Номер провадження 2/754/705/14
24.03.2014 року Деснянський районний суд м.
головуючого - судді Шевчука О.П.
при секретарі - Бойко Т.О.,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про
стягнення з відповідача боргу за
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
він 21.11.2010 року позичив ОСОБА_2 40 000 грн.
на строк до 01.04.2011 року. Дані відносини
сторони оформили розпискою.
В зазначений термін відповідач кошти
не повернув, в зв'язку з чим сторони
дійшли згоди про продовження строку
виконання зобов'язання. Згідно нової
розписки відповідач зобов'язався
повернути кошти до 30.04.2012 року.
Станом на жовтень 2013 року ОСОБА_2 взяті
в борг кошти позивачу так і не повернув,
в зв'язку з чим останній був змушений
звернутись до суду.
Посилаючись на викладене та норми
цивільного законодавства, позивач
просить суд стягнути з боржника суму
позики в розмірі 40 000 грн. 00 коп.,
відсотки за договором позики в розмірі
4 389 грн. 59 коп., 3 % річних в розмірі 1 804
грн. 93 коп. та судові витрати в розмірі
Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, просить суд
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час слухання
справи судом повідомлявся, причини
неявки не повідомив.
За таких обставин суд, визнавши докази,
надані позивачем, достатніми для
вирішення позову, розглядає справу без
участі відповідача з постановленням
Представник позивача проти
постановлення у справі заочного
рішення не заперечував.

Заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 21.11.2010 року позичив ОСОБА_2 40 000
грн. строком до 01.04.2011 року. Договір
позики оформлений розпискою (а.с. 6).

У встановлений термін кошти позивачу
не були повернуті, у зв'язку з чим
відповідач 11.04.2012 року написав ще одну
розписку, згідно якої зобов'язався
повернути борг до 30 квітня 2012 року (а.с.
7).

Позичені кошти ОСОБА_2 не повернув і на
момент звернення до суду борг
становить 40 000 грн.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України по
договору позики одна сторона передає
другій стороні у власність гроші або
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцю таку ж суму грошових
коштів або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості. Договір позики
вважається укладеним у момент передачі
грошей або речей.

Частиною 2 статті 1047 ЦК України
встановлено, що на підтвердження
укладання договору позики та його умов
може бути подана розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передавання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
тій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно положень ст. 1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті,
договір позики вважається
безпроцентним, якщо:

1) він укладений між фізичними особами
на суму, яка не перевищує
п'ятдесятикратного розміру
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, і не пов'язаний із
здійсненням підприємницької
діяльності хоча б однією із сторін;

2) позичальникові передані речі,
визначені родовими ознаками.

Із розписок, що містяться в матеріалах
справи, не вбачається наявність
обставин, які б давали можливість
вважати дану позику безпроцентною
відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України, а
тому суд вважає вимогу позивача про
стягнення суми відсотків за позикою в
розмірі 4 389 грн. 59 коп. обґрунтованою та
такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 1050 ЦК України встановлено, що
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно ст. 625 ЦК
України, згідно частини 2 якої боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З наданих позивачем доказів
вбачається, що термін повернення
коштів позичальником ОСОБА_2 чітко
визначений в розписках від 21.11.2010 р. та
від 11.04.2012 (а.с. 6-7). У вказаний термін
кошти відповідачем не повернуті, а тому
позивач обґрунтовано просить суд
стягнути з боржника відповідно вище
зазначеної норми закону 3 % річних від
простроченої суми, що становить 1 804 грн.
93 коп.

Аналізуючи викладене в
сукупності, суд приходить до висновку
про задоволення позовних вимог ОСОБА_1
в повному обсязі.

Задовольняючи позов, суд відповідно
статті 88 ЦПК України стягує з
відповідача на користь позивача судові
витрати - суму сплаченого при зверненні
судового збору в розмірі 461 грн., 95 коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213 - 215,
Цивільного процесуального кодексу
України, ст. ст. 625, 1046 - 1050 Цивільного
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 заборгованість за договором
позики в розмірі 40 000 грн. 00 коп.,
відсотки за користування коштами в
розмірі 4 389 грн., 59 коп., 3 % річних за
прострочення виконання грошового
зобов'язання в розмірі - 1 804 грн. 93 коп.,
судові витрати в розмірі 461 грн. 95 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя