Справа № 363/3994/13ц Головуючий у І
інстанції Підкурганний В.В.Провадження
№ 22-ц/780/2393/14 Доповідач у 2
інстанції МалородКатегорія 56
УХВАЛА

Іменем України

27 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого Малорода О.І.

суддів: Ігнатченко Н.В., Поліщука М.А.

при секретарі Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Київ

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Вишгородського
районного суду Київської області від 12
лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Вишгородська філія експлуатації
газового господарства ПАТ
«Київоблгаз», Державна
архітектурно-будівельна інспекція
Київської області про відновлення
становища, що існувало до порушення, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду та, уточнивши свої позовні вимоги,
просив зобов'язати відповідача
відновити становище, що існувало до
порушення - привести у відповідність до
Державних будівельних норм
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень», а саме:
прибрати або перемістити, у
відповідності до вимог щодо відстані
сусідньої ділянки, льох (підвал);
привести добудову садового будинку на
земельній ділянці АДРЕСА_1 через
виведення труби у напрямку, відмінному
від напрямку знаходження будинку по
АДРЕСА_2, що належить позивачу; стягнути
з відповідача судові витрати.

Мотивував тим, що ділянка відповідача є
суміжною з його земельною ділянкою.
Відповідач в ході проведення
реконструкції будинку АДРЕСА_3
Вишгородського району, здійснив
будівництво з порушенням будівельних
норм та статуту товариства, а саме -
відстань від добудови відповідача до
межі його земельної ділянки складає 0,7
м, а з урахуванням льоху - 0 м.

Крім того, вказав, що у 2013 році
відповідач замовив, облаштував та
виконав роботи по газифікації будинку
та спрямував трубу турбіни в напрямку
його будинку.

Рішенням суду в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити.

Мотивує тим, що суд першої інстанції не
дав належну оцінки доводам та не
дослідив обставини справи, здійснив
розгляд справи не об'єктивно, що
суперечить положенням процесуального
законодавства.

Зазначає, що відповідач здійснив
будівництво, порушивши вимоги
будівельних норм та положень Статуту
СТ «Озерне» - відстань від будинку
відповідача до межі ділянки становить
0,7 м, з урахування входу до льоху - 0 м.
Вказане порушення підтверджується
Актом посадових осіб СТ «Озерне» від 16
вересня 2013 року.

Крім того, вказує, що прибудова
садового будинку відповідача не
відповідає проекту і виходить за межі
зони забудови.

Також зазначає, що у 2013 році
відповідачем було виконано роботу по
газифікації будинку, трубу турбіни
газового опалення було виведено у
напрямку подвір'я позивача, в порушення
положень п. 3.25 Державних будівельних
норм «Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських поселень»
360-92.

З посиланням на положення ст. 39 п. 9 ЗУ
«Про регулювання містобудівної
діяльності», вказує, що в порушення
вимог вказаної статті у відповідача
були відсутні документи, необхідні для
проведення робіт з газифікації
будинку.

Апеляційну скаргу слід відхилити.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач є власником земельної
ділянки площею 0,0525 га на території
Новосілківської сільської ради
Вишгородського району Київської
області відповідно до договору
купівлі-продажу від 8 квітня 2010 року та
власником садового будинку АДРЕСА_3

Позивач є власником земельної ділянки
площею 0,0525 га на території
Новосілківської сільської ради
Вишгородського району Київської
області та власником садового будинку
АДРЕСА_1

Відповідно до декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
зареєстрованій Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 28 листопада 2013
року, належний відповідачу садовий
будинок з добудовою є таким, що готовий
до експлуатації.

Крім того судом встановлено, що
газопостачання будинку відповідача
проведено відповідно до розробленого
проекту, що також пройшов необхідні
затвердження.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про те, що позовні вимоги в частині
прибирання або переміщення у
відповідності до вимог щодо відстані
сусідньої ділянки льох (підвал) та
приведення добудови садового будинку
на земельній ділянці НОМЕР_1 до меж,
визначених чинними нормами (прибрати
або перемістити) - задоволенню не
підлягають.

Посилаючись на положення ст. 39 ЗУ « Про
регулювання містобудівної
діяльності», суд мотивував свій
висновок тим, що у випадку недотримання
відповідачем будівельних норм,
державних стандартів і правил при
реконструкції будинку відповідача,
рішення про готовність об'єкта до
експлуатації Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю не
було б прийняте.

Крім того, суд першої інстанції
зазначив, що позивачем, всупереч вимог
ст. 60 ЦПК України, не було надано
доказів, що проектом газифікації
будинку відповідача та встановленням
опалення було порушено права позивача.

З урахуванням вищезазначеного, суд
дійшов висновку про те, що підстав для
задоволення позову в частині
зобов'язання відповідача реалізувати
проект газифікації будинку АДРЕСА_3
щодо виведення труби у напрямку,
відмінному від напрямку знаходження
будинку НОМЕР_1, що належить позивачеві
- також немає.

Колегія вважає, що суд вірно встановив
обставини справи та дав їм належну
правову оцінку.

Так, відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції, з висновками
якого погоджується колегія, дійшов
висновку, що позивачем не доведено факт
порушення відповідачем його прав, а
саме не надано доказів, що відповідач
здійснив будівництво садівничого
будинку з порушенням будівельних норм
і правил.

Висновки суду відповідають
встановленим обставинам справи, а
заперечення викладені в апеляційній
скарзі не містять доводів, які б
спростовували законність і
обґрунтованість ухваленого судом
першої інстанції рішення.

Положеннями Державних будівельних
норм В.2.5-20-2001 «Інженерне обладнання
будинків і споруд» розділу 6 «Зовнішні
мережі та споруди. Газопостачання»,
відповідно до яких проводиться
газифікація громадських будівель, не
врегульовано питання заборони
застосування горизонтального способу
відводу продуктів згоряння від
газового обладнання безпосередньо в
сусідські двори одноповерхових
будинків приватного сектору.

Оскільки позивачем не було доведено
факту порушення його прав
встановленням горизонтальної труби
газовідводу, колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав задоволення
позовної вимоги - реалізувати проект
газифікації будинку по АДРЕСА_3 через
виведення труби у напрямку, відмінному
від напрямку знаходження будинку
НОМЕР_1, що належить позивачеві.

Наданий апеляційному суду лист про
виявлені порушення не спростовує
висновків суду, поскільки обстеження
домоволодіння проводилось 7 березня 2014
року тобто після ухвалення судом
першої інстанції даного рішення та
після реєстрації декларації про
готовність об'єкта садового будинку до
експлуатації.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України
колегія відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін.

Керуючись ч. 1 ст. 308, 315 ЦПК України
колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 12 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: