Справа №173/2404/13-ц
Провадження №2/173/65/2014
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючої судді - Петрюк Т.М.
При секретарі - Рудовій Л.В
За участю прокурора - Скасків
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Верхньодніпровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах малолітнього ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють
самостійних вимог: орган опіки та
піклування Дніпровської селищної
ради, служба у справах дітей
райдержадміністрації, рада з питань
опіки та піклування Аульської
селищної ради про позбавлення
батьківських прав та стягнення
До суду звернулася позивач ОСОБА_1
в інтересах малолітнього ОСОБА_2, з
позовом про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів до
відповідача ОСОБА_3, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог: рада
опіки та піклування Дніпровської
селищної ради, служба у справах дітей
райдержадміністрації, рада з питань
опіки та піклування Аульської
селищної ради посилаючись на
наступне: відповідач ОСОБА_3, має
малолітню дитину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Батько дитини ОСОБА_4 помер
На сьогоднішній день хлопчик не
проживає з матір»ю, а вже з 2006 року
постійно проживає в неї, його рідної
Відповідачка після розірвання шлюбу
з ОСОБА_4, залишила проживати сина
разом з батьком. Після смерті ОСОБА_4,
хлопчик залишився проживати в її сім»ї,
В зв»язку з тим, що ОСОБА_3, не приймала
ніякої участі у вихованні та утриманні
сина, вона змушена була звернутись до
служби у справах дітей
райдержадміністрації за захистом прав
та інтересів її онука. Службою у
справах дітей була зібрана інформація
про відповідачку та встановлено, що за
місцем свого проживання вона
характеризується негативно, вживає
спиртні напої, вихованням та
утриманням свого малолітнього сина не
займається, не цікавиться його долею та
У відповідь на це ОСОБА_3, звернулась
до Верхньодніпровського районного
суду з заявою про відібрання у неї з
чоловіком дитини та відшкодування
моральної шкоди. Але рішенням суду від
03.11.2010 року їй було відмовлено у
задоволенні позовних вимог та дитина
залишилась проживати з ними.
В 2011 році прокурор Криничанського
району звернувся до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав гр.
ОСОБА_3, та стягнення з неї аліментів на
утримання свого сина. 18.08.2011 року
Криничанський районний суд
задовольнив позовні вимоги. Після того
відповідачка скориставшись своїм
правом подала апеляційну скаргу на
вищезазначене рішення суду. 15.11.2011 року
апеляційна скарга ОСОБА_3, була
задоволена та відмовлено прокурору
Криничанського району у позові про
позбавлення батьківських прав
відповідачки та стягнення з неї
Але після набрання рішенням
апеляційного суду законної сили
відповідачка жодного разу з того
моменту та з сьогоднішнього дня не
з»явилась до свого сина та не
намагалася повернути його до себе.
У порушення вимог ст.ст. 150, 180 СК
України, згідно з якими батьки повинні
піклуватись про здоров"я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечити здобуття дитиною
повної загальної середньої освіти,
готувати до самостійного життя,
поважати дитину, утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, відповідач
ОСОБА_3, не виконує цих обов"язків, не
бажає займатись вихованням та
утриманням свого малолітнього сина.
Захист інтересів та соціальних прав
малолітньої дитини та необхідність
створити умови для її нормального
розвитку та виховання, яка в силу свого
віку не має можливості с самостійно
захистити свої права стало підставою
звернення із позовом до суду.
В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримала, давши
пояснення фактично установлені
матеріалами справи.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
при цьому пояснила, що відповідачка
ухиляється від своїх обов»язків по
вихованню та утриманню дитини.
Поновити свої права та повернути
дитину до своєї сім»ї вона бажає лише
за документами. З листопада 2011 року,
після скасування апеляційним судом
рішення про позбавлення батьківських
прав відповідачка ніяких дій по
поверненню дитини не вчинила, навіть
жодного разу не приїхала та не
відвідала дитину. І лише, коли бабуся
знову змушена була подати позов про
позбавлення відповідачки
батьківських прав, вона знову
звернулась до суду з позовом про
повернення дитини, але в судові
засідання жодного разу не з»явилась, в
зв»язку з чим її позов був залишений
без розгляду. За весь цей час
відповідачка жодного разу не
відвідала дитину, не зателефонувала до
неї, не поздоровила з днем народження,
не надала будь-якої допомоги на її
утримання. Коли слухалась справа по
позбавлення батьківських прав і
відповідачка лише один раз з»явилась в
судове засідання, вона в коридорі не
підійшла до сина, не поцікавилась його
справами, склалось враження, що вона
навіть не впізнала його, так як дитина
за цей час виросла. На даний час хлопчик
підріс, став більш розуміти ситуацію,
яка склалась і дитина з острахом
думає про те, що він може бути
повернений до родини матері, так як
своєю родиною він вважає дідуся та
бабусю, які піклуються про нього,
виховують. матеріально утримують,
радіють його досягненням в навчанні,
сприяють його всебічному розвитку.

Відповідач ОСОБА_3,, в судове
засідання не з»явилась. про час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином

Третя особа, що не заявляє
самостійних вимог представник служби
у справах дітей Верхньодніпровської
райдержадміністрації в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
при цьому пояснила, що після звернення
позивачки до служби для дачі висновку
про доцільність позбавлення
відповідачки батьківських прав,
службою у справах дітей
Верхньодніпровської РДА були надані
запити до Криничанської служби у
справах дітей та отримані відповіді
про те. що відповідачка ОСОБА_3, веде
асоціальний спосіб життя, не працює,
схильна до вживання алкоголю. В неї
вдома часто збираються компанії та
розпиваються спиртні напої.
Відповідачка має ще одну малу дитину,
доглядом за якої також не займається,
такий догляд здійснюють її старший
син, стосовно якого відповідачка також
позбавлялась батьківських прав, та
мати відповідачки, тому на засіданні
комісії з питань захисту прав дитини
було прийняте рішення про доцільність
позбавлення відповідачки
батьківських прав стосовно її сина -
ОСОБА_2

Представник третьої особи, ради
опіки та піклування Дніпровської
селищної ради в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, при цьому
пояснила, що ОСОБА_2 з дитинства
проживає у сім»ї своєї бабусі. Раніше
проживав там разом з батьком, а після
його смерті виховання та догляд за
ОСОБА_2 здійснюють бабуся, позивачка по
справі, та дідусь. Мати хлопчика раніше
працювала в сел. Дніпровському на
комбінаті, але вже тоді вона долею сина
не цікавилась, майже до нього не
приходила, часто її бачили у стані
алкогольного сп»яніння. Декілька років
назад радою розглядалось питання за
зверненням ОСОБА_3,. про встановлення
годин побачення з дитиною, були
встановлені дні та години побачення
відповідачки з сином, але відповідачка
один чи два рази відвідала свого сина.
а потім перестала до нього з»являтись,
про що складались відповідні акти. З 2011
року відповідачка жодного разу не
відвідала дитину, не надала
матеріальної допомоги на її утримання.

Представник третьої особи, ради
опіки та піклування Аульської селищної
ради в судове засідання ценз»явився,
подавши заяву про слухання справи у
відсутність її представника, позовні
вимоги про позбавлення ОСОБА_3,
батьківських прав підтримує.

Прокурор позовні вимоги підтримав
просить суд позбавити відповідача
ОСОБА_3, батьківських прав відносно до
її малолітнього сина, так як з наданих
суду доказів вбачається, що мати
самоусунулась від виховання дитини, на
протязі тривалого часу з дитиною не
проживає, її вихованням не займається ,
матеріально не утримує та ставиться до
дитини байдуже.

Вислухавши осіб, що приймали
участь у розгляді справи, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3, має малолітню дитину - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народжєення. Батько
дитини ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.ю що
підтверджується свідоцтвом про
смерть.

Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона , він
ухиляються від своїх обов"язків по
вихованню дитини.

Судом встановлено, що в порушення
ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких
батьки зобов"язані піклуватись про
здоров"я дитини, забезпечувати
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати до
самостійного життя, поважати дитину,
утримувати дитину до досягненню нею
повноліття - відповідач ОСОБА_3,
ухиляється від виконання цих своїх
обов"язків, не бажає займатись
вихованням та утриманням свого
малолітнього сина, що підтверджується
наступним.

Відповідно до довідки Дніпровської
селищної ради від 22.07.2013 року
встановлено, що малолітній ОСОБА_2, з
грудня 2006 року проживає в сім»ї бабусі
ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що стосовно
відповідачки ОСОБА_3, неодноразово
піднімалось питання щодо позбавлення
її батьківських прав відносно її
малолітнього сина ОСОБА_2 Так, в 2011 році
прокурор Криничанського району
звернувся до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав гр.
ОСОБА_3, та стягнення з неї аліментів на
утримання сина. Рішенням
Криничанського районного суду
Дніпропетровської від 18.08.2011 року
позовні вимоги прокурора були
задоволені та відповідачка ОСОБА_3,.
була позбавлена батьківських прав
стосовно свого сина ОСОБА_2 Проте,
відповідачка ОСОБА_3. скориставшись
своїм правом подала апеляційну скаргу
на вищезазначене рішення суду. 15.11.2011
року апеляційна скарга ОСОБА_3, була
задоволена та відмовлено прокурору
Криничанського району у позові про
позбавлення батьківських прав
відповідачки та стягнення з неї
аліментів. Скасовуючи рішення
Криничанського районного суду
Дніпропетровської області про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3,
батьківських прав апеляційний суд
виходив з того, що судом першої
інстанції не були прийняті до уваги
намагання відповідачки забрати свого
сина ОСОБА_2,. та повернути в свою сім»ю.

Проте після скасування рішення
Криничанського районного суду
Дніпропетровської області про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3,
стосовно її малолітнього сина,
відповідачка до дитини не
навідувалась, будь-яких дій щодо
повернення дитини до своєї родини не
вчинила, матеріально дитину не
утримувала, її вихованням не займалась
та знову на довгий час забула про те, що
в неї є син ОСОБА_2, який проживає
окремо від неї в сім»ї бабусі ОСОБА_1

Даний факт підтвердили допитані в
судовому засіданні свідки ОСОБА_5,
ОСОБА_6,. ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Так із пояснень свідка ОСОБА_5. в
судовому засіданні встановлено, що він
є сусідом позивачки ОСОБА_1, добре знає
відповідачку ОСОБА_3 Йому відомо, що
ОСОБА_3,, покинула свого сина спочатку
на батька, а потім на діда та бабу. З 2011
року мати жодного разу до дитини не
з»явилась. Він часто спілкується з
ОСОБА_2, так як той дружить з його
онуком, але ОСОБА_2 жодного разу не
згадав про матір, не похвалився, що
вона його відвідала, зробила якийсь
подарунок, чи іншим чином проявила
свої материнські почуття. Дід та баба
займаються вихованням онука,
матеріально його утримують, дитина
доглянута, чемна, вихована, дуже гарно
навчається в школі, але це заслуга
позивачки та її чоловіка, а не матері
дитини. Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3, веде
розгульний спосіб життя, схильна до
вживання спиртних напоїв, гроші, які
отримує на дитину, в зв»язу зі смертю
батька, витрачає на власні потреби на
алкоголь та гуляння, а не на утримання
дитини.

Із показань свідка ОСОБА_6, в
судовому засіданні встановлено, що він
є племінником позивачки та проживає в
одному населеному пункті з
відповідачкою ОСОБА_3, знає
відповідачку, як особу, яка постійно
вживає алкогольні напої, влаштовує в
себе вдома гулянки, постійно змінює
співмешканців, не працює, за останні
роки відповідачка жодного разу не
відвідала дитину, не виразила бажання
забрати сина до себе. З тих пір як
поховали батька хлопчика - він
постійно проживає у баби та діда, які і
виховують дитину і матеріально
утримують. Якщо дитина повернеться до
матері, то вона там нічого доброго не
побачить, всі ті здібності, які є у
дитини в результаті догляду діда та
баби будуть втрачені.

З показань свідка ОСОБА_7,. в судовому
засіданні встановлено, їй відомо, що
суди з приводу долі ОСОБА_2 йдуть
давно. Мати дитини проживає окремо від
сина і його вихованням не займається та
не відвідує. Вона як представник ради
з питань опіки та піклування постійно
відвідує сім»ю ОСОБА_1, хлопчик
доглянутий, має гарні побутові умови,
гарно навчається. Мати хлопчика
характеризується негативно,
вихованням дітей не займається. Їй
відомо, що у відповідачки був ще й
старший син і вона його вихованням
також не займалась, дитина перебувала
в інтернаті, а відповідачка
позбавлялась батьківських прав
стосовно старшого сина. Вона була
присутня того разу, коли відповідачка
один раз з»явилась на судове засідання,
вони з позивачкою , ОСОБА_2 та іншими
свідками знаходились надворі, ОСОБА_3,.
пройшла повз них, заявивши, що ОСОБА_2 не
бажає з нею вітатись. Але будь-яких
материнських почуттів, радості від
того, що побачила свою дитину не
проявила.

Із показань свідка ОСОБА_8, в
судовому засіданні встановлено, що
вона була вчителем ОСОБА_2 в молодших
класах, за весь час навчання мати
з»явилась до школи лише один раз, коли
ОСОБА_2 навчався ще в першому класі.
Побачивши матір ОСОБА_2 злякався та
заховавшись за неї обхопив її руками.
Вона, знаючи про ситуацію, як склалась в
цій сім»ї. сприяла тому, щоб хлопчик
поспілкувався з матір»ю, заспокоїла
дитину та переконала в тому, що він має
поспілкуватись з матір»ю. Хлопчик у її
присутності побув з матір»ю, але
спілкування їх було напруженим. Мати
поцікавилась, як навчається ОСОБА_2 і
після того жодного разу до школи не
з»явилась, це було тоді, коли перший раз
вирішувалось питання про позбавлення
відповідачки батьківських прав.
Протягом останніх років ОСОБА_3,. до
школи не приходила. Будь-яким іншим
чином успіхами сина не цікавилась,
хлопчик завжди перебуває з дідусем та
бабусею.

Допитаний в судовому засіданні
неповнолітній ОСОБА_2, в присутності
педагога ОСОБА_8, та соціального
педагога - третьої особи, представника
ради з питань опіки та піклування
Дніпровської селищної ради Марченко
О.А., пояснив суду, що він розуміє, що в
даний час вирішується питання про
позбавлення батьківських прав його
матері ОСОБА_3 Він згоден з тим, щоб його
матір позбавили батьківських прав. Так
як мати до нього не приїздить, не
спілкується, ні по телефону, ні
будь-яким іншим чином, жодного разу не
поздоровила його з днем народження,
ніяких подарунків, одягу, продуктів
харчування не купувала. Він не бажає
проживати в сім»ї матері, так як
пам»ятає, що коли він проживав з нею,
мати ставилась до нього погано. Він
бачив матір лише в одному із судових
засідань. Мати підходила до нього та
намагалась поговорити, але він
відмовився, так як не бажає з нею
спілкуватись.

Відповідно до рішення комісії з
питань захисту прав дитини при
Верхньодніпровській районній
державній адміністрації від 21.11.2013
року № 87 прийняте рішення про
доцільність позбавлення батьківських
прав гр. ОСОБА_3,. стосовно її
малолітнього сина - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до висновку Дніпровської
селищної ради (а.с.77) рада опіки та
піклування Дніпровської селищної ради
рекомендує позбавити батьківських
прав ОСОБА_3. по відношенню до її
малолітнього сина.

Таким чином оцінюючи всі надані
докази, суд вважає доведеним факт, що
відповідач ОСОБА_3, вихованням свого
сина не займається, до дитини
ставиться байдуже, тому є підстави
відповідно до п. 2 ст. 164 СК України для
позбавлення її батьківських прав.

Крім того, відповідач будь-яких
доказів, на спростування наданих
позивачем доказів не надала. З
поведінки відповідачки вбачається, що
як тільки ставиться питання про
позбавлення її батьківських прав,
вона відразу ж подає позови про
повернення дитини та про встановлення
її місця проживання з нею. Така
поведінка відповідачки була при
розгляді справи Криничанським судом
Дніпропетровської області в 2011 році,
відповідачка подавала позов до
Верхньодніпровського районного суду
про відібрання дитини, в задоволенні
якого відповідачці було відмовлено,
але відповідачка дане рішення не
оскаржила, що судом розцінюється як
байдуже ставлення відповідачки до
того буде повернена їй дитина чи ні.
відповідачку тривожить лише питання
чи буде вона позбавлена батьківських
прав.

При звернення позивачки з даною
позовною заявою, відповідач знову
почала ставити питання про повернення
їй дитини, спочатку подала зустрічну
позовну заяву, яку належним чином не
оформила, в зв»язку з чим зустрічна
позовна заява була повернення
відповідачці. Далі, відповідач ОСОБА_3,
звернулась з самостійним позовом про
відібрання та повернення малолітньої
дитини, в зв»язку з чим розгляд справи
про позбавлення відповідачки
батьківських прав було зупинено. Але
відповідачка в судові засідання не
з»являлась, в результаті чого її
позовна заява про відібрання та
повернення малолітньої дитини була
залишена без розгляду (а.с.64).Тобто така
поведінка відповідачки лише ще раз
підтверджує її байдуже ставлення до
дитини, та про те, де і з ким буде
проживати її дитина, і розцінюється
судом як намагання відповідачки
уникнути прийняття рішення про
позбавлення її батьківських прав, так
в даному випадку відповідачка
втратить право на отримання допомоги
на дитину, яку отримує в зв»язку з
втратою годувальника, тобто батька
дитини, і яку витрачає виключно на
власні потреби, а не утримання свого
сина ОСОБА_2.

До цього висновку суд приходить ще й
з тих підстав, що після того, як
апеляційним судом Дніпропетровської
області було скасоване рішення
Криничанського районного суду про
позбавлення відповідачки
батьківських прав, відповідачка,
досягнувши своєї мети, не вжила
ніяких заходів щодо повернення свого
сина до своєї сім»ї. Натомість з 2011 року
по 2013 рік до дитини не з»являлась, його
вихованням, успіхами, не цікавилась, не
поздоровляла навіть з днем народження.
І стала заявляти про свої права на
дитину лише після пред»явлення до неї
позову про позбавлення її
батьківських прав. Але і в цьому
випадку в судові засідання не
з»являлась, доказів належної своєї
поведінки, та того, що вона приймала
участь у вихованні сина не надавала. З
пояснень свідків вбачається, що навіть
до початку судового засідання, коли
відподачка лише раз з»явилась до суду,
вона до дитини материнських почуттів,
радості від того, що бачить сина не
виявила, лише звинуватила дитину, що
остання до неї не привіталась, не
вживши ніяких заходів щодо
налагодження відношень з дитиною. Що
на думку суду підтверджує факт
байдужості матері до своєї дитини і
свідчить лише про її матеріальну
заінтересованість.

Приймаючи до уваги поведінку
відповідачки з листопада 2011 року по
час постановлення рішення, судом
встановлено, що відповідачка протягом
даного періоду злісно ухилялась від
виконання своїх обов»язків щодо
виховання дитини, до дитини жодного
разу не з»явилась, не спілкувалась з
нею, що підтверджується дослідженими
в судовому засіданні доказами. При
цьому будь-яких перешкод зі сторони
позивачки за справою чи інших осіб,
щодо спілкування відповідачки з
дитиною та участі у її вихованні,
судом не встановлено. натомість після
відновлення материнських прав
відповідачки щодо її дитини,
відповідачка не вижила ніяких заходів
щодо їх реалізації.

Крім того, при прийнятті рішення,
суд враховує і думку дитини, яка на
даний час досягла 12 років, і яка
категорично не бажає повертатись в
сім»ю матері, виходячи із неналежного
виконання відповідачкою своїх
материнських обов»язків щодо дитини,
та враховуючи положення ст. 29 ЦК
України.

Виходячи з вищевикладеного, суд
вважає за потрібне задовольнити
позовні вимоги та позбавити
відповідачку батьківських прав по
відношенню до її малолітнього сина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Так як лише таким
способом на думку суду будуть захищені
права малолітньої дитини, яка
проживаючи в сім»ї позивачки має
нормальні житлово-побутові умови,
всебічно розвивається та проявляє
свої здібності, що підтверджується і
характеристикою на ОСОБА_2, і
грамотами, отриманими ним за високі
досягнення в навчанні. Крім того в
такий спосіб будуть забезпечені і
матеріальні права дитини, так
допомога, яка виділяється державою
буде використовуватись для утримання
дитини, її навчання, розвитку її
здібностей, а не на асоціальні потреби
матері.

Відповідно до п. 2 ст. 166 СК
України, особа позбавлена батьківських
прав не позбавляється обов"язку щодо
утримання дитини.

Суд вважає, що з відповідачки повинні
бути стягнені аліменти на утримання
малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вирішуючи питання про розмір
аліментів суд вважає, що з
відповідачки ОСОБА_3, повинні бути
стягненні аліменти на утримання
малолітнього сина в твердій грошовій
сумі 300 грн., з наступною індексацією
відповідно до закону, так як з
пояснень свідків вбачається, що
відповідач не працює відповідно не
має постійного заробітку, має ще одну
малолітню дитину з якою з»являлась до
суду. Стягнення аліментів повинно
здійснюватись щомісячно, на користь
дитячого навчально-виховного закладу
або особи до якої буде поміщена дитина.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_3,. на користь ОСОБА_1,. підлягають
стягненню понесені останньою судові
витрати по сплаті судового збору в
сумі 114. грн. 70 коп. Так як судом
задоволені і вимоги про стягнення
аліментів, за якими позивач звільнена
від сплати судового збору, то в з
відповідачки на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в сумі
243.60 грн.

На основі ст. 164 - 166, 180, 184 СК України,
керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК
України. суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню до її
малолітнього сина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого Дніпровською селищною
радою Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області, 24.12.2002 року
актовий запис № 43

Малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
після набрання чинності рішенням суду
передати службі у справах дітей
Верхньодніпровської районної
державної адміністрації для вирішення
питання про влаштування до дитячого
навчально-виховного закладу, або для
встановлення опіки.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
аліменти на утримання малолітнього
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій
сумі 300 грн., з наступною індексацією
відповідно до закону, щомісячно, на
користь дитячого навчального закладу
або особи до якої буде поміщена дитина,
починаючи стягнення з 28.08.2013 року і до
повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
понесені судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 114.70 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на
користь держави в сумі 243 грн., 60 коп.

Копію рішення після набрання
чинності направити відділу
реєстрації актів цивільного стану
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області для відома

Рішення може бути оскаржене до
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з моменту його
проголошення, шляхом подання
апеляційної скарги через
Верхньодніпровський районний суд.
Особи, які брали участь у судовому
засіданні, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання цього
рішення

Заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем протягом 10 днів з моменту
його отримання шляхом подачі заяви про
його скасування до
Верхньодніпровського районного суду.

Рішення суду набирає чинності
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги та/ або заяви про
скасування заочного рішення, якщо така
скарга та/або заява не були подані.

У випадку подання апеляційної
скарги або заяви про скасування
заочного рішення. рішення суду набирає
чинності після розгляду справи
судом апеляційної інстанції, або
судом, який постановив заочне рішення,
якщо рішення не було змінене або
скасоване.

Суддя
Петрюк Т.М.

.