АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/117/2014
Головуючий в І інстанції
Рябцева М.С. Категорія: 5
Доповідач: Цуканова І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця «03» дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Цуканової І.В.

Суддів: Вейтас І.В., Склярської І.В.

при секретарі - Сікорі О.В.,

за участю прокурорів - Пуляєва І.В.,
Антощук С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
прокурора м.Херсона на рішення
Суворовського районного суду м.Херсона
від « 31» жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
Другої Херсонської державної
нотаріальної контори, Херсонського
державного бюро технічної
інвентаризації, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності в порядку
спадкування, зобов'язання видати
свідоцтво на право про спадщину,
витребування майна з незаконного
володіння,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2012 року ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним
позовом до відповідачів. При цьому
посилалася, що ОСОБА_2 є власником ?
частини житлового будинку АДРЕСА_1. До
вересня 2004р. власником іншої ? частини
будинку була ОСОБА_5

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 28.09.2004р. (справа
№2-6061/04) визнано право власності ?
частини будинку, що належала ОСОБА_5, за
ОСОБА_6 та стягнуто з останнього на
користь ОСОБА_5 9800 грн. за відчужену за
договором купівлі-продажу частину
нерухомості. В подальшому 04.11.2005р.
ОСОБА_6 подарував ? частину будинку
ОСОБА_7, яка в свою чергу 29.01.2007р.
подарувала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по ?
частині будинку. Ухвалою
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 22.09.2008р. рішення суду від
29.09.2004р. скасовано за нововиявленими
обставинами, а ухвалою від 22.12.2008р.
позови ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у справі №2-6061/04
залишені без розгляду.

Оскільки ? частина будинку вибула з
володіння ОСОБА_5 не з її волі, ОСОБА_1
просила задовольнити позов на користь
ОСОБА_2, який прийняв спадщину після
смерті матері ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, та визнати за ОСОБА_2 право
власності на ? частину будинку,
витребувати по ? частини будинку від
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зобов'язати державну
нотаріальну контору видати позивачу
свідоцтво про спадщину на ? частину
будинку.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 31 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор
м.Херсона, який вступив у зазначену
справу в ході її розгляду місцевим
судом, просив рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким позов задовольнити,
оскільки судом неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, не доведено обставини, які суд
вважав встановленими, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
порушено норми матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5 була власницею ? частини
житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого 06.01.1975р. Першою
Херсонською державною нотаріальною
конторою.

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 29.09.2004р. у справі
№2-6061/04 (за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
стягнення боргу за договором
купівлі-продажу та за зустрічним
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним,
визнання права власності на нерухоме
майно) за ОСОБА_6 визнане право
власності на ? частину житлового
будинку АДРЕСА_1, визнаний дійсним
договір купівлі-продажу ? частини
житлового будинку, укладений 15.06.2004р.
між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та з останньою на
користь ОСОБА_5 стягнуто 9800 грн. за
договором купівлі-продажу /т.1, а.с. 10/.

04.11.2005р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був
укладений договір дарування ? частини
житлового будинку АДРЕСА_1 /т.1, а.с. 22-23/.

Згідно з нотаріально посвідченим
договором дарування від 29.01.2007р. ОСОБА_7
подарувала, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли
в рівних частинах у дар по ? частині
житлового будинку АДРЕСА_1 /т.1, а.с. 206/.

Ухвалою Комсомольського районного
суду м.Херсона від 22.09.2008р. по справі
№2-6061/04 була задоволена заява ОСОБА_6
про перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Комсомольського
районного суду м.Херсона від 29.09.2004р.

Ухвалою цього ж суду від 22.12.2008р. позов
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за договором
купівлі-продажу частини домобудівлі та
зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу частини будинку,
визнання права власності - залишені без
розгляду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Відповідно до спадкової справи №241/2010,
відкритої після смерті ОСОБА_5,
спадкоємцем за заповітом від 01.10.2009р.
був ОСОБА_8, який заявою від 01.04.2010р.
відмовився від спадщини. 16.06.2010р. син
померлої ОСОБА_2 звернувся до Другої
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини.

18.11.2010р. Другою Херсонською державною
нотаріальною конторою ОСОБА_2 було
видано свідоцтво про право на спадщину
після смерті ОСОБА_5 на грошові вклади з
належними до них відсотками та
нарахуваннями і компенсаційними
виплатами, що знаходяться на
зберіганні Ощадного банку України
м.Херсона.

Право ОСОБА_2 на спадкування майна
після смерті ОСОБА_5 ніким не
заперечується.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 11.07.2013р., залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 23.10.2013р.,
договір дарування ? частини житлового
будинку АДРЕСА_1, укладений 29.01.2007р. між
ОСОБА_7 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4, визнано
удаваним правочином. Визнано, що
29.01.2007р. між сторонами був укладений
договір купівлі-продажу в рівних
частинах - ? частини зазначеного
житлового будинку та за ОСОБА_3 і ОСОБА_4
визнано право власності в рівних
частках на ? частину житлового будинку
/т.1, а.с. 198-199/. Зміна підстав набуття
права власності зареєстрована в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно 29.07.2013р. за №1242228.

Відмовляючи позивачеві в задоволенні
позову, суд виходив з того, що ним не
доведено факт вибуття спірного майна
від ОСОБА_5, спадкоємцем якої він є, поза
її волею.

Проте з таким висновком суду
погодитися неможливо, оскільки він не
відповідає обставинам справи,
обставини, які суд вважав
встановленими, не доведено, неповно
встановлено обставини, які суд вважав
встановленими, порушено норми
процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.330 ЦК України, якщо майно
відчужено особою, яка не мала на це
право, добросовісний набувач набуває
право на нього, якщо відповідно до ст. 388
ЦК України майно не може бути
витребувано у нього.

Відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України право
власника на витребування майна від
добросовісного набувача можливе, якщо
майно за відплатним договором придбане
в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач) у
разі, якщо майно вибуло з володіння
власника поза його волею.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи без достатньої підстави,
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути це
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала. Ці
положення застосовуються незалежно
від того, чи безпідставне набуття або
збереження майна було результатом
поведінки набувача майна, потерпілого,
інших осіб чи наслідком події.

Згідно ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається із матеріалів цивільної
справи №2-6061/04, оглянутої в ході
апеляційного розгляду справи, - в ній
відсутні відомості як про виклик
ОСОБА_5 в судові засідання, так і
відомості щодо направлення їй копій
судових рішень.

З матеріалів дослідчої перевірки по
кримінальній справі №500/36-09, які є
письмовими доказами, вбачається, що

- підпис від імені ОСОБА_5 в позовній
заяві ОСОБА_5 до Комсомольського
районного суду м.Херсона щодо
стягнення з відповідача ОСОБА_6
заборгованості 9800 грн. виконаний не гр.
ОСОБА_5, а іншою особою; зображення
рукописного тексту заяви від імені
ОСОБА_5 та підписи, які містяться в
технічному зображенні договору
купівлі-продажу 15.06.2004р., рукописний
текст та підпис від імені ОСОБА_5 в
розписках від 15.09.2004р., 18.10.2004р. про
отримання по 200 грн., виконані, ймовірно,
не гр. ОСОБА_5, а іншою особою (висновок
експерта №1151 від 14.07.2011р.). При цьому в
дослідницькій частині висновку
зазначено, що встановлені співпадання
загальних ознак та окремих, які
відображають візуально виражені
особливості рухів в почерку та підпису
гр. ОСОБА_5, поруч із ознаками
незвичності, пояснюються виконанням
зображень рукописних текстів із
наслідуванням почерку та підпису гр.
ОСОБА_5;

- ОСОБА_5 пояснювала 03.09.2009р. працівнику
прокуратури Херсонської області
ОСОБА_9, що ніколи не продавала належну
їй частину будинку, ніяких угод про
такий продаж не укладала, розписок не
давала, в судових засіданнях участі не
приймала, повісток не отримувала, в 2008р.
вона отримала рішення Комсомольського
районного суду м.Херсона від 29.09.2004р., за
яким за нібито поданому нею позову було
визнано за ОСОБА_6 право на належну їй ?
частину житлового будинку. ОСОБА_6 їй
невідомий, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 бачила лише
одного разу 31.08.2009р. (письмові пояснення
ОСОБА_5). При цьому достовірність
відібрання таких пояснень підтвердила
при розгляді справи апеляційним судом
свідок ОСОБА_9;

- ОСОБА_6 пояснював, що він у 2003 році
пропонував ОСОБА_5 викупити у неї
належну їй ? частину житлового будинку
з метою будівництва на земельній
ділянці житлового будинку за 2000
доларів США, при цьому ОСОБА_5
продовжувала би жити у своєму будинку,
вона надавала дозвіл на будівництво та
відмовлялася отримувати велику суму
коштів на руки. ОСОБА_5 відмовлялася
укладати договір довічного утримання
(письмові пояснення ОСОБА_6, надані
працівнику прокуратури Херсонської
області ОСОБА_9 24.11.2009р.);

- в ході судово-психіатричного
освідування ОСОБА_5 пояснювала, що до
неї неодноразово приходили люди, які
вимагали продати будинок, погрожували
його відібрати. Неодноразово вона
завіряла, що ніколи з 2001р. не укладала
ніяких майнових угод, не підписувала
ніяких документів купівлі-продажу. При
цьому в бесідах проявляла хорошу
обізнаність в датах, подіях (акт
стаціонарної судово-психіатричної
експертизи №536, складений Херсонською
обласною психіатричною лікарнею
31.08.2009р.);

- вартість ? частини житлового будинку і
прибудовами по АДРЕСА_1 станом на
14.12.2004р. дорівнює 89255 грн. (висновок №381
судово-будівельно-технічної
експертизи від 31.08.2012р.);

- ОСОБА_1 разом із сусідами ОСОБА_5
26.08.2009р. звернулася до прокурора
Херсонської області із заявою про
незаконну примусову госпіталізацію
ОСОБА_5 до Херсонської обласної
психіатричної лікарні з метою
придбання земельної ділянки ОСОБА_5
заінтересованими особами (письмова
заява 26.08.2009р.);

- 01.09.2009р. ОСОБА_5 видала ОСОБА_1
довіреність строком на 3 роки з
повноваженнями бути її представником в
усіх органах, в т.ч. в судових установах,
органах внутрішніх справ, прокуратурі
(довіреність від 01.09.2009р.);

- ОСОБА_5 станом на 14.07.2009р. була
прописана в будинку АДРЕСА_1 (адресна
довідка від 14.07.2009р.).

Як зазначено ОСОБА_6 в заяві від 07.08.2008р.
у справі №2-6061/04 про перегляд рішення
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 29.09.2004р. за нововиявленими
обставинами, борг за ? частину спірного
житлового будинку ним ОСОБА_5 не
сплачено.

При розгляді апеляційним судом
Херсонської області цієї справи за
апеляційними скаргами ОСОБА_7, ОСОБА_4
на ухвалу Комсомольського районного
суду м.Херсона від 22.12.2008р. в протоколі
судового засідання зазначено, що в
присутності ОСОБА_5 за її заявою її
представник ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_5
не подавала до суду ніякого позову та
не продавала свій будинок, грошей за
нього не отримувала, не знає і ніколи не
бачила ОСОБА_6, якому нібито продала
свій будинок.

Вищевказані докази у своїй сукупності,
за думкою колегії суддів, свідчать про
відсутність волевиявлення ОСОБА_5, яка
продовжувала до своєї смерті проживати
у спірному будинку, проти чого ніхто із
сторін не заперечує, на відчуження
будинку.

Проте суд вказані обставини не
дослідив і відповідну юридичну оцінку
їм не дав.

Оскільки після скасування рішення
Комсомольського районного суду
м.Херсона у справі №2-6061/04 відпала
підстава набуття ОСОБА_6 права
власності на спірне майно, то на
підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України
відповідачі, які за наступними угодами
придбали у ОСОБА_6 це майно, зобов'язані
його повернути спадкоємцю власника.

Колегія суддів не погоджується із
висновком суду про те, що загалом
матеріали дослідчої перевірки не є
належними та допустимими доказами у
справі з посиланням на приписи ч.4 ст. 61
ЦПК України, оскільки у вказаній нормі
права йде мова про обов'язковість
деяких обставин, встановлених вироком
суду.

В силу ж положень ч.1 ст. 64 ЦПК України
матеріали досудового провадження є
письмовими доказами, які підлягають
оцінці судом в загальному порядку.

Безпідставним є також, за думкою
судової колегії, посилання суду на те,
що ОСОБА_5 особисто не зверталася до
суду за захистом своїх прав, як на доказ
її волевиявлення на відчуження частини
будинку, оскільки з її пояснень 03.09.2009р.
вбачається, що їй про наявність рішення
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 29.09.2004р. стало відомо в
2008р., тобто в рік, коли рішення суду було
скасовано ухвалою цього ж суду від
22.09.2008р., 01.09.2009р. нею надано довіреність
ОСОБА_1 на захист її інтересів в усіх
установах, до смерті вона проживала у
своєму будинку, внаслідок чого
необхідність судового захисту, за
думкою судової колегії, для неї не була
очевидною.

Неправомірними є також посилання суду
на преюдиційність для даної справи
рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 09.04.2012р. у справі № 2-1728/11
за позовом прокурора Херсонської
області в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності на ? частину житлового
будинку, визнання недійсним договору
дарування, укладеного 04.11.2005р. між
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, витребування майна з
чужого незаконного володіння ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, яким було відмовлено у
задоволенні позову у повному обсязі та
в якому вирішено питання щодо
дійсності договору дарування спірного
об'єкту, укладеного 04.11.2005р. між ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 /т.1, а.с. 59-60/.

При цьому колегія суддів виходить з
тієї обставини, що вказане рішення суду
від 09.04.2012р. скасовано рішенням цього ж
суду за нововиявленими обставинами
05.06.2013р. /т.1, а.с. 195/. З цієї ж підстави не
має преюдиційного значення посилання
на чинність рішення суду від 09.04.2012р. в
рішенні апеляційного суду Херсонської
області від 12.07.2013р. /т.1, а.с. 196-197/.

Крім того, як вважає колегія суддів,
вирішення спорів між послідуючими
після ОСОБА_5 набувачами спірного майна
щодо їх дійсного волевиявлення на вид
договору про відчуження майна, не має
юридичного значення для оцінки
обставин вибуття цього майна від
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, висновок щодо яких
колегією суддів висловлено вище.

З цих же підстав не є юридично
значимими висновки суду щодо постанов
з питань порушення кримінальних справ
за фактом використання у суді
підроблених документів, безоплатного
таємного вилучення ? частини будинку,
належного ОСОБА_5, за фактом
зловживання службовим становищем,
службового підроблення та порушення
недоторканості житла ОСОБА_5
службовими особами органу опіки та
піклування як такі, що не доводять
наявність чи відсутність
волевиявлення ОСОБА_5 на відчуження
майна.

Оскільки рішення суду постановлено при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, висновок суду не
відповідає обставинам справи, судом
порушено норми процесуального права
щодо оцінки доказів, то його слід
скасувати і ухвалити нове, яким позов
задовольнити в частині визнання за
ОСОБА_2 права власності в порядку
спадкування за законом на ? частину
спірного домоволодіння після смерті
ОСОБА_5 та витребування цього майна з
володіння відповідачів.

При цьому колегія суддів вважає, що
задоволенням позову у вказаній частині
буде відновлено права позивача, який є
власником іншої ? частини
домоволодіння, та з огляду на те, що
саме ? частина домоволодіння була
предметом за угодами про її відчуження.

Строк позовної давності позивачем не
пропущено, оскільки ОСОБА_2 про
порушення його прав стало відомо після
смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
позов же подано до суду 20.09.2012р. Крім
того, про застосування такого строку
відповідачі не заявляли.

Що стосується позовної вимоги ОСОБА_2
про зобов'язання державного нотаріуса
видати свідоцтво про право на спадщину,
то ця вимога задоволенню не підлягає,
оскільки належним способом захистом
прав позивача є задоволення його інших
позовних вимог, про що зазначено вище.
Крім того, майно, на яке претендує
позивач, на теперішній час не
значиться, як належне спадкодавцю
ОСОБА_5

На підставі ч.1 ст. 330, ч.1 ст.388, ч.ч.1,2
ст.1212, ч.1 ст. 1218 ЦК України, керуючись
ст.ст. 303,316, п.2 ч.1 ст.307, п.п. 1,3,4 ч.1 ст.309
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора
м.Херсона задовольнити.

Рішення Суворовського районного
суду м.Херсона від 31 жовтня 2013 року
скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на ? частину житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Витребувати з володіння ОСОБА_3 ?
частину вказаного житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами.

Витребувати з володіння ОСОБА_4 ?
частину вказаного житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія рішення оформлена 11 лютого 2014
року

Рішення набрала законної сили 03 лютого
2014 року

Суддя:
І.В. Цуканова

Секретар судового засідання:
О.О.Благовещенська