У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Олійник А.С.,

суддів: Амеліна В.І., Карпенко С.О.,
Парінової І.К., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом прокурора
Якимівського району Запорізької
області в інтересах держави в особі
Кирилівської селищної ради
Якимівського району Запорізької
області до ОСОБА_1, третя особа -
Державна інспекція сільського
господарства у Запорізькій області,
про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки, за касаційною
скаргою Кирилівської селищної ради
Якимівського району Запорізької
області на рішення апеляційного суду
Запорізької області від 06 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року прокурор Якимівського
району Запорізької області звернувся
до суду в інтересах держави в особі
Кирилівської селищної ради
Якимівського району Запорізької
області до ОСОБА_1 про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки,
посилаючись на те, що прокурорською
перевіркою встановлено порушення
вимог земельного законодавства
відповідачем, шляхом самовільного
захоплення земельної ділянки.

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізької області від 20 серпня
2013 року, позов задоволено. Зобов'язано
ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку площею 0,0015 га,
розташовану по АДРЕСА_1 (пляж бази
відпочинку «Золоті піски») та
повернути її до територіальної
громади; вирішено питання про судові
витрати.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 06 листопада
2013 року, зазначене рішення районного
суду скасовано й в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі Кирилівська
селищна рада Якимівського району
Запорізької області просить рішення
апеляційного суду скасувати,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, і залишити в силі рішення суду
першої інстанції, що було помилково
скасовано.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
дослідивши матеріали цивільної справи
та вивчивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права в межах касаційної скарги.

За вимогами ст.ст. 213, 214, 316 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При вирішенні спору суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Однак, вказані вимоги судом
апеляційної інстанції дотримані не
були.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що під час проведення
прокурорської перевірки виявлено
порушення земельного законодавства
під час використання земельної ділянки
ОСОБА_1

Відповідно до акта перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства державної інспекції
сільського господарства у Запорізькій
області №34 від 09 липня 2013 року
встановлено факт самовільного
зайняття земельної ділянки площею 0, 0015
га, розташовану по АДРЕСА_1 (пляж бази
відпочинку «Золоті піски»)
відповідачем, шляхом встановлення
паркану з сітки-рабиці, яка натягнута
на капітальних стовпах, й унеможливлює
вільний доступ та користування пляжною
зоною напроти бази відпочинку «Золоті
піски», на момент перевірки на
земельній ділянці були розташовані
вантажні та легкові автомобілі, човни
та інші плавзасоби.

Вказана земельна ділянка є комунальною
власністю Кирилівської селищної ради
Якимівського району Запорізької
області.

Документи, що посвідчують право
власності чи право користування
спірною земельною ділянкою, у
відповідача відсутні.

09 липня 2013 року відносно ОСОБА_1
складено протокол про адміністративне
правопорушення за ст. 53-1 КУпАП та
винесено постанову про притягнення
його до адміністративної
відповідальності.

Крім того, ОСОБА_1 того ж дня вручено
припис про усунення вказаних порушень
земельного законодавства.

Відповідачем вказаний припис не
виконано, земельну ділянку не
звільнено, унаслідок чого його вдруге
було притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 188-5 КУпАП.

16 липня 2013 року зазначені матеріали
перевірки передані до прокуратури для
вжиття заходів прокурорського
реагування.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив із наявності правових підстав
для їх задоволення, доведеності та
обґрунтованості.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог прокурора Якимівського
району Запорізької області,
апеляційний суд виходив з
безпідставності та недоведеності
таких вимог.

Однак, з такими висновками суду
апеляційної інстанції погодитися не
можна виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК
України вирок у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили,
або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції,
переглядаючи справу не звернув уваги
на те, що відповідача було притягнуто
до адміністративної відповідальності
за порушення ст. 125 ЗК України, ст. 53-1, 188-5
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу, що
підтверджується постановою старшого
державного інспектора сільського
господарства в Запорізькій області
Румянцевої І.В. від 09 липня 2013 року та
постановою державного інспектора
сільського господарства в Запорізькій
області Лєкаркіна О.О. від 15 липня 2013
року (а.с.10,15), якою встановлено факт
самовільного зайняття земельної
ділянки, встановлення сітки-рабиці на
капітальних стовпах ОСОБА_1, при цьому
дані постанови не оскаржені та не
скасовані.

За таких обставин, апеляційний суд не
виконав своїх обов'язків, визначених
законом, повно, всебічно й об'єктивно не
з'ясував усіх обставин справи та не
надав їм правильної оцінки, належним
чином не перевірив доводи і
заперечення сторін, та ухвалив рішення,
яке не можна визнати законним та
обґрунтованим, у зв'язку з чим воно
підлягає скасуванню з підстав,
передбачених ст. 338 ЦПК України з
передачею справи на новий апеляційний
розгляд.

Керуючись ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Кирилівської
селищної ради Якимівського району
Запорізької області задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької
області від 06 листопада 2013 року
скасувати, а справу передати на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:А.С. Олійник Судді:В.І.
Амелін С.О. Карпенко І.К. Парінова
В.О. Савченко