Справа № 192/72/13- ц
Провадження № 2/192/10/14
У Х В А Л А

11 лютого 2014 рокуСолонянський районний
суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючого судді -
Омелюх В.М.,

при секретарі - Савчуковій
В.В,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у смт.Солоне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору
довічного утримання недійсним та
скасування його державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом
до відповідачів про визнання договору
довічного утримання недійсним та
скасування його державної реєстрації.

На обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що він являється
рідним сином відповідача у справі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, а до смерті проживала в
АДРЕСА_2

За період спільного проживання його
батьки та він вели спільне
господарство, на спільні кошти
будували сільськогосподарські
будівлі, які відповідно до чинного
законодавства були оформлені на
відповідача ОСОБА_3, а коли після смерті
матері він звернувся до державної
нотаріальної контори з метою
оформлення спадщини за законом на
частку майна матері в спільному майні
батьків, то отримав постанову про
відмову у вчиненні нотаріальних дій
№03-31/1098 від 26 липня 2012 року в зв'язку з
відсутністю у матері складу спадкового
майна, а згідно довідки товариства з
обмеженою відповідальністю «Абріс» за
№580 від 18 липня 2012 року, яка була надана
нотаріусу ОСОБА_5 і являлася основною
причиною у відмові в видачі свідоцтва
про право на спадщину, він дізнався, що
власником житлового будинку по АДРЕСА_2
являється відповідачка ОСОБА_2 на
підставі договору довічного утримання
від 29 січня 2011 року. Відчужувачем у
договорі довічного утримання може бути
фізична особа незалежно від її віку та
стану здоров'я, однак вважав, що в
період з 2009 року по день смерті його
мати страждала психічним
захворюванням і її стан здоров'я не
дозволяв розуміти значення своїх дій
по укладанню та підписанню договору
довічного утримання, так як мати могла
збирати на городі колорадських жуків
та їсти їх, в той момент коли її
залишали саму, а також доїдала їжу, яку
давали собаці, в той же час
відмовлялась від їжі, яку надавали їй.
За таких обставин доводилося закривати
ворота та хвіртку на металевий ланцюг,
щоб вона не виходила з двору, оскільки
потім вона не могла потрапити назад.
Коли з нею розмовляли, то вона
поводилася неадекватно, скаржилася на
переслідування її невідомими
привидами та якимись людьми, які
гукають її на кладовище, а на
неодноразові прохання зняти брудний
одяг для прання та змінити його на
чистий, реагувала неадекватно,
говорила, що невідомі особи його
вкрадуть. Крім того, в неї різко
змінювався настрій, вона могла почати
плакати, а також на період укладення
спірного договору вона страждала на
церебросклероз, етеросклеротію, які
проявлялися в систематичних головних
болях, головокружінні, шуму у вухах та
фактичною відсутністю пам'яті.

При житті його мати ОСОБА_4
неодноразово зазначала, що після
смерті її частка майна перейде на його
користь і жодного разу не вказувала на
наявність договору довічного
утримання, що свідчить про те, що
навіть, якщо вона і підписувала його, то
не усвідомлювала значення своїх дій, в
зв'язку з чим правочин, який дієздатна
фізична особа вчинила у момент, коли
вона не усвідомлювала значення своїх
дій та не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені, в зв'язку з чим
він змушений звернутися з даним
позовом до суду.

У судовому засіданні позивачем та
його представником, які підтримали
позов в повному обсязі з підстав
зазначених в позовній заяві, заявлено
клопотання про призначення у справі
посмертної судово-психіатричної
експертизи для визначення психічного
стану ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3,
на період нотаріального посвідчення
оспорюваного правочину - договору
довічного утримання (догляду) від 29
січня 2011 року, оскільки вважали, що на
зазначений період вона знаходилася у
стані, коли не могла розуміти значення
своїх дій та керувати ними, що знайшло
своє підтвердження в судовому
засіданні дослідженими доказами та
показами допитаних свідків.

В судовому засіданні відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник позов
не визнали та заперечували проти його
задоволення, оскільки вважали, що на
момент укладення спірного правочину
ОСОБА_4 розуміла значення своїх дій та
могла керувати ними, в тому числі
розпоряджатися належним їй майном, в
зв'язку з чим у нотаріуса не було
сумнівів в її дієздатності, тому
відсутні визначені законом підстави
для визнання договору довічного
утримання недійсним.

Відповідач ОСОБА_3, який належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, у судове засідання 11
лютого 2013 року не з'явився, про причини
своєї неявки суд не повідомив, в зв'язку
з чим суд ухвалив розглядати
клопотання позивача та його
представника про призначення судової
експертизи у його відсутність,
оскільки його інтереси в судовому
засіданні представляє його
представник з усіма повноваження
сторони у справі (а.с.18).

Представник третьої особи -
Солонянська державна нотаріальна
контора Дніпропетровської області, яка
належним чином повідомлена про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, надавши
письмового листа про розгляд справи у
відсутність їх представника.

Суд, заслухавши думку відповідача
ОСОБА_2, представника відповідачів
ОСОБА_6, які не заперечували проти
призначення у справі посмертної
судово-психіатричної експертизи,
дослідивши матеріали цивільної справи,
приходить до висновку, що оскільки для
вирішення питання про те, чи страждала
за життя померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, 1931
року народження, на психічний розлад на
день вчинення нею оспорюваного
правочину - договору довічного
утримання (догляду) від 29 січня 2011 року
та чи могла вона за станом здоров'я
розуміти значення своїх дій та
керувати ними необхідні спеціальні
знання в області медицини, у справі
відповідно до ст.143 ЦПК України
необхідно призначити посмертну
судово-психіатричну експертизу, яка у
відповідності до ст.145 ЦПК України є
обов'язковою для встановлення
психічного стану особи.

Оскільки для проведення зазначеної
експертизи потрібний значний проміжок
часу, на час проведення експертизи
провадження у справі слід зупинити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 143-145, п.5 ч.1 ст. 202, 203, 208-210 ЦПК
України, суд,

У Х В А Л И В :

Призначити у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
договору довічного утримання
недійсним та скасування його державної
реєстрації посмертну
судово-психіатричну експертизу,
виконання якої доручити
Дніпропетровському міжобласному
центру судово-психіатричних експертиз
(вул. Бехтерева, 1, м. Дніпропетровськ).

На розгляд експертизи поставити
слідуючи питання:

1. Чи страждала за життя померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
мешканка АДРЕСА_2 на психічний розлад
на день вчинення нею оспорюваного
правочину - договору довічного
утримання (догляду) від 29 січня 2011 року
та в якому психічному стані на
зазначений період вона знаходилась?

2. Чи могла ОСОБА_4 за своїм психічним
станом у зазначений період - 29 січня 2011
року розуміти значення своїх дій та
керувати ними?

Для проведення експертизи надати
експертові копію ухвали суду,
матеріали цивільної справи та
амбулаторну карту на ім'я ОСОБА_4

Попередити експерта про
кримінальну відповідальність за ст.384,
385 КК України.

На час проведення експертизи
провадження у справі зупинити.

Ухвала суду в частині зупинення
провадження у справ може бути
оскаржена до апеляційного
судуДніпропетровської області шляхом
поданням апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня її проголошення, а
особими, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Головуюча суддя: