АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/413/2014 Головуючий в І
інстанції: Корецький Д.Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 08 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової
К.Г.

Суддів: Пузанової
Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3 на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 27 листопада 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_3 до Першої
Херсонської державної нотаріальної
контори про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Першої Херсонської
державної нотаріальної контори про
зняття арешту з майна, посилаючись на
те, що маючи намір розпорядитися своєю
власністю дізнався, що 14.06.1990 року
Другою державною нотаріальною
конторою було накладено арешт на все
належне йому майно, а 04.10.2005 року арешт
був перенакладений Першої Херсонською
державною нотаріальною конторою.

Незважаючи на відсутність спору щодо
майна, нотаріальна контора не знімає
арешт, у зв'язку з чим просить суд зняти
арешт з належного йому нерухомого
майна, у тому числі земельної ділянки,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1,
накладений 14.06.1990 року, перенакладений
Першою Херсонською державною
нотаріальною конторою 04.10.2005 року,
зареєстрованого в Державному реєстрі
речових права на нерухоме майно за
№904451.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 27.11.2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє
від імені ОСОБА_3 просить рішення суду
першої інстанції скасувати, ухвалити
нове про задоволення позовних вимог,
зазначаючи про те, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи та нормам матеріального права.
Зокрема, суд першої інстанції не
прийняв до уваги його доводи про
неможливість надання відомостей
відносно обставин накладення арешту,
якими на його думку могло бути його
бажання отримати позику, проте на даний
час організація, з якою обговорювалась
така можливість припинила свою
діяльність.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив із
відсутності інформації в нотаріальній
конторі щодо підстав накладення
заборони на майно позивача, та не
зазначення ним органу на підставі
відомостей, якого було накладено
заборону.

Проте погодитись із таким висновком
суду не можна.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дії і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Судом установлено та підтверджено
матеріалами справи, що Другою
Херсонською державною нотаріальною
конторою відповідно до реєстру
реєстрації заборони відчуження жилих
будинків (частини будинків) та квартир
в багатоквартирному будинку житлово -
будівельного кооперативу
індивідуальних забудовників, а також
арештів (заборони) накладених на
будинки судовими та слідчими органами
за 1986-2003 року, 14 червня 1990 року на майно
ОСОБА_3, який мешкав у АДРЕСА_1, було
накладено заборону.

Зазначене обтяження перенакладено
Першою Херсонською державною
нотаріальною конторою 04.10.2005 року, як
таке, що є архівним.

За повідомленням Першої Херсонської
державної нотаріальної контори будь -
які відомості, підстави та обставини,
щодо арешту майна ОСОБА_3 в
нотаріальній конторі відсутні (а.с. 62).

При перегляді справи в апеляційному
порядку представник позивача,
пояснила, що в 1990 році ОСОБА_3 мав намір
взяти позику в Ощадному банку для
будівництва житлового будинку, проте
обставини змінилися і він грошові
кошти не отримав.

На підтвердження зазначеного надала
копію зобов'язання члена житлово -
будівельного кооперативу,
індивідуального позичальника від
15.06.1990 року, з якого вбачається, що
ОСОБА_3 отримав позику в сумі 16000
карбованців на будівництво житлового
будинку до 01.07.1992 року зі строком
погашення позики до 01.07.2017 року.

Зазначене зобов'язання підписано
головою житлово - будівельного
кооперативу, головним бухгалтером та
перевірено і прийнято кредитним
працівником установи «Ощадбанку».

Судом апеляційної інстанції у розгляді
справи оголошувалася перерва для
витребування у Херсонського обласного
управління публічного акціонерного
товариства «Ощадбанк» відомостей щодо
отримання ОСОБА_3 15.06.1990 року позики в
розмірі 16000 карбованців у відділенні
«Ощадбанк» та відомостей щодо
накладення, у зв'язку з цим за заявою
банку арешту на майно ОСОБА_3

Згідно відповіді Херсонського
обласного управління публічного
акціонерного товариства «Ощадбанк»
станом на 01.04.2014 року, клієнт ОСОБА_3 не
зареєстрований, відповідно рахунки
відсутні.

Інформація щодо зобов'язання від 15.06.1990
року відсутня у зв'язку із закінченням
строків зберігання документів.

Таким чином, за обставинами справи
встановлено, що підставою накладення
14.06.1990 року арешту на майно ОСОБА_3 було
вирішення ним питання щодо оформлення
позики для індивідуального
будівництва житлового будинку у
відділенні «Ощадбанку», проте на
теперішній час будь - які грошові
зобов'язання ОСОБА_3 перед Херсонським
обласним управлінням публічного
акціонерного товариства «Ощадбанк»
відсутні.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що обставини, що обумовили
накладення заборони відчуження майна
належного позивачу відсутні, що є
підставою для зняття заборони
відчуження майна, а тому рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про задоволення позову з
наведених вище підстав.

На підставі викладеного, Закону
України «Про нотаріат», ст.ст. 317, 319 ЦК
України. керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від
імені ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 27 листопада 2013 року
скасувати і ухвалити нове.

Зняти арешт з усього майна належного
ОСОБА_3 накладений 14.06.1990 року Другою
державною нотаріальною конторою та
перенакладений Першою державною
нотаріальною конторою 04.10.2005 року.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено
протягом двадцяти днів з часу
проголошення до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: