АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Сп. № 22-ц/796/4931/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Корчевного
Г.В.,

при секретарі - Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «БМ БАНК» на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 17 лютого 2014 року за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «БМ БАНК»,
третя особа: ОСОБА_3 про припинення
договору поруки, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року позивач - ОСОБА_2
звернулась з позовом до Публічного
акціонерного товариства «БМ БАНК»
(далі БАНК) і просила суд визнати
припиненим договір поруки від 12
вересня 2006 року з підстав підвищення
без її згоди процентної ставки за
кредитним договором, укладеним 12
вересня 2006 року між БАНКом та ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 17 лютого 2014 року позов
задоволено.

Визнано припиненим договір поруку №
57/120906, укладений 12 вересня 2006 року між
Публічним акціонерним товариством «БМ
БАНК» та ОСОБА_2 Стягнуто з БАНКу на
користь держави судовий збір у розмірі
229,40 грн. (а.с.95-97).

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції БАНК, подав апеляційну
скаргу, в якій з посиланням на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права ставить питання
про часткове скасування оскаржуваного
рішення, ухвалення нового - про відмову
у позові.

В судовому засіданні представник БАНКу
- Савчук О.Г. підтримав апеляційну
скаргу. Позивачка ОСОБА_2, її
представник та третя особа - ОСОБА_3 -
скаргу не визнали.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12
вересня 2006 року між ТОВ «БМ БАНК» та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір №
57/120906, відповідно до умов якого
останній отримав кредит в сумі 28 128,00
доларів США, строком дії до11 вересня 2013
року зі сплатою 12% річних за
користування кредитом (а.с.7-10).

З метою забезпечення виконання
зобов*язань за кредитним договором між
ОСОБА_2 та БАНКом 12 вересня 2006 року
укладено договір поруки № 57/120906,
відповідно до якого остання
зобов*язувалась відповідати за
зобов*язаннями за кредитним договором,
повернути кредитні кошти до 11 вересня
2013 року зі сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 12% (
а.с.6).

Пунктом 11 договору поруки встановлено,
що всі зміни та доповнення до цього
договору вносяться в письмовій формі
шляхом укладення додаткових угод,
підписаних уповноваженими
представниками сторін.

Пунктом 7.1.2. кредитного договору
визначено, що банк має право при зміні
облікової ставки НБУ, індексу інфляції,
тарифної політики банку чи кон*юктури
ринку, попиту на кредитні ресурси
переглянути встановлену п. 1.1 процентну
ставку за користування кредитом, про що
повідомити позичальника в письмовій
формі за десять календарних днів до дня
встановлення нової ставки шляхом
надсилання повідомлення
рекомендованим листом. Разом з
повідомленням банк надсилає клієнту
примірники Додаткової угоди про зміну
процентної ставки. Ненадходження на
адресу банку протягом десяти
календарних днів з дати відправлення
позичальнику рекомендованого листа
відповіді від позичальника вважається
згодою з установленням нової
процентної ставки за користування
кредитом (мовчазна згода позичальника),
що оформлюється Додатковою угодою. По
проходженні десятиденного терміну з
моменту надсилання позичальнику
рекомендованого листа банк має право
нараховувати проценти за кредитом по
новій процентній ставці (а.с.9).

Апелянт зазначає, що БАНКом
направлявся позичальнику ОСОБА_3
проект додаткової угоди до кредитного
договору про підвищення процентної
ставки (лист від 23 жовтня 2008 року а.с.13),
але угода не була підписана останнім.
Відсутність графіку погашення
заборгованості за кредитним договором
є додатковим підтвердженням того, що
підвищення процентної ставки в повній
мірі не відповідає вимогам закону та
умовам кредитного договору.

Однак, суду було надано витяг з
особового рахунку божника з 12 вересня
2006 року по 03 лютого 2014 року (а.с.64-90), з
якого вбачається, що з 06 листопада 2008
року (а.с.77) здійснювалось нарахування
відсоткової ставки за кредитним
договором у розмірі 14%.

Згідно із ч.1 ст.553, ч.1 ст.554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов*язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов*язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов*язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

За матеріалами справи позивачці БАНК
направив претензію від 24 квітня 2013 року
щодо виконання взятих зобов*язань за
договором поруки та сплати
заборгованість за кредитним договором
(а.с.14).

Суд першої інстанції відмовляючи у
позові, правильно виходив з того, що
суду не було надано доказів, які б
підтверджували, що поручителем надана
згода на збільшення розміру його
відповідальності через підвищення
відсоткової ставки шляхом укладання
додаткової угоди. БАНК в порушення
вимог чинного законодавства в
односторонньому порядку збільшив
обсяг відповідальності поручителя, що
суперечить вимогам чинного
законодавства та п. 11 Договору поруки.

За змістом вище наведених норм
матеріального права поручитель, хоча й
пов*язаний із боржником певними
зобов*язальними відносинами, є
самостійним суб*єктом у відносинах із
кредитором. Поручитель, зокрема, має
право висувати заперечення проти
кредитора і в тому разі, коли боржник
від них відмовився або визнав свій борг
(ч.2 ст.555 Ц України).

За положенням ч. 1 ст. 559 ЦК України що
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі змін зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого збільшився
обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов*язання без
згодити поручителя, які призвели до
збільшення обсягу відповідальності
останнього. Збільшення обсягу
відповідальності внаслідок зніми
основного зобовя*зання виникає у разі:
підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами;
встановлення (збільшення розміру)
неустойки; встановлення нових умов
щодо порядку зміну процентної ставки в
бік збільшення, тощо.

При цьому обсяг зобов'язання
поручителя визначається як умовами
договору поруки, так і умовами
основного договору, яким визначено
обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель.

Договір поруки в даному випадку, який
укладено між сторонами, не передбачає
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди.

Таким чином, у зобов*язаннях, в яких
беруть участь поручителі, збільшення
кредитної процентної ставки навіть за
згодою банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови в
договорі поруки, не дає підстав
покладення на останнього
відповідальність за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов*язань перед банком.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги, залишення без змін
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись ст..ст.303,307,308,313 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «БМ БАНК»
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 17 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: