печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі - Пановик Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3
про стягнення боргу та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
визнання договору та розписки
недійсним, переведення прав та
обов'язків, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Свої вимоги позивачка мотивувала тим,
що 15.06.2012, між нею та відповідачем
ОСОБА_2, було укладено договір позики.
На підтвердження укладення
зазначеного договору, відповідачем
ОСОБА_2, того ж дня, було написано
розписку про отримання грошової суми у
розмірі 4200,00 доларів США, що на момент
написання розписки еквівалентно 39720,00
грн. Проте, відповідач своїх
зобов'язань, за договором позики не
виконує, та гроші, в передбаченому
договором порядку, не повертає, що
змусило її звернутись до суду. В ході
судового розгляду, позивач ОСОБА_1
уточнила свої позовні вимоги, просила
стягнути з відповідача 54451,00 грн.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2, в ході
судового розгляду справи, подав
зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
визнання договору позики та розписки
недійсними, переведення прав та
обов'язків. Свої вимоги позовні
мотивував тим, що за спірним договором
позики від 15.06.2012 ОСОБА_2 від позивача
ОСОБА_1 гроші не отримував, особисто з
нею не знайомий. Оформлення вказаного
договору відбулось за проханням
відповідача ОСОБА_3, який є сином
ОСОБА_1, та звернувся до ОСОБА_2 за
допомогою в отриманні коштів у розмірі
4000 доларів США для погашення існуючої в
нього заборгованості за договором
позики від 24.04.2011 перед ОСОБА_4 в розмірі
32895,45 грн. При оформленні договору
позики та розписок ОСОБА_2 навіть не
бачив ОСОБА_1, гроші нею фактично були
передані синові ОСОБА_3, якими він, в
свою чергу, погасив борг перед ОСОБА_4

Ухвалою від 17.12.2013 до участі у справі
було притягнуто в якості третьої особи
ОСОБА_3

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала
вимоги первісної позовної заяви,
просила задовольнити її з наведених у
позові підстав, зустрічний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання
договору та розписки недійсним,
переведення прав та обов'язків не
визнала, посилаючись на його
безпідставність та необґрунтованість,
просила відмовити в його задоволенні.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5, в судовому
засіданні підтримав зустрічний позов,
а позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3 про стягнення боргу не визнала,
з підстав, викладених у зустрічному
позові.

ОСОБА_3 (третя особа по первісному
позову) в судовому засіданні підтримав
вимоги первісної позовної заяви,
просив задовольнити її з наведених
підстав, зустрічний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання договору та
розписки недійсним, переведення прав
та обов'язків не визнав, просив
відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку про задоволення
первісного позову та про відмову в
задоволенні зустрічного позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.06.2012 між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 було укладено договір
позики.(а.с. 8)

На підтвердження укладення
зазначеного договору, відповідачем
ОСОБА_2, того ж дня, було написано
розписку про отримання грошової суми у
розмірі 4200,00 доларів США. (а.с. 9)

Проте, відповідач своїх зобов'язань, за
договором позики не виконує, та гроші, в
передбаченому договором порядку, не
повертає, що змусило її звернутись до
суду з позовом, в якому просила
стягнути з відповідача суму боргу у
розмірі 36312,00 грн., неустойку у розмірі
14003,00 грн. та проценти у розмірі 4136,00
грн., що разом становить 54451,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 показав, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
було укладено договір позики на суму
приблизно 4000 доларів США. Свої
зобов'язання ОСОБА_3 виконував
нерегулярно, у зв'язку з чим були
нараховані штрафні санкції, які, за
ОСОБА_3, сплачував ОСОБА_2 ОСОБА_2
сплачував за ОСОБА_3 лише штрафні
санкції. ОСОБА_2 не має відношення до
договору укладеного між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 ОСОБА_3 особисто погасив
заборгованість перед ОСОБА_4, після
чого було складено нотаріально
завірену заяву.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Поруч з наведеним, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пунктом 4.2 договору позики передбачено,
що за несвоєчасне повернення позики,
позичальник сплачує позикодавцю
неустойку у розмірі 0,1 % від суми
заборгованості за кожний календарний
день прострочення заборгованості.
Загальна кількість днів прострочення
заборгованості за період з 15.07.2012 по
18.02.2014 складає 584 дні. У зв'язку з чим,
розмір неустойки складає 14003,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Враховуючи, розміри облікової ставки
НБУ за час прострочення, позивач
правомірно визначив розмір
заборгованості по процентам за
договором позики, що складає 4136,58 грн.

В судовому засіданні не знайшли свого
підтвердження обставини, на які
посилався представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в
зустрічній позовній заяві, а саме, що:
ОСОБА_2 не отримував гроші від ОСОБА_1;
оформлення вказаного договору
відбулось за проханням відповідача
ОСОБА_3, який звернувся до ОСОБА_2 за
допомогою в отриманні коштів у розмірі
4000 доларів США для погашення існуючої в
нього заборгованості за договором
позики від 24.04.2011 перед ОСОБА_4 в розмірі
32895,45 грн.; саме грошима, які передані
ОСОБА_1 за договором позики ОСОБА_2,
ОСОБА_3 погасив власний борг перед
ОСОБА_4 та й інші обставини на які
посилався представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в
зустрічній позовній заяві, повністю та
беззаперечно спростовуються
матеріалами справи.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про те, що відповідачем
порушено порядок виконання
зобов'язань, тому позовні вимоги про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
боргу у розмірі 36312,00 грн., неустойки у
розмірі 14003,00 грн., проценти у розмірі
4136,00 грн. підлягають задоволенню та,
відповідно, підстав для задоволення
зустрічного позову суд не вбачає.

Оскільки суд дійшов до висновку про
задоволення первісного позову, то
судові витрати, понесені позивачем
ОСОБА_1 у розмірі 544,51 грн., підлягають
стягненню з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача відповідно до ст. 88
ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 1048 ЦК України, ст.ст.
60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3 про стягнення боргу -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) борг у
розмірі 36312 (тридцять шість тисяч
триста дванадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
неустойку у розмірі 14003 (чотирнадцять
тисяч три) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
проценти у розмірі 4136 (чотири тисячі
сто тридцять шість) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
витрати з оплати судового збору у
розмірі 544 (п'ятсот сорок чотири) грн. 51
коп.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання
договору та розписки недійсним,
переведення прав та обов'язків -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з
моменту проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до Апеляційного суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва.

Суддя
Р.В. Новак