РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира
у складі:

головуючого судді - Маслак В.П.,

при секретарі с/з Остапчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,
визнання права власності, зобов"язання
повернути майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом
про стягнення з неї коштів, що
становлять 1/2 вартості автомобіля
марки ВАЗ - 21112 д/н НОМЕР_1, на користь
ОСОБА_3 та виділення їй у власність 1/2
частки автомобіля ВАЗ - 21112 д/н НОМЕР_1,
яка належить ОСОБА_3 Стягнення просить
проводити щомісячно у рівних частинах
з моменту винесення рішення і до
31.12.2016р. Також просить зобов'язати
ОСОБА_3 повернути їй автомобіль ВАЗ - 21112
д/н НОМЕР_1.

Обгрунтовуючи позов вказала, що згідно
рішення Апеляційного суду
Житомирської області від 30.01.2013р. по
справі №0609/2-291/12, що залишено без змін
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ, визнано за ОСОБА_2
та ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини
автомобіля ВАЗ - 21112 д/н НОМЕР_1 за
кожним. Стверджує, що відповідач
ОСОБА_3 порушує її права на вільне
користування автомобілем ВАЗ - 21112 д/н
НОМЕР_1, а тому згідно приписів ст.365 ЦК
України просить суд виділити їй у
власність 1/2 частки автомобіля ВАЗ -
21112 д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3

Позивач у судовому засіданні вимоги
позовної заяви підтримала у повному
обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надіслав заперечення на
позовну заяву від 16.04.2013р., згідно яких
зазначив, що не бажає припинення свого
права власності на автомобіль та
отримання від позивачки невідомої
компенсації. Автомобіль знаходиться у
нього на зберіганні, однак він ним не
користується, оскільки документи на
автомобіль знаходяться у позивача.
Позивачка не довела неможливість
спільного володіння і користування
майном. Припинення права відповідача
на часту у спірному майні призведе до
порушення його прав, оскільки він є
людиною похилого віку та для
пересування йому потрібен автомобіль.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи в межах заявлених
позовних вимог, враховує наступне.

Згідно рішення Апеляційного суду
Житомирської області від 30.01.2013р. по
справі №0609/2-291/12, що залишено без змін
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 08.08.2007р., визнано
за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на
1/2 частини автомобіля ВАЗ - 21112 д/н
НОМЕР_1 за кожним.

Відповідно до ч.1 ст.365 ЦК України, право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо:

1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування
майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що
для припинення права особи на частку у
спільному майні необхідно
встановлення наявності будь-якої із
обставин, передбачених пунктами 1 - 3
частини першої ст.365 ЦК України за
умови, що таке припинення не завдасть
істотної шкоди інтересам співвласника
та членам його сім'ї .

Позивачем не надано доказів та не
спростовано твердження відповідача
про те, що позбавлення останнього права
власності на 1/2 частки автомобіля ВАЗ -
21112 д/н НОМЕР_1 завдасть істотної шкоди
відповідачу.

Часиною 2 ст.365 ЦК України визначено, що
суд постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

З матеріалів справи та пояснень
позивача у судовому засіданні
встановлено, що остання не внесла на
депозитний рахунок суду кошти у сумі
вартості 1/2 частини автомобіля ВАЗ - 21112
д/н НОМЕР_1.

Крім того, позивач не надала суду
докази, що підтверджують вартість
автомобіля ВАЗ - 21112 д/н НОМЕР_1 станом на
момент звернення до суду з позовом. У
судовому засіданні позивач вказала, що
їй не відома вартість автомобіля на
момент розгляду справи, який було
придбано 07.03.2008р. за 53000,00грн. Однак,
після ДТП у 2008р. автомобіль було
пошкоджено, що спричинило зниження
його вартості.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи, що позивачем не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження обставин визначених
ст.365 ЦК України, у задоволенні позову
слід відмовити у повному обсязі за
безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 60, 130, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 355 - 358, 365, ЦК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м.Житомир протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
В. П. Маслак