Провадження №: 4-с/752/24/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Новак А.В. при
секретарі Чабанюк Л.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві,-

в с т а н о в и в:

скаржник звернувся до Голосіївського
районного суду м. Києва зі скаргою на
дії Відділу державної виконавчої
служби Голосіївського районного
управління юстиції у м. Києві.

Мотивував свої вимоги тим, що 08 серпня
2013 року державним виконавцем відділу
Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Рибаком Дмитром
Івановичем було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
№ 39289292 на підставі виконавчого листа №
2/2601/3012/12, виданого 21.12.2012 року
Голосіївським районним судом м. Києва
про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» борг в розмірі 1 439 058,43
гривні за судовим рішенням від 18 липня
2012 року про стягнення солідарно з
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» борг в розмірі 1 439 058,43
гривні.

Постанову про відкриття виконавчого
провадження ОСОБА_1 отримала 06
листопада 2013 року, що позбавило
боржника можливості добровільно
виконати рішення суду.

Крім того, 08 серпня 2013 року державним
виконавцем відділу Державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
Рибаком Дмитром Івановичем було
винесено постанову про арешт майна та
оголошення заборони на його відчуження
№ 39289292.

Проте копію постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження від 08.08.2013 року, була
направлена боржнику лише 05 листопада
2013 року, що підтверджується відбитком
штемпеля на поштовому конверті.

Відповідно до ухвали Голосіївського
районного суду м. Києва від 23 січня 2014
року,заочне рішення від 18 липня 2013 року
у цивільній справі за позовом ПАТ
«УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором, процентів
нарахованих за користування кредитом
та пені - скасовано, у зв'язку з чим
скаржник просить суд:

- скасувати постанову про
відкриття виконавчого провадження №
39289292 від 08.08.2013 року винесену державним
виконавцем відділу ДВС Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
Рибаком Д.І. стосовно боржника ОСОБА_1.

- скасувати постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
його відчуження № 39289292 від 08.08.2013 року
винесену державним виконавцем відділу
ДВС Голосіївського районного
управління юстиції у м. Києві Рибаком
Д.І. стосовно боржника ОСОБА_1.

- визнати неправомірною
бездіяльність державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Рибака Д.І.

- визнати неправомірними дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Рибака Д.І.

Представник скаржника в судове
засідання не з'явився. Надіслав до суду
клопотання слухати справу у його
відсутність. Просив суд постановити
ухвалу, якою вимоги скарги
задовольнити.

Державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві в судове
засідання не з'явився з невідомих суду
причин. Про день, час та місце слухання
справи був повідомлений належним
чином. Клопотань про відкладення
розгляду справи до суду не надсилав, а
тому суд вважає за можливе розглянути
скаргу на підставі наявних матеріалів
справи без участі скаржника та
державного виконавця.

Враховуючи зазначене та те, що згідно
вимог ч. 1 ст. 386 Цивільного
процесуального кодексу України скарга
розглядається у десятиденний строк у
судовому засіданні за участю заявника
і державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, рішення, дія чи бездіяльність
якої оскаржуються, суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
скарги за відсутності заявника та
державного виконавця, які належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду скарги.

Вивчивши матеріали справи за скаргою,
які містять, зокрема, копії матеріалів
виконавчого провадження № 39289292, судом
встановлено наступне.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

08 серпня 2013 року державним виконавцем
відділу Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Рибаком Дмитром
Івановичем було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
39289292 на підставі виконавчого листа №
2/2601/3012/12, виданого 21.12.2012 року
Голосіївським районним судом м. Києва
про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» борг в розмірі 1 439 058,43
гривні за судовим рішенням від 18 липня
2012 року про стягнення солідарно з
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» борг в розмірі 1 439 058,43
гривні.

Згідно ч. 3 п. 2 ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження» у заяві про
відкриття виконавчого провадження
щодо виконання рішення про майнове
стягнення стягував має право просить
державного виконавця накласти арешт на
майно та кошти боржника та оголосити
заборону на його відчуження.

08 серпня 2013 року державним виконавцем
відділу Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Рибаком Дмитром
Івановичем було винесено постанову
про арешт майна та оголошення заборони
на його відчуження № 39289292.

Згідно вимог ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження», арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.
Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.
Копії постанови державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня після її винесення
боржнику та банкам чи іншим фінансовим
установам або органам, зазначеним у
частині другій цієї статті та органам,
що ведуть Державний реєстр обтяжень
рухомого майна. Постанова державного
виконавця про арешт коштів чи майна
боржника може бути оскаржена в
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 5 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувану та боржникові.

Згідно частини 1 статті 28 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі не виконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню.

Постанову про відкриття виконавчого
провадження божнику була надіслана 04
листопада 2013 року, що підтверджується
відбитком штемпеля на поштовому
конверті, що є порушенням приписів
Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до частини 6 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
постанова про відкриття виконавчого
провадження може бути оскаржена
сторонами у десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 57 Закону
України «Про виконавче провадження»
копії постанови державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня після її винесення
боржнику.

Постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження
від 08.08.2013 року, була направлена
боржнику лише 05 листопада 2013 року, що
підтверджується відбитком штемпеля на
поштовому конверті.

14 березня 2014 року державним виконавцем
відділу Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Рибаком Дмитром
Івановичем було винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження на
підставі ухвали Голосіївського
районного суду м. Києва № 752/21973/13-ц, про
скасування заочного рішення від 18.07.2013
року у цивільній справі за позовом ПАТ
«УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором, процентів,
нарахованих за користування кредитом
та пені.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону
України «Про виконавче провадження»
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскарженні в порядку, встановленому
цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 82 Закону
України «Про виконавче провадження»
боржник має право оскаржувати рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби виключно в
судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 383
Цивільного процесуального кодексу
України сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважаються, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Відповідно до частини 2 статті 387
Цивільного процесуального кодексу
України, у разі встановлення
обґрунтованої скарги суд визнає
оскарженні рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимоги
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Відповідно до частини 3 статті 387
Цивільного процесуального кодексу
України, якщо оскаржувані рішення, дії
чи бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Відповідно п. 1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 26.12.2003
року «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»
при розгляді справ за скаргами на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та за зверненнями учасників
виконавчого провадження суди мають
керуватися положеннями ст. 55
Конституції України , ст. 6 Конвенції
про захист прав і основних свобод
людини ратифікована Законом України
від 17 липня 1997 р., Закону України «Про
державну виконавчу службу», Закону
України «Про виконавче провадження»,
гл. 31-Г Цивільного процесуального
кодексу України, розд. XIV
Господарського процесуального кодексу
України, іншого законодавства, яким
врегульовано ці питання.

На думку суду, державним виконавцем
відділу Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в місті Києві Рибак Д.І. при
винесенні оскаржуваних постанов від 08
серпня 2013 року про відкриття
виконавчого провадження, яка була
надіслана боржнику 04 листопада 2013 року
та про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, яка була надіслана
боржнику 05 листопада 2014 року, права
скаржника були порушені.

За таких обставин суд, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
посилались сторони, як на підставу
своїх вимог та заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд дійшов висновку
про можливість часткового задоволення
скарги.

Керуючись ст.ст. 208-210, 383-389, 294-296 ЦПК
України,суд,-

в и р і ш и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Рибака Дмитра
Івановича, яка полягає у не направленні
на адресу ОСОБА_1 ,відповідно до частини
5 статті 25 Закону України «Про
виконавче провадження» копії
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження від
08.08.2013 року, яка надсилається не пізніше
наступного робочого дня стягувану та
боржнику.

Визнати протиправною бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Рибака Дмитра
Івановича, яка полягає у не направленні
на адресу ОСОБА_1, відповідно до частини
4 статті 57 Закону України «Про
виконавче провадження» копії
постанови державного виконавця про
арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження від 08.08.2013
року, яка надсилається не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення боржнику.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали, а
ухвалу яку було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя
А.Новак