У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» на рішення Куйбишевського
районного суду м. Донецька від
20 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 14 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» (далі - ТОВ «Вердикт Фінанс»)
звернулося до суду з даним позовом,
зазначивши в його обґрунтування, що 1
серпня 2007 року між відкритим
акціонерним товариством «БТА Банк»,
правонаступником якого є
ТОВ «Вердикт Фінанс» та ОСОБА_4
укладено кредитний договір №
500709, відповідно до умов якого останній
отримав кредит у розмірі 15625
гривень зі сплатою щомісячної комісії
за управління кредитом у розмірі 2,5 % та
зі сплатою за користування кредитом
процентів у розмірі 6 % річних, строком
до 1 серпня 2009 року.

В порушення умов кредитного договору,
ОСОБА_4 зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконував,
внаслідок чого станом на 6 серпня 2013
року утворилась заборгованість у
розмірі 170 067 гривень 76
копійок, яка складається з:
заборгованості по кредиту у розмірі
15625 гривень; нарахованих
процентів за користування кредитом
станом на 30 грудня 2009 року у
розмірі 2254 гривень 91 копійки;
заборгованості за комісійною
винагородою (комісією) за
обслуговування кредитної
заборгованості станом на 30 грудня 2009
року у розмірі 9375 гривень
12 копійок; нарахованих відсотків за
кредитним договором станом на 6 серпня
2013 року у розмірі 3427 гривень 04 копійки;
нарахованої комісії станом на
6 серпня 2013 року у розмірі 17578 гривень 35
копійок; неустойки за несвоєчасне
виконання зобов'язання (пеня) у розмірі
121 338 гривень 58 копійок та трьох
процентів річних від простроченої суми
у розмірі 478 гривень 76
копійок, яку позивач просив стягнути на
свою користь з відповідача.

Рішенням Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 20 листопада 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 14 січня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Вердикт
Фінанс» просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду і ухвалити нове про
задоволення позову, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й апеляційний суд, правильно виходив з
того, що умовами договору (графіком
погашення кредиту) встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, а тому право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення чергового платежу, дійшовши
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позову у зв'язку з
пропуском строку позовної давності,
передбаченого ст. ст. 256,257,267 ЦК України.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» відхилити.

Рішення Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 20
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 14 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна
Ю.Г. Іваненко