АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/5510/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції:Волокітіна
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

08 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 07 березня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів,-

в с т а
н о в и л а:

Позивач пред»явила позов до
відповідача про стягнення аліментів
на її користь на утримання
неповнолітньої дочки,ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх
доходів відповідача щомісяця,
посилаючись на те, що дитина
знаходиться повністю на її утриманні, а
відповідач, проживаючи з ними в одній
квартирі, жодної матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 07 березня 2014 року
позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову.
Зазначає, що судом безпідставно не
прийнято до уваги його заперечення
проти позову, які доведені належними
доказами,а саме: його проживання в
одній квартирі з позивачем та дочкою,
оплата ним житлово-комунальних послуг,
електроенергії, телефону, телебачення
та інтернету ,постійне придбання для
дитини продуктів харчування, іграшок,
дитячих книжок та приладів для
навчання та розвитку дитини, його
участь в організації оздоровлення та
відпочинку дитини.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення осіб, що з»явилися в судове
засідання , обговоривши доводи
апеляційної скарги, обставини справи ,
колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що 18.08.2001 року
Сумським відділом реєстрації актів
громадянського стану Сумського
обласного управління юстиції було
зареєстровано шлюб між сторонами, від
якого ОСОБА_1 та ОСОБА_1 мають доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Пред»явивши даний позов , ОСОБА_2
зазначала, що відповідач добровільно
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає , основну частину своїх
доходів витрачає на власне проживання
та своє утримання , що призводить до
порушення інтересів дитини.

Відповідно до статті 182 Сімейного
Кодексу України при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров»я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Стягуючи з відповідача на користь
ОСОБА_2 аліменти в розмірі ј частини з
усіх видів заробітку (доходів) на
утримання неповнолітньої доньки
сторін, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем не надано
належних та допустимих доказів того, що
останній добровільно надає
матеріальну допомогу на утримання
доньки сторін, врахувавши при цьому ту
обставину, що ОСОБА_1 має дохід, інших
дітей, на утриманні не має, а той факт ,
що відповідач має непрацездатного
батька не звільняє останнього від
обов»язку по сплаті аліментів на
утримання дитини .

Такий висновок суду є законним та
обґрунтованим , постановленим з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновків якого
доводи апеляційної скарги не
спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Зазначаючи про те, що він
добровільно надає матеріальну
допомогу на утримання дитини, ОСОБА_1
будь-яких належних та допустимих
доказів тому не надав, чому судом
першої інстанції дано належну оцінку.

Та обставина, що ОСОБА_1 сплачує за
комунальні послуги, електроенергію,
телефон, телебачення та інтернет , на
висновок суду не впливає, оскільки
відповідно до ст. 180 СК України,
обов»язок утримувати дитину є рівною
мірою обов»язком як матері, так і
батька, причому обов»язком особистим.

На підставі викладеного рішення
суду є законним та обґрунтованим,
відповідним встановленим обставинам
справи та відповідає інтересам дитини
та зобов»язанню батьків її утримувати
.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 07 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий :
Судді: