Головуючий суду 1 інстанції - Резнік
Доповідач - Єрмаков Ю.В.
Провадження № 22ц/782/851/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
м. Луганськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого - Єрмакова Ю.В.,

суддів -Малієнко Н.В., Матвєйшиної О.Б.

при секретарі- Борзило О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного
суду м. Луганська від 30 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного
підприємства "Бест-Авто", ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА :

В грудні 2013 року представник позивача
ОСОБА_4 - ОСОБА_6 звернулась до суду з
позовом до відповідачів про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, який в подальшому
уточнила та остаточно просила стягнути
з відповідача ПП „Бест-Авто" на користь
ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду в
розмірі 45 093,57 грн.; стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
завдану моральну шкоду в розмірі 30000
грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що 05.08.2013 року в м. Луганську
по вул.Коротка, 31 відбулося ДТП за
участю ОСОБА_4, яка керувала
автомобілем марки «TOYOTA-Venza» та водія
ОСОБА_2, який керував автомобілем
Газель СПВ-А0483-РУТА-СПГ, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння. ДТП
відбулося з вини відповідача ОСОБА_2 В
ході зазначеного ДТП позивачку було
травмовано, а її автомобіль отримав
механічні ушкодження, ОСОБА_2 працює
водієм на ПП „Бест-Авто". Власником
автомобіля є ОСОБА_5, страхувальником
автомобілю є ПП «Бест-Авто». На час ДТП
цивільно-правова відповідальність
відповідача ПП «Бест-Авто» була
застрахована ПАТ «СГ «ТАС», яке
здійснило виплату страхової суми за
мінусом франшизи, (а саме 50000 грн. за
мінусом 510 грн.) 49490 грн. Але розмір шкоди
не покрився розміром страхового
відшкодування, оскільки матеріальні
збитки з відновлювального ремонту
складають 80115,68 грн., а тому відповідач
ПП «Бест-Авто», як юридична особа, яка
передала право керування транспортним
засобом ОСОБА_2, повинен відшкодувати
шкоду, яка перевищує суму страхового
відшкодування у сумі 31135,68 грн. Також
величина втрати товарної вартості
транспортного засобу повинна бути
відшкодована відповідачем ПП
«Бест-Авто» у сумі 13057,89 грн., відповідно
до висновку експерта від 07.08.2013 року.
Позивачем також були понесені витрати
по оплаті експертизи від 07.08.2013 року у
розмірі 900 гривень. Також, позивач
вважає, що відповідач ОСОБА_2 повинен
відшкодувати їй моральну шкоду у
розмірі 30000 гривень, яку вона зазнала
внаслідок ДТП, а саме душевні
хвилювання через ушкоджений
автомобіль, дратівливість з цього
приводу, що вплинуло на сімейні
стосунки, відсутність транспортного
засобу, необхідного їй для роботи,
оскільки вона є керівником декількох
магазинів, які розташовані в різних
місцях Луганської області, втрату
прибутків, погіршення стану здоров'я,
оскільки вона в наслідок ДТП отримала
струс головного мозку, у зв'язку з чим
просила задовольнити позов.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 30 січня 2014 року позовні
вимоги задоволено частково, а саме
стягнуто з ПП „Бест-Авто" на користь
ОСОБА_4 матеріальну шкоду у сумі 45093,57
грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 моральну шкоду у сумі 15000 грн.;
стягнуто з ПП „Бест-Авто" на користь
держави судовий збір у сумі 450,94 грн.;
стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у сумі 114 грн.70 коп.

Не погодившись з рішенням суду,
представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, та особа, яка приєдналася до
апеляційної скарги - ПП „Бест-Авто",
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
звернулися з апеляційною скаргою, в
якій просять скасувати рішення суду
першої інстанції, постановити нове
рішення, яким стягнути з ПП „Бест-Авто"
на користь ОСОБА_4 12203,50 грн.
матеріальної шкоди та відмовити в
задоволенні решти позовних вимог у
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
з'явившихся сторін, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції

Згідно зі ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право:

1) постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін;

2) скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування
рішення суду першої інстанції і
закриття провадження у справі або
залишення заяви без розгляду

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду має бути законним та
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно з законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст.214 ЦПК України Під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові
витрати;

7) чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Такі вимоги закону судом першої
інстанції були виконані частково.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції керувався
положеннями ст.ст. 1166, 1187, 1187,1188,1192 ЦК
України, ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» та виходив з
того, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталося з вини відповідача ОСОБА_2, який
перебуває з ПП „Бест-Авто" у трудових
відносинах в якості водія, позивачу
ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду
пошкодженням її автомобіля та
внаслідок чого їй заподіяно і моральну
шкоду, у зв'язку з чим дійшов висновку
про часткову обґрунтованість вимог.

Що стосується висновків суду про
задоволення позову щодо стягнення з
відповідача ПП „Бест-Авто"
матеріальної шкоди в сумі 45093грн.57 коп.,
то в цій частині судова колегія
погоджується з такими висновками суду,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
відповідно до постанови Жовтневого
районного суду м. Луганська від 09.10.2013
року ОСОБА_2 було визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП та йому призначено покарання у
вигляді позбавлення права керування
транспортними засобами на строк один
рік. Зазначеною постановою
встановлено, що 05.08.2013 року о 10 годині 40
хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем СПВ
АО 483 Рута, державний номер НОМЕР_1,
рухався по вулиці Будьоного в районі
улиці Кармелюка у м. Луганську, не
витримав безпечну дистанцію для руху,
внаслідок чого скоїв зіткнення з
автомобілем «Тойота» державний номер
НОМЕР_2, транспортні засоби отримали
механічні ушкодження. Також, в
постанові зазначено, що ОСОБА_2 крім
того скоїв правопорушення, передбачене
ч.4 ст. 130 КУпАП.

Зазначена постанова є чинною.

Таким чином, винною особою у скоєнні
ДТП було визнано ОСОБА_2, який
знаходився на момент ДТП у трудових
відносинах з відповідачем ПП
„Бест-Авто".

Автомобіль марки СПВ-А0483-РУТА-СПГ,
реєстраційний номер НОМЕР_1
зареєстрований на ОСОБА_5, що
підтверджується копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до полісу № АЕ /1045186
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 14.06.2013 року, яким ПАТ «СГ
«ТАС» (страховик) застрахована
цивільно-правова відповідальність ПП
«Бест-Авто» (страхувальник) на строк з
15.06.2013 року до 14.12.2013 року, забезпечений
транспортний засіб автомобіль марки
СПВ-А0483-РУТА-СПГ, реєстраційний номер
НОМЕР_1, розмір франшизи встановлений у
сумі 510 гривень.

Згідно з висновком № 08/06 експертного
авто товарознавчого дослідження по
визначенню матеріальної шкоди,
спричиненої власнику транспортного
засобу марки «TOYOTA-Venza», реєстраційний
номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 від 07.08.2013 року,
матеріальна шкода, спричинена власнику
автомобіля склала 74751,39 грн., з яких
затрати на відновлювальні роботи
склали 61693,50грн., сума втрати товарної
вартості автомобіля - 13057,89 грн.

Цей висновок сторонами не
заперечувався.

Заяв про проведення авто товарознавчої
експертизи від відповідачів до суду не
надходило.

За проведення авто товарознавчого
дослідження № 08/106 ОСОБА_4 було сплачено
900 гривень.

Відповідно до рахунку на оплату № 2703
від 28.08.2013 року, ОСОБА_4 сплатила за
ремонт автомобіля марки «TOYOTA-Venza»
державний номер НОМЕР_2 на користь ТОВ
«Прайм Кар» 80115, 68 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4, зверталась до
лікаря - невропатолога 05.08.2013 року та їй
був поставлений діагноз: ЗЧМТ, струс
головного мозку, що підтверджується
випискою.

ПАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату
страхової суми за мінусом франшизи, (а
саме 50000 грн. за мінусом 510 грн.) 49490 грн.

Таким чином, враховуючи те, що розмір
шкоди не покрився розміром страхового
відшкодування, оскільки матеріальні
збитки з відновлювального ремонту
складають 80115,68 грн., позивачка і
звернулася до відповідача ПП
«Бест-авто», як до юридичної особи, яка
передала право керування транспортним
засобом ОСОБА_2 про відшкодування
завданої шкоди, яка не була покрита
страховим відшкодуванням.

Частина 1 статті 1166 ЦК України
передбачає, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених ч. 2 цієї статті.

В силу ч.1 ст. 1172 ЦК України Юридична або
фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Згідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право,договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до абзацу 2 ст. 1192 ЦК України
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Таким чином, враховуючи наведені вище
обставини, судова колегія приходить до
висновку про те, що у суду першої
інстанції були підстави для стягнення
з відповідача ПП „Бест-Авто"
матеріальної шкоди в сумі 45093грн.57 коп.,
оскільки відповідач ПП „Бест-Авто" на
відповідній правовій підставі
користується джерелом підвищеної
небезпеки. ДТП мало місце з вини ОСОБА_2,
який перебуває з ПП „Бест-Авто" у
трудових відносинах в якості водія і
під час ДТП виконував свої трудові
обов'язки, у зв'язку з чим відповідач ПП
„Бест-Авто" повинен нести
відповідальність за спричинення
матеріальної шкоди позивачці, оскільки
саме діями їх працівника останній було
завдано шкоду.

Доводи апелянта з приводу того, що суд
першої інстанції не прийняв до уваги
висновок проведеного дослідження,
відповідно до якого сумарна
матеріальна шкода становить 74751,39 грн.,
яка складається з 61693,50 - вартість
відновлювальних робіт (чиста
матеріальна шкода) та 13057,89грн. втрата
товарної вартості, а тому саме з цієї
суми необхідно було обраховувати
завдану шкоду, на увагу не заслуговує,
оскільки на момент розгляду справи
пошкоджений транспортний засіб був
відремонтований та на його відновлення
позивачем було витрачено відповідно до
рахунку на оплату зазначених робіт
80115,68грн.. Як пояснила представник
позивача в судовому засіданні в
апеляційній інстанції вказані
розбіжності були пов'язані з тим, що на
момент візуального огляду
транспортного засобу після ДТП
експертом не були виявлені всі
недоліки, які є скритими, та які були
виявлені при ремонті автомобіля на
спеціалізованому СТО. При цьому,
відповідачами не було спростовано
наданої позивачем на обґрунтування
своїх вимог калькуляції з приводу
ремонту автомобіля в сумі 80 115,68грн., які
були витрачені на відновлення
автомобіля, пошкодженого в результаті
ДТП, яке сталося з вини ОСОБА_2, а тому
суд першої інстанції, виходячи з
положень ст.1192 ЦК України, дійшов
правильного висновку щодо врахування
саме цієї суми при вирішенні питання
про відшкодування завданої шкоди,
оскільки на час розгляду справи
автомобіль був вже відремонтований.

Посилання апелянта на те, що судом при
вирішенні питання щодо втрати товарної
вартості неправильно були враховані
положення Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України,
Фондом Державного майна від 24.11.2003
№142/5/2092, на увагу не заслуговує,
оскільки втрата товарної вартості
автомобіля це фактично відшкодування
винним у вчинені ДТП власнику
автомобіля (майбутніх витрат по ціні,
суттєве зменшення ціни на авто, при
продажі). Величина втрати товарної
вартості колісного транспортного
засобу - умовна величина зниження
ринкової вартості колісного
транспортного засобу, відновленого за
нормативними вимогами після
пошкодження, порівняно з ринковою
вартістю подібного непошкодженого
колісного транспортного засобу.

Відповідно до п.8.3 зазначеної Методики
вартість матеріального збитку
визначається як сума вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу складників КТЗ та
величини ВТВ.

Згідно п.8.5.1 Методики величина ВТВ
характеризує фізичний знос, який
виникає у разі пошкодження ДТЗ і
відповідного ремонту унаслідок
передчасного погіршення товарного
(зовнішнього) вигляду, а також
унаслідок зниження міцності чи
довговічності окремих елементів
складових частин, захисних
властивостей покриттів або
застосування для ремонту запасних
частин, які перебували в ужитку чи в
ремонті.

Як вбачається з матеріалів справи,
оцінка вартості пошкоджень
транспортного засобу проведена у
відповідності до чинного
законодавства оцінювачем, який має
відповідний сертифікат та свідоцтво
суб'єкта оціночної діяльності, а тому
підстав для сумніву у її об'єктивності
немає. При цьому, зазначений висновок
експерта не був спростований
апелянтами.

Доводи апелянта про те, що відсутні
підстави для стягнення 900грн. за
проведення експертизи, на увагу не
заслуговують, оскільки ця сума
відноситься до витрат, пов'язаних з
оцінкою завданої матеріальної шкоди
внаслідок скоєння ДТП, тобто ці витрати
пов'язані з усуненням наслідків
дорожньо-транспортної пригоди, і є
прямими матеріальними збитками
позивача, а тому підлягають
відшкодуванню.

Доводи апелянта з приводу того, що
позивачем не заявлялось вимоги про
стягнення з відповідача 510грн. франшизи
на увагу не заслуговує, оскільки, як
вбачається з уточненої позовної заяви
(а.с.61-64), загальною сумою позовних вимог
є 45093,57 коп., яка складається з : 13057,89грн.
- розмір втрати товарної вартості
транспортного засобу; 31135,68грн. - розмір
матеріальної шкоди (різниця між
страховою виплатою та збитками з
відновлювального ремонту
транспортного засобу, в тому числі сума
франшизи -510грн.); 900 грн. сума за
проведення автотоварознавчої
експертизи.

Таким чином, зазначені доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують та не впливають на
правильність прийнятого рішення в цій
частині, а тому рішення суду в цій
частині повинно бути залишено без змін,
а апеляційна скарга без задоволення.

Разом з тим, судова колегія не може
погодитись з висновком суду щодо
стягнення з відповідача ОСОБА_2
моральної шкоди в сумі 15000 грн.,
оскільки в даному випадку він не є
належним відповідачем, оскільки шкода
завдана ним при виконанні трудових
обов'язків, а тому всю
відповідальність, в тому числі і за
моральну шкоду, несе підприємство, з
яким останній знаходився у трудових
відносинах на момент скоєння ДТП, що не
позбавляє позивача звернутися з
відповідним позовом до належного
відповідача, а тому рішення суду першої
інстанції в цій частині підлягає зміні.

Крім цього, з особи, яка приєдналася до
апеляційної скарги ПП "Бест-Авто"
підлягає стягненню судовий збір в сумі
250 грн., оскільки при подачі зазначеної
заяви про приєднання до апеляційної
скарги відповідно до ч. 3 ст.299 ЦК
України останній не був сплачений.

Приписами 309 ЦПК України передбачено,
що підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Оскільки під час вирішення справи
судом першої інстанції неправильно
застосовані норми матеріального права,
ухвалене рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню в частині
стягнення з відповідача ОСОБА_2
моральної шкоди та постановлені в цій
частині нового рішення про відмову в
задоволенні щодо стягнення з
відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди, в
іншій частині рішення суду повинно
бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314,317 ЦПК
України,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та особи,
яка приєдналася до апеляційної скарги -
ПП "Бест-Авто" - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Луганська від 30 січня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до Приватного
підприємства "Бест-Авто", ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
змінити, скасувавши в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
моральну шкоду у сумі 15 000 грн.,
стягнення з ОСОБА_2 на користь держави
судового збору у сумі 114 грн.70 коп. та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з особи, яка приєдналася до
апеляційної скарги - ПП «Бест-Авто» на
користь держави судовий збір в сумі 250
грн.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду Луганської
області набирає чинності негайно, може
бути оскаржена до касаційної інстанції
- Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
проголошення.

Головуючий:

Судді: