Справа № 188/2468/13-ц
Провадження № 2/188/62/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Бурди П.О.,

при секретарі - Хандрига Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Петропавлівка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Хорошівської сільської ради про
визнання належності сертифікату,
визнання спадкоємцем та визнання права
власності на сертифікат на право на
земельну частку (пай),

встановив:

09. 12. 2013 року позивачка звернулася
до суду з позовом до відповідача про
визнання належності сертифікату,
визнання спадкоємцем та визнання права
власності на сертифікат на право на
земельну частку (пай)

В обґрунтування позову
позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 по
АДРЕСА_1 у віці 86 років померла її
бабуся ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від
01.06.2001 року та довідкою Хорошівської
сільської ради № 333 від 02.07. 2013 року,
відповідно до якої її мати ОСОБА_4
проживала та була зареєстрована разом
з ОСОБА_3 і відповідно до ст. 549 ЦК
Української РСР (1963 р.), як спадкоємиця
першої черги, фактично прийняла
спадщину після смерті матері і
продовжувала проживати та
користуватись належним матері
будинком та іншим майном, в тому числі і
земельним паєм..

Після смерті бабусі залишилось
спадкове майно, а саме сертифікат на
право на земельну частку (пай) розміром
5.55 в умовних кадастрових гектарах
серії ДП № 0256643, виданий
Петропавлівською
райдержадміністрацією 21 травня 1997 року
вартістю 20 505 гривень, який її мати
ОСОБА_4 також фактично прийняла у
спадщину після смерті матері ОСОБА_3,
хоча згідно Інформаційної довідки зі
спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) № 35669468 від 07.11.2013
року відомості про спадкові справи
щодо майна ОСОБА_3 в Спадковому реєстрі
відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 у віці 68
років померла мати позивачки ОСОБА_4,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_3.

Після смерті матері позивачка, як
спадкоємиця першої черги за заповітом
прийняла спадщину, а саме земельну
ділянку площею 4.970 га, розташовану на
території Хорошівської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області переданої
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала ОСОБА_4 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку ЯГ № 506810, виданого
Петропавлівською районною державною
адміністрацією 05 лютого 2008 року та
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 69,
кадастровий номер земельної ділянки
НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом
про право на спадщину за заповітом від
20.09.2011 року по спадковій справі № 240/2010,
зареєстрованому в реєстрі за № 1307.

07.11.2013 року позивачка ОСОБА_1 як
спадкоємиця, звернулася до виконуючого
обов'язки завідувача Петропавлівської
державної нотаріальної контори
Пасевіна А.О. з заявою про прийняття
спадщини після бабусі і їй було
вручено постанову про відмову у
вчинені нотаріальної дії № 295/02-31 від
07.11.2013 року, відповідно до якої в
проваджені Петропавлівської державної
нотаріальної контори спадкова справа
до майна гр.. ОСОБА_3 померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, не заведена, так як
позивачка не надала оригінал
правовстановлюючого документу, який би
підтверджував право на нерухоме майно
(на землю площею 5.55 га, яка розташована
на території Хорошівської сільської
ради для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва).

Державним нотаріусом позивачці
роз'яснено, що виходячи з вимог п. 4.18
глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»,
який затверджено Наказом МЮУ 22.02.2012р. №
296/5 , видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, провадиться після подання
правовстановлюючого документу про
належність цього майна спадкодавцю та
Витягу з реєстру прав власності.
Відсутність вказаного документу не дає
можливості видати свідоцтво про право
на спадщину. За відсутності у
спадкоємця необхідних для видачі
свідоцтва про право на спадщину
документів зазначене питання
вирішується в судовому порядку.

Позивачка є спадкоємцем на
сертифікат на земельну частку (пай)
померлої ОСОБА_3 на законних підставах,
але не може розпорядитися цим майном на
свій розсуд, так як у неї відсутній
належним чином оформлений
правовстановлюючий документ на
спадкове майно і тому нотаріус
відмовляє позивачці у видачі
свідоцтва про право на спадщину.

Позивачка в позові вказує, що її
право власності в порядку спадкування
не визнається державним нотаріусом в
зв'язку з відсутністю в неї оригіналу
належним чином оформленого
правовстановлюючого документа, а саме
сертифіката на земельну частку (пай),
тому вона вимушена звернутися до суду
за захистом свого права.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась,а надала суду заяву, в якій
просить розглянути позов у її
відсутність, позовні вимоги підтримала
в повному обсязі і просить позов
задовольни.

Представник відповідача
Хорошівської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області в судове
засідання не з'явився і звернувся до
суду з заявою, в якій просить справу
розглянути у відсутність представника
відповідача, позов визнав повністю і
просить його задовольнити, направивши
копію рішення суду по справі.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкємцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення (ст. 1225 ЦК.)

Стаття 1261 ЦК України
передбачає, що у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до п.2 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права інших осіб.

Відповідно до ч.2 п.23 Постанови
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку встановленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в
оформлені права на спадщину особа може
звернутись до суду за правилами
позовного провадження.

Право позивачки ОСОБА_1, як
спадкоємця на сертифікат на земельну
частку (пай) розміром 5.55 в умовних
кадастрових гектарах серії ДП № 0256643
виданий Петропавлівською
райдержадміністрацією 21 травня 1997 року
вартістю 20 505 гривень, який її мати
ОСОБА_4 також фактично прийняла у
спадщину після смерті матері ОСОБА_3,
підтверджується наданими до суду
документами та не оспорюється
відповідачем, але позивачка не може
розпорядитися цим майном на свій
розсуд, так як у неї відсутній належним
чином оформлений правовстановлюючий
документ на спадкове майно в зв'язку з
чим нотаріус правомірно відмовив
позивачці у видачі свідоцтва про право
на спадщину, а у разі відмови нотаріуса
в оформлені права на спадщину
позивачка ОСОБА_1 правомірно
звернулась до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих немайнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Вимога позивачки про
встановлення належності ОСОБА_3
сертифіката на право на земельну
частку (пай) розміром 5.55 в умовних
кадастрових гектарах серії ДП № 0256643
виданий Петропавлівською
райдержадміністрацією 21 травня 1997 року
вартістю 20 505 гривень підтверджується
наданими суду документами та не
оспорюється відповідачем.

Іншого, крім судового порядку
вирішення данного спору діючим
законодавством України не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1225, 1261 ЦК України, п.2,
п.23 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»,
ст.ст. 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Встановити факт належності
ОСОБА_3 сертифіката на право на
земельну частку (пай) розміром 5.55 в
умовних кадастрових гектарах серії ДП
№ 0256643, виданий Петропавлівською
райдержадміністрацією 21 травня 1997
року, вартістю 20 505 гривень.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування на сертифікат на
право на земельну частку (пай) розміром
5.55 в умовних кадастрових гектарах
серії ДП № 0256643, виданий
Петропавлівською
райдержадміністрацією 21 травня 1997
року, вартістю 20 505 гривень.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя П. О. Бурда