АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3999/2014
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука
М.І.,

суддів
Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарях Ошедшій А.Д.,
Сливка А.В., Троц В.О.,

за участю:

представника позивача Смоляренко
Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Державний Ощадний Банк України» на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 23 січня 2014 року по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
Ощадний Банк України» до ОСОБА_4, третя
особа: Шоста Київська державна
нотаріальна контора про визнання
недійсним частини виданого свідоцтва
про право на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ПАТ «Державний Ощадний
банк України» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_4 в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просило: визнати недійсним свідоцтво
про право на спадщину на 1/6 частину
грошових вкладів виданої ОСОБА_4 серії
ВКА № 258266 від 15.10.2007 по спадковій справі
№ 291/07, видане державним нотаріусом
Шостої Київської державної
нотаріальної контори Прудь Н.В. та
зареєстроване у реєстрі за № 3с-690, яким
посвідчено, що ОСОБА_4 є спадкоємцем 1/3
частки майна ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування заявлених вимог
вказувало, що у квітні 2013 року було
виявлено помилку допущену
працівниками Шевченківського
відділення Ощадбанку при наданні
інформації на запит нотаріальної
контори щодо наявності відкритих
рахунків померлого ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
в 2007 році. Зокрема, на запит державного
нотаріуса Шостої Київської державної
нотаріальної контори в 2007 році була
надана позитивна відповідь щодо
наявності рахунків на ім'я ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1), не звернувши
увагу на невідповідність адреси
реєстрації останнього. Внаслідок чого
спадкоємиці ОСОБА_6 - ОСОБА_4 було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом, в тому числі на спадкове майно,
яке складається з грошових вкладів, що
зберігаються в Шевченківському
відділенні Ощадбанку № 5441/019 м. Києва на
рахунках НОМЕР_3, НОМЕР_4, № НОМЕР_1 та в
Шевченківському відділенні Ощадбанку
№ 5441/0344 м. Києва на рахунках НОМЕР_5,
НОМЕР_6, НОМЕР_7.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 23.01.2014 позов залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить рішення
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову. Вважає, що суд
першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи та дійшов
обґрунтованого висновку про те, що на
відповідача були оформлені неналежні
її чоловіку ОСОБА_6 вклади, однак
помилково дійшов висновку про пропуск
позивачем строку позовної давності і
відсутність поважних причин для його
поновлення.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав апеляційну скаргу з
викладених в ній підстав та просив її
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7 в
судовому засіданні 13.04.2014 пояснив, що не
заперечує того факту, що на відповідача
були оформлені неналежні її чоловіку
ОСОБА_6 вклади, а відтак не заперечує
проти задоволення вимог банку,
оскільки вирішити це питання в
позасудовому порядку не виявляється
можливим. В судове засідання 28.05.2014
представник відповідача не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином (а.с. 158).
Колегія суддів визнала за можливе
розглянути справу за відсутності
відповідача та його представника,
оскільки їх неявка не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення суду,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів вказаним
вимогам процесуального закону рішення
суду в повній мірі не відповідає.

Так, відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції дійшов висновку
про те, що на відповідача були
оформлені неналежні її чоловіку
Волкову І.П. вклади, однак, водночас,
дійшов висновку про пропуск позивачем
строку позовної давності і відсутність
поважних причин для його поновлення.

Колегія суддів не може погодитись з
висновком суду про відмову в
задоволенні вимог у зв'язку з пропуском
строку позовної давності, з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що 05.04.2007 Шостою державною
нотаріальною конторою була заведена
спадкова справа № 291/2007 після смерті
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, який
мешкав за адресою: АДРЕСА_1.

Державним нотаріусом Шостої Київської
державної нотаріальної контори було
зроблено запит, в тому числі до
Головного управління Ощадбанку по м.
Києві та Київській області щодо
розшуку вкладів належних померлому
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в
АДРЕСА_1.

На запит Головного управління
Ощадбанку по м. Києву та Київській
області 25.04.2007 Шевченківським
відділенням № 5441 була надана відповідь
про наявність рахунків на ім'я ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1

Згідно відповіді Головного Управління
по м. Києву та Київській області
Державного ощадного банку України від
28.04.2007 № 11-18/816, яка була надана на запит
Шостої державної нотаріальної контори
від 05.04.2007 № 1263, на ім'я ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлені вклади у
Печерському відділення № 3715,
Шевченківському відділенні № 5441 та в
Святошинському відділенні № 8069
Ощадного банку в м. Києві.

15.10.2007 було видано свідоцтво про право
на спадщину за законом дружині
померлого ОСОБА_4 на 1/6 частину грошових
вкладів, що зберігаються в Печерському
відділенні Ощадбанку № 3715/0193 м. Києва
на рахунках НОМЕР_8, НОМЕР_9, № НОМЕР_2, в
Печерському відділенні Ощадбанку №
3715/0527 м. Київ на рахунку НОМЕР_10, в
Шевченківському відділенні Ощадбанку
№ 5441/019 м. Києва на рахунках НОМЕР_3,
НОМЕР_4, НОМЕР_1, в Шевченківському
відділенні Ощадбанку № 5441/0344 м. Києва
на рахунках НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, в
Святошинському відділенні Ощадбанку №
8069/0127 м. Києва на рахунку НОМЕР_11, з
відповідними відсотками та грошовою
компенсацією, що належали померлому на
підставі довідки виданої Головним
управлінням ВАТ «Державного ощадного
банку України по м. Києві і Київській
області» 28.04.2007 за № 11-18/816.

27.04.2013 до ПАТ «Державний ощадний банк
України» звернулась Третя Київська
державна нотаріальна контора з питань
наявності грошових вкладів на ім'я
померлого ОСОБА_6, 1932 р.н., який мешкав в
АДРЕСА_6

Після цього працівники банку виявили
невідповідність та помилку у даних
наданих державному нотаріусу Шостої
державної нотаріальної контори у м.
Києві, яка була допущена у 2007 році, а
саме у відповіді були зазначені вклади
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав в
АДРЕСА_6 які у подальшому були
переведені (згідно свідоцтва про право
на спадщину № 3с-697 від 15.10.2007) на
спадкоємця ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
(АДРЕСА_1) ОСОБА_4.

Встановивши вищевказані фактичні
обставини справи, суд першої інстанції
дійшов цілком законного та
обґрунтованого висновку про те, що на
відповідача ОСОБА_4 були оформлені
неналежні її чоловікові ОСОБА_6 вклади.

Відмовляючи в задоволенні вимог у
зв'язку з попуском строку позовної
давності суд вказав, що та обставини, що
помилка у наданні інформації була
виявлена лише 27.04.2013 не може бути
підставою для поновлення строку
позовної давності, оскільки така
помилка могла бути виявленою
безпосередньо під час надання
відповіді, тобто в квітні 2007 року та/або
під час переведення рахунків в 2008 році,
оскільки місце реєстрації померлої
особи та спадкодавця було зазначено у
зверненнях.

З даним твердженням суду колегія
суддів погодитись не може, враховуючи
наступне.

Так, в матеріалах справи наявні докази
відносно виявлення факту допущення
інформаційної помилки при наданні
відповіді на запит нотаріуса у 2007 році
щодо наявності рахунків у АТ
«Ощадбанк» відкритих на ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкав за адресою:
АДРЕСА_1.

З пояснень представника позивача,
вбачається, що ідентифікація клієнтів
банку у 2007 році з метою розшуку наявних
рахунків проводилась за наступними
параметрами: прізвище; ім'я; по
батькові; рік народження. Всі дані
клієнтів абсолютно тотожні, а тому
помилка банку не могла бути виявлена у
2007 році під час надання відповіді.

Під час переведення рахунків у
Печерське відділення АТ «Ощадбанк» за
заявою ОСОБА_4 у 2008 році рахунки вже
були переоформлені на спадкоємців
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкав за
адресою: АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про
право на спадщину за законом від 15.10.2007.
Тобто станом на квітень 2008 року
виявлення помилки також не було
можливим, оскільки переведений
рахунок, що успадкувала ОСОБА_4 містив
інші персональні дані.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкав за
адресою: АДРЕСА_5 (дійсний власник
рахунків), помер у ІНФОРМАЦІЯ_3 року та
після його смерті Третьою Київською
державною нотаріальною конторою була
заведена спадкова справа і державний
нотаріус 27.04.2013 звернувся до ПАТ
«Державний ощадний банк України» з
запитом щодо наявності грошових
вкладів на ім'я померлого ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкав в АДРЕСА_6.

Відтак, лише після звернення нотаріуса
до АТ «Ощадбанк», позивачем була
виявлена помилка допущена у 2007 році,
завдяки якій на відповідача були
оформлені неналежні її чоловікові
ОСОБА_6 вклади.

Підсумовуючи вищевикладене та
враховуючи вимоги ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК
України, колегія суддів приходить до
висновку про те, що позивачем не
пропущено строк звернення до суду з
даним позовом, оскільки позивачу стало
відомо про порушення його права лише у
квітні 2013 року, а тому порушене право
підлягає судовому захисту.

Водночас, слід наголосити, що
відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції не звернув уваги на
порушення прав та законних інтересів
інших осіб, а саме, спадкоємців
померлого ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
мешкав в АДРЕСА_6, які внаслідок цього
позбавлені права прийняти у спадщину
грошові вклади належні на день смерті
спадкодавцю, що є неприпустимим.

Отже, підсумовуючи вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку
про обґрунтованість як позовних вимог,
що було правомірно встановлено судом
першої інстанції, так і доводів
апеляційної скарги щодо помилкової
відмови в позові з підстав пропуску
строку позовної давності, а тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд
має право скасувати рішення суду
першої інстанції і ухвалити нове
рішення по суті позовних.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, тощо.

Таким чином, у зв'язку з
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та неправильним
застосування норм матеріального права,
рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. ст.
218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Державний
Ощадний Банк України - задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 23 січня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства «Державний Ощадний Банк
України» до ОСОБА_4, третя особа: Шоста
Київська державна нотаріальна контора
про визнання недійсним частини
виданого свідоцтва про право на
спадщину за законом - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину на 1/6 частину грошових
вкладів виданої ОСОБА_4 серії ВКА № 258266
від 15 жовтня 2007 року по спадковій
справі № 291/07, видане державним
нотаріусом Шостої Київської державної
нотаріальної контори Прудь
НаталієюВалеріївною та зареєстроване
у реєстрі за № 3с-690, яким посвідчено, що
ОСОБА_4 є спадкоємцем 1/3 частки майна
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, в
частині успадкованих грошових вкладів,
що зберігаються у Шевченківському
відділенні АТ «Ощадбанк» № 5441/019 м.
Києва на рахунках НОМЕР_3, НОМЕР_4, №
НОМЕР_1 та у Шевченківському відділенні
АТ «Ощадбанк» № 5441/0344 м. Києва на
рахунках НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та протягом
двадцяти днів може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді