УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року Іллічівський районний
суд м.Маріуполя в складі:

головуючого судді Іванченко А. М при
секретарі Мєткій Ю.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі подання Іллічівського
відділу Державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції про обмеження права виїзду за
кордон при наявності невиконаних
зобов'язань за рішенням суду відносно
ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Іллічівський відділ Державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції звернувся
до суду з поданням про обмеження права
виїзду за кордон при наявності
невиконаних зобов'язань за рішенням
суду відносно ОСОБА_1, вказуючи, що на
виконанні в Іллічівському ВДВС
Маріупольського МУЮ знаходиться
виконавчий лист №2-1401/2009 від 10.07.2009 року
Іллічівським районним судом м.
Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання 1/4
частини заробітку. Боржник
добровільно рішення суду не виконує.
Заборгованість по аліментам станом на
13.03.2014 року складає 27623 грн. 11 коп. На
підставі вищевикладеного,
Іллічівський ВДВС Маріупольського МУЮ
просить встановити тимчасове
обмеження у праві виїзду громадянина
України ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН
НОМЕР_1) за кордон. Також просив
розглянути справу за відсутності
представника Іллічівського. ВДВС
Маріупольського МУЮ

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що зазначене
подання задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за

місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
"Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України"
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті. Зокрема
пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону встановлено, що
таке обмеження може бути застосоване,
якщо громадянин України ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

При розгляді подання державного
виконавця судом встановлено, що до
подання не долучено доказів про вжиття
заходів примусового виконання рішення
Іллічівського райсуду м. Маріуполя,
доказів, які б свідчили, що боржник
дійсно ухиляється від сплати
аліментів.

Також суду не надано доказів, які б
давали підстави вважати, що боржник має
намір виїхати за кордон тимчасово або
на постійне місце проживання, а також
те, що не застосування таких заходів
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Крім того, згідно ч. 2, 3 ст. 2 Протоколу №
4 до Конвенції «Про захист прав людини і
основоположних свобод» встановлено, що
кожен є вільним залишати свою країну,
на здійснення цього права не можуть
бути встановлені жодні обмеження, крім
тих, що є необхідними в демократичному
суспільстві в інтересах національної
чи громадської безпеки, для
підтримання публічного порядку,
запобігання злочину, для захисту
здоров'я чи моралі або з метою захисту
прав і свобод інших осіб.

Забезпечення майнових прав не може
здійснюватись шляхом обмеження
основоположних свобод.

Статтею ст. 33 Конституції України
передбачено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 22 Конституції України,
конституційні права і свободи людини
гарантуються і не можуть бути
скасовані.

Оскільки Конституція є Основним
Законом України, то права людини, які
гарантовані нею, не можуть бути
порушені.

Враховуючи те, що особа яка направила
подання в суд не представила суду
належні докази по справі, в задоволенні
подання державного виконавця
Іллічівського відділу ДВС
Маріупольського МУЮ про встановлення
тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за кордон слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 22, 33 Конституції України, ст. 11
Закону України "Про виконавче
провадження", ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК
України суд, -

У Х В А Л И В :

У поданні Іллічівського відділу
Державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції про обмеження права виїзду за
кордон при наявності невиконаних
зобов'язань за рішенням суду відносно
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1), який
мешкає в АДРЕСА_1 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція в
апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя Донецької області.

Апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: А. М. Іванченко