Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2014 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у
складі:

головуючої одноособово судді -
Середи І.В.,

при секретарі - Омельченко М.В.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №9 в м. Одесі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до Одеської міської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
Одеської міської ради та після зміни
позовних вимог просила визнати за нею
право власності на 26/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті
матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги позивачка обґрунтувала
тим, що згідно з свідоцтвом про право на
спадщину за законом від 20.10.1976 р., ОСОБА_3
являлась власником 1/6 частини
домоволодіння АДРЕСА_1. За життя мати
позивачки провела реконструкцію
належної їй частини домоволодіння та
розпорядженням Суворовської
райдержадміністрації від 02.12.2004 р.
реконструйована частина була прийнята
в експлуатацію, але зареєструвати
прийняте в експлуатацію майно ОСОБА_3
не встигла. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.
01 липня 1998 року ОСОБА_3 написала заповіт
на ім'я позивачки відносно всього
належного майна. Після смерті матері
позивачка звернулася до нотаріальної
контори з заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину, але отримала
відмову, оскільки ОСОБА_3 не
зареєструвала своє право власності на
зазначене майно в установленому
порядку. Позивач не може оформити право
на спадщину, тому звернулася до суду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені змінені
позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, з заявами про відкладення
розгляду справи до суду не звертався..

Вислухавши думку представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Судом було встановлено наступні факти
і відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 20 жовтня 1976 р.,,
посвідченого нотаріусом Четвертої
Одеської державної нотаріальної
контори ОСОБА_4 від 07 червня 2007 року,
ОСОБА_3 одержала в спадщину 1/6 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті
чоловіка ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.62).

12 березня 2004 р. право власності на 1/6
частину домоволодіння АДРЕСА_1 було
зареєстровано в Комунальним
підприємством «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єтів нерухомості» за №6349
стр.14 кн.31 доп за ОСОБА_3

Право власності на зазначене в
свідоцтві майно підлягало державній
реєстрації в КП «ОМБТІ та РОН», але за
життя ОСОБА_3 не переоформила права
власності на успадковане майно.

Розпорядженням Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 02.12.2004 р. №1647р, прийнято в
експлуатацію з правом приватної
власності від ОСОБА_3 у житловому літ
«И» приміщення: 1-1 коридор площею 3,8
кв.м., 1-3 кухня площею 9,8 кв.м.,
переобладнане із житлового, 1-4 житлове
площею 13,4 кв.м., а з надвірних споруд:
літня кухня літ. «Я» площею 13,7 кв.м.,
сарай літ «Н» площею 2,9 кв.м. по АДРЕСА_1.

Згідно довідки про розрахунок частки в
домоволодінні АДРЕСА_1 від 12.11.2013 р.
№43127263, у фактичному користуванні
ОСОБА_3 знаходиться житловий будинок
літ. «И»: 1-1 коридор площею 3,8 кв.м., 1-2
житлова площею 10,0 кв.м., 1-3 кухня площею
9,8 кв.м., 1-4 житлова площею 13,4 кев.м.,
загальною площею 37,0 кв.м, житловою
площею 23,4 кв.м., літня кухня літ. «Я»,
сарай літ. «Н», 26/100 огорожі №1-3,5; 26/100
І-ІІІ мостіння, що складає 26/100 частин
домоволодіння (а.с.46).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_3, про що 28 жовтня 2011 р. було
зроблено відповідний актовий запис №
2571 Другим Малиновським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Одеського міського управління
юстиції, (а.с.18).

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, виданого Григоріївською
сільрадою Одеської області,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_2,
батьками якої зазначено ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 (а.с.59-зворот).

26 квітня 1969 р. Другим Суворовським
відділом ДРАЦС ОМУЮ зареєстровано шлюб
між ОСОБА_8 та ОСОБА_2, актовий запис №302,
внаслідок якого ОСОБА_2 змінила
прізвище на «ОСОБА_2» (а.с.60).

06 вересня 1975 р. було зареєстровано шлюб
між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 Ленінським
відділом РАЦСу м. Одеси, актовий запис
1021. Після укладення шлюбу дружині
присвоєно прізвище «ОСОБА_2» (а.с.61).

01 липня 1998 року ОСОБА_3 склала заповіт,
посвідчений державним нотаріусом
Четвертої одеської державної
нотаріальної контори Романовою В.В.,
яким заповідала усе своє майно
позивачці - ОСОБА_2, який зареєстровано
в реєстрі за № 1-1128 (а.с.57).

Як видно з довідки про склад сім'ї та
прописку, станом на 16.12.2011 р. після
смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.63-зворот), ніхто не проживає та не
зареєстрований.

20 грудня 2011 р. ОСОБА_2 звернулась до
Четвертої Одеської державної
нотконтори з заявою про прийняття
спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
матері ОСОБА_3 (а.с.56).

05 травня 2012 р. державним нотаріусом
Четвертої одеської держнотконтори
Андріадіс В.Ю. ОСОБА_2 була надано
роз'яснення про неможливість видачі
свідоцтва про право на спадщину на
житловий будинок (його частку) за
адресою:АДРЕСА_1 через неможливість
отримання витягу з реєстру прав
власності на зазначений житловий
будинок у зв'язку з необхідністю
проведення перерахунку часток та
роз'яснено процедуру вирішення питання
в судовому порядку. (а.с.66).

Згідно положень ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті - ст. 1223 ЦК України.

Стаття 1247 ЦК України встановлює
загальні вимоги до форми заповіту, а
саме, що заповіт складається у
письмовій формі, із зазначенням місця
та часу його складення, має бути
особисто підписаний заповідачем.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за
законом чи заповітом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з копії спадкової справи
№1749/2011, відкритої Четвертою одеською
державною нотаріальною конторою, 26
липня 2013 року., із заявою про прийняття
спадщини після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_3 звернулася ОСОБА_2

Згідно з ст. 1261 ЦК України,у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
пережив, та батьки.

У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10
розділу II Положення про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, видача свідоцтва про право на
спадщину на майно або видача свідоцтва
про право власності на частку у
спільному сумісному майні подружжя,
яке підлягає реєстрації, проводиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві.
Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II
Положення, якщо до складу спадкового
майна входить нерухоме майно, що
підлягає реєстрації (за винятком
земельної ділянки), нотаріус
виготовляє витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно. За
відсутності у спадкоємця необхідних
для видачі свідоцтва про право на
спадщину документів нотаріус роз'яснює
йому процедуру вирішення зазначеного
питання в судовому порядку.

Як було зазначено вище, ОСОБА_3 не
переоформила правовстановлюючі
документи на частину домоволодіння, що
перешкоджає спадкоємцю отримати
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом. Дані обставин вказують на
наявність у позивача права на
звернення до суду на захист свого
невизнаного спадкового права, що
передбачено ч.1 ст.3 ЦПК України.

Нормами статті 8 ЦК та ЦПК України
регламентовано вирішення справ
відповідно до Конституції України,
законів України та міжнародних
договорів. Якщо спірні відносини не
врегульовані законом, суд застосовує
закон, що регулює подібні за змістом
відносини, а за відсутності такого - суд
виходить із загальних засад
(цивільного) законодавства.
Забороняється відмова у розгляді
справи з мотивів відсутності,
неповноти, нечіткості, суперечності
законодавства, що регулює спірні
відносини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що до
спірних правовідносин слід
застосовувати Книгу третю ЦК України,
зокрема главу 24 «Набуття права
власності» ст.328, оскільки Книга шоста
«Спадкове право» ЦК України, не
передбачає набуття права власності на
спадкове майно за рішенням суду, а у
нотаріуса, як особи, чия діяльність
направлена на захист цивільних прав,
відсутні правові підстави для видачі
спадкоємцеві свідоцтво про право на
спадщину за законом.

На підставі викладеного, оцінюючи
зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
пред'явлені позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на
26/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, які
складаються з житлового будинку літ.
«И» загальною площею 37,0 кв.м, житловою
площею 23,4 кв.м. у складі приміщень: 1-1
коридор площею 3,8 кв.м., 1-2 житлова
площею 10,0 кв.м., 1-3 кухня площею 9,8 кв.м.,
1-4 житлова площею 13,4 кв.м., та надвірниз
споруд: літня кухня літ. «Я» - 13,7 кв.м,
сарай літ. «Н» площею 2,9 кв.м., 26/100
огорожі №1-3,5; 26/100 І-ІІІ мостіння, після
смерті матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Суворовський районний суд м.Одеси
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: