22-ц/795/835/2014 Головуючий у I інстанції
-Карапута Л. В. Доповідач - Горобець
Т. В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Горобець Т.В. ,

суддів Бечка Є.М.,
Хромець Н.С.,

при секретарі - Рудик
І.І.

за участі позивача
ОСОБА_1 та представника ТОВ„Комбінат
громадського харчування „Новий
Чернігів XXI" - Догадіної С.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „Комбінат
громадського харчування „Новий
Чернігів XXI" ( далі - Товариства) на
ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 03 березня 2014 року про
відмову у задоволенні заяви Товариства
з обмеженою відповідальністю
„Комбінат громадського харчування
„Новий Чернігів - XXI" про відстрочку
виконання рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова у справі за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю „Комбінат
громадського харчування „Новий
Чернігів - XXI" ( далі Товариства) про
стягнення боргу ,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі на ухвалу
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 03 березня 2014 року, якою
Товариству було відмовлено у
задоволенні його заяви про відстрочку
виконання рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 08
січня 2014 року про стягнення на користь
ОСОБА_1 14800,00 грн боргу та 229,40 грн
судового збору, апелянт просить
зазначену ухвалу суду першої інстанції
скасувати та постановити ухвалу про
задоволення заяви про відстрочку
виконання рішення.

Доводами апеляційної скарги є
посилання на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
зокрема, ст. 373 ЦПК України. Апелянт
вважає, що відмовляючи у задоволенні
його заяви, суд першої інстанції не
надав належної уваги доводам заявника
про те, що в теперішній час
підприємство переживає складний
період через фінансові та кризові
явища в країні, що призвело до втрати
більшої кількості споживачів їх
послуг, не врахував, що підприємство
має велику кредиторську
заборгованість і виконання рішення без
відстрочки його виконання позбавить
його можливості виконувати свої
зобов"язання перед бюджетом та
негативно вплине на матеріальне
становище підприємства.

У письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_1 звертає увагу суду на те,
що підприємство відповідача
функціонує, процедура банкрутства не
розпочата, боржник продовжує звичайну
підприємницьку діяльність, отже,
ухвала суду постановлена на законних
підставах.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_1 та представника Товариства
Догадіної С.О., дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
висновку, що скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що рішенням
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 8 січня 2014 року позов
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю „Комбінат
громадського харчування „Новий
Чернігів - XXI" про стягнення боргу
задоволено частково - стягнуто з ТОВ
„Новий Чернігів - XXI", на користь ОСОБА_1
борг за договором позики від 02.11.2012 року
в розмірі 14800 грн. 00 коп та судовий збір
в розмірі 229,40 грн. а всього 15029 грн. 40
коп.

Відмовляючи Товариству у задоволенні
його заяви про відстрочку виконання
вказаного рішення, суд першої
інстанції виходив з того, підстави
вказані у заяві заявником, а саме
відсутність коштів на рахунках, не
можуть бути враховані , як підстава для
задоволення заяви, оскільки, з
врахуванням всіх обставин справи, це
не є перепоною для виконання рішення
суду у розумінні вимог ст. 373 ЦПК
України.

З таким висновком суду першої
інстанції повністю погоджується
апеляційний суд.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за
наявності обставин, які утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо) за заявою
державного виконавця або сторони, суд,
який видав виконавчий документ, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення.

Виходячи з положень цієї статті
розстрочка чи відстрочка виконання
рішення може бути надана у виняткових
випадках, що обумовлюють об"єктивні
ускладнення при виконанні судового
рішення або наявність яких робить його
виконання неможливим.

Обставинами, що утруднюють виконання
рішення, можуть бути тільки ті
обставини, які існують насправді і які
безпосередньо не дозволяють виконати
судове рішення в обсязі, в строки та у
порядку, визначеному у ньому. Не можуть
бути підставами для відстрочки
виконання рішення обставини, які мають
суб'єктивний характер чи зумовлені
неправомірною поведінкою з боку
боржника.

Надання заявником суду копії діючих
договорів про надання рекламних послуг
(а.с 55-76,77-80), інформації про наявність
кредиторської заборгованості перед
іншими особами (а.с. 81) та інформації про
відсутність залишку грошових коштів
на поточних рахунках (а.с. 81,82) не може
розцінюватись судом як виняткові
обставини, що унеможливлюють виконання
судового рішення, а свідчать про
поточну діяльність підприємства.

Несприятлива економічна ситуація в
державі, кризові явища, на які
посилається заявник, а також ,
зниження кількості споживання їх
продукції, та у зв"язку з цим,
погіршення фінансового стану
Товариства також не є підставою для
застосування положень ст. 373 ЦПК
України, оскільки, з пояснень
представника відповідача, вбачається,
підприємство функціонує, послуги
мобільного харчування населенню
надаються, матеріали виконавчого
провадження, які за результатами
вчинення відповідних виконавчих дій
свідчили б про неможливість виконання
рішення суду відповідачем ( заявником)
у зв»язку з відсутністю матеріальних,
майнових чи фінансових можливостей у
боржник, суду не надані.

Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов»язана
належними та допустимими доказами
довести у суді свої вимоги чи
заперечення на них.

Враховуючи, що фактів та обставин, які б
свідчили про те, що судом першої
інстанції було порушено норми
процесуального права, або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави для її скасування, які за
змістом п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України є
підставою для скасування ухвали суду
першої інстанції, апеляційним судом не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильного по суті,
законного та обґрунтованого судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, п.1ч.1 ст.312,
ст..ст.314, 315, 317, 319, 373 ЦПК України,
апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „Комбінат
громадського харчування „Новий
Чернігів XXI" - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 03 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:Судді: