22-ц/775/171/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого Песоцької Л.І.

Ткаченко Т.Б., Мальцевої Є.Є.

при секретарі Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_3 до приватного
підприємства агрофірма
«Пречистівське» про відшкодування
моральної шкоди за апеляційною скаргою
приватного підприємства Агрофірма
«Пречистівське» на заочне рішення
Волноваського районного суду
Донецької області від 25 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з даним позовом і, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року її чоловік,
ОСОБА_4, під час роботи слюсарем на
приватному підприємстві агрофірма
«Пречистівське» (далі ПП Агрофірма
«Пречистівське») загинув внаслідок
нещасного випадку на виробництві, чим
їй завдана моральна шкода, просила
стягнути з відповідача на її користь у
відшкодування моральної шкоди 75000 грн.

Заочним рішенням Волноваського
районного суду Донецької області від 25
жовтня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково, стягнуто з ПП агрофірма
«Пречистівське» на її користь у
відшкодування моральної шкоди 50000 грн.

Ухвалою Волноваського районного суду
Донецької області від 28 листопада 2013
року заява ПП агрофірма
«Пречистівське» про перегляд заочного
рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ПП агрофірма
«Пречистівське», посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду змінити в частині розміру
відшкодування шкоди і стягнути з
підприємства на користь ОСОБА_3 25000 грн.

У судове засідання ОСОБА_3 не з'явилась,
про розгляд справи повідомлена,
просить справу розглянути за її
відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників ПП агрофірма
«Пречистівське» Глущенка В.П. і
Чеботарь Л.С., які підтримали доводи
скарги, представника позивача ОСОБА_7,
який заперечував проти задоволення
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

У відповідності з вимогами ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом встановлено, що чоловік
позивачки ОСОБА_4 працював слюсарем на
ПП агрофірма «Пречистівське».
ІНФОРМАЦІЯ_1 року внаслідок нещасного
випадку на виробництві він загинув при
виконанні трудових обов'язків.

Згідно з висновками акту форми Н-1 і
акту спеціального розслідування
нещасного випадку зі смертельним
наслідком від 18 липня 2012 року ОСОБА_4
був смертельно травмований внаслідок
обрушення бункерів із зерном. Основною
причиною обрушення визнано відхилення
від типового проекту та діючих
державних будівельних норм при монтажі
несучої конструкції бункерів і
незадовільний технічний стан цієї
конструкції, а саме встановлено:
непровар зварних швів; катет шву 1,5 мм,
що у 3 рази менше нормативного;
відсутність фасонків на базі колон;
торці колон не фрезеровані, болтові
з'єднання виконані без шайб; частина
розкосів відсутня з вини
будівельників, частина демонтована до
аварії; відсутні хрестообразні зв'язки
між колонами та горизонтальна зв'язка
по верху і по низу колон.
Організаційною причиною нещасного
випадку визнано незадовільне
функціонування системи управління
охороною праці (а.с. 4-9).

Особами, дії та бездіяльність яких
призвели до даного нещасного випадку
комісія визнала підприємство, яке
проводило будівельні та монтажні
роботи по встановленню конструкцій
бункерів у приміщенні зернотоку та
директора ПП Агрофірма
«Пречистівське», який порушив вимоги
п.1.1 НПАОП 0.00-4.21-04 «Типових положень про
службу охорони праці» та ст. 13 Закону
України «Про охорону праці»,
затвердженого 21 листопада 2002 року за №
229-IV. Вина потерпілого не встановлена.

З актів вбачається, що причиною смерті
ОСОБА_4 стала розчавлена сполучена
травма, яка поєднана з комбінованою
травмою тіла з багатоуламковим
переломом кісток склепіння та основи
черепа, розчавлення речовини головного
мозку, численними рваними ранами
голови, шиї, грудної клітини зліва,
проміжності, множинними двосторонніми
переламами ребер з переламами хребта,
кісток тазу з розчавленням серця,
легень, печінки, селезінки, лівої нирки,
які були ускладнені розвитком
травматичного шоку (а.с. 5 зв.).

Частково задовольняючи позов про
відшкодування моральної шкоди, суд
виходив з того, що з вини відповідача,
загинув чоловік позивачки, внаслідок
чого їй завдана моральна шкода. З
висновком суду не можна не погодитись.

Згідно ст. 153 КЗпП України на всіх
підприємствах, в установах,
організаціях створюються безпечні і
нешкідливі умови праці. Забезпечення
безпечних і нешкідливих умов праці
покладається на власника або
уповноважений ним орган. Умови праці на
робочому місці, безпека технологічних
процесів, машин, механізмів,
устаткування та інших засобів
виробництва, стан засобів колективного
та індивідуального захисту, що
використовуються працівником, а також
санітарно-побутові умови повинні
відповідати вимогам нормативних актів
про охорону праці.

Частина 1 ст. 1167 ЦК України встановлює
загальне правило, відповідно до якого
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди настає за наявності
загальної підстави - наявності
моральної (немайнової) шкоди, а також за
наявності всіх основних умов
відповідальності, а саме:
неправомірної поведінки, причинного
зв'язку та вини заподіювача.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна
шкода, завдана смертю фізичної особи,
відшкодовується її чоловікові
(дружині), батькам (усиновлювачам),
дітям (усиновленим), а також особам, які
проживали з нею однією сім'єю.

З актів форми Н-1 та акту спеціального
розслідування нещасного випадку,
внаслідок якого загинув ОСОБА_4
вбачається, що причинами нещасного
випадку визнано будівництво та монтаж
несучої конструкції бункерів
приміщення зернотоку ПП агрофірма
«Пречистівське» з порушенням проекту
та норм ДБН і незадовільний технічний
стан цієї конструкції на час нещасного
випадку.

Відповідальними особами, які допустили
ці порушення визнані підприємство, яке
проводило будівельні роботи і приватне
підприємство агрофірма
«Пречистівське» в особі його
директора.

Посилання відповідача на наявність
вини потерпілого ОСОБА_4 у нещасному
випадку є неспроможними і такими, що
спростовуються висновками комісії
щодо розслідування нещасного випадку,
в склад якої входили і уповноважені
особи ПП «Пречистівське».

Будь-яких доказів цим доводам не
надано.

Забезпечення працівникам безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган.
Тому не можна погодитись з доводами
відповідача про те, що суд мав
визначити у процентному відношенні та
врахувати вину будівельного
підприємства, яке у 1989 році виконувало
роботи з монтажу конструкції бункерів.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 посилалась
на те, що у зв'язку з втратою чоловіка,
близької їй людини, вона зазнала тяжких
моральних страждань, душевного болю,
порушилися нормальні життєві зв'язки,
виникла необхідність докладати
додаткових зусиль для організації
праці та побуту. За віком вона є
непрацездатною і саме чоловік
забезпечував сім'ю.

З урахуванням конкретних обставин
справи, характеру та обсягу заподіяних
позивачці моральних та фізичних
страждань, колегія суддів вважає, що
визначений судом розмір відшкодування
моральної шкоди є співмірним
спричиненій шкоді і рішення відповідає
засадам справедливості,
добросовісності та розумності.

Посилання на порушення судом правил
підсудності не відповідають вимогам
ст. ст. 109, 110 ЦУПК України.

Рішення суду відповідає вимогам ст. ст.
10, 60, 213-214 ЦПК України, ст. ст. 1168 ЦК
України, ст. 153КЗпП України і підстав
для його зміни немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу приватного
підприємства агрофірма
«Пречистівське» відхилити.

Рішення Волноваського районного суду
Донецької області від 25 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
шляхом протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді