоги чи
заперечення проти них.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

На протязі судового розгляду справи
сторони клопотань про проведення
судово-генетичної експертизи не
заявляли, посилаючись на те, що факт
кровного споріднення між позивачем та
дитиною ніким не оспорюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову, суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Визнання ОСОБА_2 позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача та третьої особи,
проаналізувавши з урахуванням
положень ст. 212 ЦПК України встановлені
фактичні обставини по справі в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про те, що ОСОБА_2 є кровним батьком
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з
чим позовні вимоги про визнання
батьківства є належними до
задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 145 СК
України прізвище дитини визначається
за прізвищем батьків. Якщо мати, батько
мають різні прізвища, прізвище дитини
визначається за їхньою згодою.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 наполягала на зміні відомостей
в актовому записі про народження щодо
батька дитини, однак прізвище дитини -
ОСОБА_3 просила залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні не заперечував на зміні
прізвища дитини на його прізвище як
батька.

У зв'язку з чим прізвище та
ім'я по батькові дитини - ОСОБА_3 мають
бути залишені без змін.

Спірні правовідносини щодо внесення
змін в актовий запис врегульовано
положеннями Закону України від 1 липня
2010 року N 2398-VI «Про державну реєстрацію
актів цивільного стану», Правилами
внесення змін до актових записів
цивільного стану, їх поновлення та
анулювання, затвердженими наказом
Міністерства юстиції України від 12
січня 2011 року 96/5, зареєстрованими в
Міністерстві юстиції України 14 січня
2011 року за N 55/18793

У відповідності до положень ст. 22
Закону N 2398-VI внесення змін до актового
запису цивільного стану проводиться
відповідним органом державної
реєстрації актів цивільного стану за
наявності достатніх підстав, на
підставі особистої заяви визначеного
Законом кола осіб. Зміни до актового
запису цивільного стану вносяться
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану за місцем зберігання
відповідного актового запису.

Підпунктом 2.13.1 Правил внесення змін до
актових записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання визначено, що
підставою для внесення змін в актові
записи цивільного стану є, зокрема,
рішення суду про визнання
батьківства.

Водночас, розділом ІІ зазначених
Правил передбачено, що зміну до
актового запису відповідний відділ
державної реєстрації актів
цивільного стану здійснює у випадку
виконання зустрічних обов'язків
заявника, зокрема, подання заяви про
внесення змін до актового запису, що
має бути заповнена розбірливо із
наданням вичерпних відповідей на всі
запитання, із наданням заявником
свідоцтва про державну реєстрацію
актів цивільного стану, у яких
зазначені неправильні, неповні
відомості або відомості, які
підлягають зміні, інших документів,
необхідних для розгляду заяви та
вирішення питання по суті тощо.

Суд враховує, що зобов'язальні
правовідносини є особливим видом
захисту порушених або оспорюваних прав
осіб та тягнуть за собою правові
наслідки, визначені главою 7 Закону
України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV «Про
виконавче провадження».

Вказані обставини свідчать про те, що
обов'язку відділу державної реєстрації
актів цивільного стану внести зміни до
акту цивільного стану відповідає
зустрічний обов'язок заявника вчинити
певні дії, в зв'язку з чим покладення на
відповідача одностороннього обов'язку
внести зміни до актового запису, як
того вимагає позивач, суперечить
закону.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України
передбачено право кожної особи в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Приписами ч. 6 ст. 22 Закону N 2398-VI прямо
передбачено, що після внесення змін до
актового запису цивільного стану
заявнику повторно видається свідоцтво
про державну реєстрацію акта
цивільного стану.

Наведене свідчить про
необґрунтованість вимог ОСОБА_1 щодо
покладення на міський відділ
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Макіївського
міського управління юстиції в
Донецької області зобов'язання видати
нове свідоцтво про народження на ім*я
ОСОБА_3,.

Позивачка не наполягає на
компенсації за понесені судові
витрати, пов'язані із зверненням до
суду і розглядом цивільної справи.

На підставі вищенаведеного,
керуючись статтями 3, 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214,
215 Цивільного процесуального кодексу
України, статтями 3, 122, 128, 129 Сімейного
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - міський відділ
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Макіївського
міського управління юстиції в
Донецької області, про визнання
батьківства, внесення змін до актового
запису про батьківство, видачу нового
свідоцтва про народження,
задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
громадянин України, є батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Міському відділу реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Макіївського міського управління
юстиції в Донецької області внести в
порядку, встановленому чинним
законодавством України, визначені
даним рішенням зміни до актового
запису № 503 від 12 червня 2013 року,
складеного міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Макіївського
міського управління юстиції в
Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може
подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд
м. Макіївки протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
А.І.Ситенко