ЛИСИЧАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ
У Х В А Л А

справа № 415/781/14-ц

провадження № 6/415/29/14

19.02.2014 р.
м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської
області

в складі: головуючого судді Томчишена
С.В.,

при секретарі судового засідання
Гавриленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду подання
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Лисичанського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2014 року державний виконавець
Відділу державної виконавчої служби
Лисичанського міського управління
юстиції Брильов А.В. звернувся до суду з
поданням, погодженим з в.о. начальника
ВДВС Лисичанського МУЮ, про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1 до виконання нею своїх
зобов'язань як боржника у виконавчому
провадженні № ВП 39507781, відкритого
02.07.2013 року на виконання наказу № 15/60
від 30.11.2010 року, виданого Господарським
судом Луганської області.

Державний виконавець у судове
засідання не з'явився, надав суду
клопотання про розгляд подання без
його участі. Суд, розглянувши зазначене
подання державного виконавця, додані
до нього матеріали, вважає його таким,
що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З подання вбачається, що на виконанні
Відділу державної виконавчої служби
Лисичанського міського управління
юстиції знаходиться судовий наказ №
15/60 від 30.11.2010 року, виданий
Господарським судом Луганської
області про стягнення з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 боргу у
сумі (п'ять тисяч триста шістдесят одна)
5361,01 грн. В обґрунтування подання
державний виконавець посилається на
те, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від
сплати боргу в сумі 5361,01 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Статтею 6 Закону України "Про порядок
виїзду України і в'їзду в Україну
громадян України", який регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України тощо,
встановлено, що громадянинові України,
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні зобов'язання,
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням - до виконання
зобов'язань.

Згідно із п. 18 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням суду, має право
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Факт ухилення від виконання
зобов'язання боржником має
підтверджуватись сукупністю доказів,
які державний виконавець повинен
зазначити у поданні та надати
відповідні документи на їх
підтвердження.

Однак, державним виконавцем не додано
до подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_1 жодних доказів, які б свідчили
про ухилення боржника від виконання
зобов'язань за судовим рішенням на день
звернення до суду з цим поданням.

Державним виконавцем не зазначено та
не надано доказів направлення на
адресу боржника ОСОБА_1 та
отримання/неотримання нею постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 02.07.2013 р., постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 02.07.2013 р. тощо.

При цьому з матеріалів подання
вбачається, що боржник отримала копію
наказу лише 22 січня 2014 року, тобто менше
ніж за місяць звернення до суду з даним
поданням, а у наданих цього ж дня
державному виконавцю поясненнях була
не згодна з рішенням суду, на виконання
якого його було видано, а оскільки не
була присутня при його проголошення
мала намір його оскаржити.

Крім цього, державний виконавець не
навів жодних доводів, підтверджених
належними доказами, про вжиття ним
заходів, спрямованих на встановлення
місця роботи боржника, джерел доходів
та майна, на які може бути звернуто
стягнення, та вчинення боржником дій,
які б фактично перешкоджали звернути
стягнення на належне їй майно чи
грошові кошти.

За таких обставин, суд вважає подання
державного виконавця таким, що не
підлягає задоволенню з підстав
недоведеності державним виконавцем
факту ухилення боржника від виконання
зобов'язань за судовим рішенням.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Лисичанського
міського управління юстиції Брильова
А.В. про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_1, -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Луганської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Лисичанський міський суд протягом 5
днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя
С.В. Томчишен