Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і Мацунича М.В.,

при секретарі Голінко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Іршавського районного суду від
23 грудня 2013 р. за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
і моральної шкоди, завданих
дорожньо-транспортною пригодою, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся у суд із позовом до
ОСОБА_2 у листопаді 2013 р.

Після уточнення позовних вимог (а.с.48-49)
просив стягнути з відповідача на його
користь 80968.47 грн. матеріальної шкоди,
1200 грн. витрат із оплати послуг
експерта, 5000 грн. моральної шкоди та
судовий збір.

На обґрунтування зазначав, що 26.10.13 р.
ОСОБА_2 залишив свій автомобіль
«MERSEDES-BENS SPRINTER», 2006 р. випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1 без стоянкового
гальма та/або передачі, в результаті
чого автомобіль переїхав вулицю по
вертикалі та здійснив зіткнення із
його автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT CC, 2012 р.
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_2. Працівники ВДАІ Голосіївського
РУ ГУМВС України в м. Києві оглянули
місце пригоди та встановили факт
порушення відповідачем Правил
дорожнього руху, про що було складено
протокол про адміністративне
правопорушення і відповідну схему ДТП.

Унаслідок зіткнення його автомобіль
отримав значні технічні ушкодження, що
спричинило матеріальну шкоду та
завдало моральних страждань.

Заочним рішенням Іршавського
районного суду від 23.12.13 р. позов
задоволено повністю (а.с.86-88).

Ухвалою цього ж суду від 09.01.14 р. заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
залишено без задоволення (а.с.102-103).

Апелянт просить скасувати це рішення
та ухвалити нове про відмову в позові.
Доводить про порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Указує на те, що його цивільно-правова
відповідальність застрахована. Усі
необхідні документи для отримання
позивачем страхового відшкодування
своєчасно та в повному обсязі надано
страховій компанії.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а рішення - зміні,
з таких мотивів.

Установлено та підтверджено
постановою апеляційного суду м. Києва
від 02.12.13 р. (а.с.52), що ОСОБА_2 26.10.12 р.
приблизно о 17.00 год. у м. Києві на вул.
Горького, 158, залишив свій автомобіль
«MERSEDES-BENS SPRINTER», державний номерний знак
НОМЕР_1, не вживши всіх заходів по
недопущенню його самовільного руху,
внаслідок чого автомобіль покотився і
здійснив наїзд на автомобіль марки
«VOLKSWAGEN PASSAT CC», державний номерний знак
НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, що
призвело до пошкодження транспортних
засобів, чим порушив п.п.15.12 ПДР України,
тобто вчинив адміністративне
порушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 відповідно до полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/1892770 застрахована в
приватному акціонерному товаристві
«Страхова компанія «Галицька», з
лімітом відповідальності за шкоду,
заподіяну життю і здоров'ю - 100000 грн.,
майну - 50 000 грн. на одного потерпілого,
франшиза складає 510 грн. (а. с. 177-118).

Згідно з вимогами ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Статтею 25 Закону України «Про
страхування» передбачено, що
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи (ст. 22
вказаного Закону).

Положення указаних законів регулюють
цивільно-правові відносини, які
виникають або з договору добровільного
страхування, або з договору
обов'язкового страхування, внаслідок
чого в разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує шкоду в порядку,
встановленому або Законом України «Про
страхування», або Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Згідно з платіжним дорученням № 2905 від
16.01.14 р., наданим ПрАТ «Галицька» на
запит апеляційного суду від 11.03.14 р., на
рахунок ОСОБА_3 було перераховано 49490.00
грн. страхового відшкодування по
страхуванню цивільно-правової
відповідальності страхувальника
ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну «MERSEDES-BENS
SPRINTER», державний номерний знак НОМЕР_1,
кузов № НОМЕР_3, рік випуску 2006, поліс
ц/в №АС/1892770 від 13.06.14 р., автомобілю
«VOLKSWAGEN PASSAT CC», 2012 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_2, кузов
НОМЕР_4.

Задовольняючи позов повністю, суд
першої інстанції не дав оцінки заяві
ОСОБА_2 про те, що його цивільно-правова
відповідальність застрахована ПрАТ
«Галицька» і ОСОБА_3 має можливість
отримати відшкодування завданої шкоди
внаслідок ДТП за рахунок страхової
компанії (а.с.93-34).

За правилами ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди
та страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Оскільки ОСОБА_3 16.01.14 р. отримав від
ПрАТ «Галицька» 49490 грн. страхового
відшкодування, а повне відшкодування
завданої шкоди згідно зі звітом про
оцінку вартості шкоди завданої
власнику КТЗ № 13С/11/13, складеним 07.11.13 р.,
становить 80968.47 грн. (а.с.53-56), то ОСОБА_2
зобов'язаний сплатити виниклу різницю
у сумі 31478.47 грн. (80968.47-49490=31478.47).

Згідно з п.п.5, 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України 31 березня 1995
року N 4 «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (зі змінами)
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної шкоди
суд повинен визначати залежно від
характеру та обсягу страждань, які
зазначав позивач, немайнових витрат і з
урахуванням інших обставин. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Виходячи із фактичних обставин справи
колегія суддів визнає, що позивач,
безумовно, зазнав моральних страждань,
однак заявлена ним у відшкодування
моральної шкоди сума (5000 грн.) є
завищеною. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
належить визначити в сумі 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 1194 ЦК України, ст.ст.
10, 60, 212, 213, 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.4, ч.2, 313, 314
ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

2. Заочне рішення Іршавського
районного суду від 23 грудня 2013 р.
змінити.

3. Стягнути зі ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 31478 (тридцять одну тисячу
чотириста сімдесят вісім) грн. 47 коп.
матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі)
грн. у відшкодування моральної шкоди.

4. У решті залишити рішення без
змін.

5. Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: