АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/789/2014
Справа № 2/645/331/2013
Доповідач - Пономаренко Ю.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року Судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого - судді
Пономаренко Ю.А.,

суддів - Кокоші
В.В., Кукліної Н.О.

при секретарі - Соколовій
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Фрунзенського районного
суду м.Харкова від 03 грудня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, третя
особа: ОСОБА_3, та зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання
майна спільною сумісною власністю,
стягнення грошової компенсації, -

в с т а н о в
и л а :

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним
позовом, посилаючись на те, що 30.07.1988
року між ним та ОСОБА_1 було укладено
шлюб. Відповідач ОСОБА_3 є їх сином. За
період шлюбу подружжям ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 було придбано: транспортний
засіб марки RENAULT, моделі PREMIUM,
реєстраційний номер НОМЕР_1, тип
БОРТОВИЙ-С, номер шасі НОМЕР_9, 1997 року
випуску, причіп марки TROUILLET, тип
напівпричіп бортовий-Е, реєстраційний
номер НОМЕР_2, 1994 року випуску,
транспортний засіб марки RENAULT, моделі
PREMIUM 385,18, тип ФУРГОН-С, реєстраційний
номер НОМЕР_3, номер шасі НОМЕР_10, 1999
року випуску, причіп марки TROUILLET, моделі
ST3340, типу напівпричіп-фургон-е,
реєстраційний номер НОМЕР_4, номер шасі
НОМЕР_11, 1999 року випуску, автомобіль
марки VOLKSWAGEN Passat реєстраційний номер
НОМЕР_8.

Зазначені транспортні засоби були
зареєстровані на ім'я ОСОБА_1, із
зазначенням у свідоцтвах про
реєстрацію транспортних засобів про
надання права керування ними ОСОБА_2
Він фактично користується цими
транспортними засобами, оскільки
працює водієм вантажівки, маючи
відповідну категорію на право
керування. Відповідачка ОСОБА_1 не має
права керування вантажівками. Спірні
транспортні засоби були придбані за
спільні кошти, отримані внаслідок
здійснення вантажних перевезень.

Виходячи з оцінки транспортних
засобів, з врахуванням уточнень,
позивач просить суд поділити спільне
майно подружжя та виділити йому
наступне майно: транспортний засіб
марки RENAULT, моделі PREMIUM, реєстраційний
номер НОМЕР_1, 1997 року випуску, вартістю
78250грн.; транспортний засіб марки RENAULT,
моделі PREMIUM, тип ФУРГОН-С, р.н. НОМЕР_3, 1999
року випуску,вартістю 95600грн.;
транспортний засіб TROUILLET, моделі ST3340,
типу напівпричіп-фургон-е, р.н. НОМЕР_4,
1999 року випуску, вартістю 72500грн., а
всього майна на загальну суму 246350грн.

Відповідачці ОСОБА_1 виділити майно:
причіп марки TROUILLET, тип напівпричіп
бортовий-Е, реєстраційний номер НОМЕР_2,
1994 року випуску, вартістю 47400 грн.,
автомобіль VOLKSWAGEN Passat, р.н. НОМЕР_8,
вартістю 198550грн., а всього майна на
загальну суму 145950 грн.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 відчужила
автомобіль VOLKSWAGEN Passat без згоди
позивача, то останній вважав, що його
вартість має бути врахована при поділі
майна.

Крім того, просив стягнути з нього на
користь ОСОБА_1 компенсацію вартості
майна сумі 400грн., та визнати недійсним
договір позики від 08.10.2011 p., укладений
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на суму 123000 грн.

ОСОБА_1 звернулась до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя, який у подальшому,
уточнила, вказуючи, що під час шлюбу на
її ім'я купувалось та нею продавалось
багато транспортних засобів. На час
звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про
поділ майна їй на праві власності
належали перелічені позивачем
вантажні транспортні засоби, але
автомобіль VOLKSWAGEN Passat належить іншій
особі. Зазначає, що вказані вище
вантажні транспортні засоби
використовувались нею як ФОП для
вантажоперевезень з метою отримання
прибутку. ОСОБА_2 працював у неї водієм
за трудовою угодою.

Автомобіль RENAULT реєстраційний номер
НОМЕР_1, та причіп TROUILLET реєстраційний
номер НОМЕР_2, які зареєстровані у
жовтні 2011 p., були придбані нею у період
шлюбу, але за кошти, які належали їй
особисто, що підтверджується розпискою
від 08.10.2011 p., згідно якої вона взяла в
борг у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі
123000грн., саме для купівлі вказаного
транспортного засобу. Просила суд
визнати перелічені автомобілі
особистою власністю, а автомобіль RENAULT
реєстраційний номер НОМЕР_3, та причіп
TROUILLET реєстраційний номер НОМЕР_4 -
спільною сумісною власністю подружжя
та визнати за кожним з подружжям право
власності на їх 1/2 частину .

Крім того, зазначала, що за ОСОБА_2 на
праві приватної власності
зареєстрована квартира АДРЕСА_1, яку
вони придбали у 1997 р. за сімейні кошти.
Але у вересні 2012 р. вона дізналась, що
чоловік її надурив та ця квартира
спочатку була оформлена на його сестру
- ОСОБА_4, а потім нею була йому
подарована. Тобто фактично ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 уклали удавану угоду, яка
приховала купівлю-продаж квартири
ОСОБА_2 за сімейні кошти. У цій квартирі
вони проживали сім'єю з 1997 р. до вересня
2012 р. За час проживання у квартирі
відповідачкою за її особисті кошти та
за кошти, переказані їй сестрою у
розмірі 10009дол. США, був проведений
коштовний євроремонт, на загальну суму
2500дол. США та 105000грн., що більше
вартості самої квартири більше, ніж у 10
разів. Відповідач на час проведення
ремонтних робіт ніде не працював та
доходів не отримував. Тому просила
визнати вказану квартиру об'єктом
спільної сумісної власності та визнати
за кожним з подружжям право власності
на ? частину спірної квартири.

ОСОБА_3 також подав зустрічний позов до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання майна
спільною сумісною власністю, стягнення
грошової компенсації, який у
подальшому уточнив, вказуючи, що
автомобіль RENAULT реєстраційний номер
НОМЕР_3, та причіп TROUILLET реєстраційний
номер НОМЕР_4 були придбані за сімейні
кошти, у тому числі і його власні кошти,
оскільки він у 2008 р. він розпочав свою
трудову діяльність, яка приносила
доходи, отримував підвищену стипендію
за місцем навчання у розмірі 600 грн., а з
серпня 2010 р. здійснює підприємницьку
діяльність, що також приносить значні
доходи в сім'ю. Просив суд визнати
автомобіль RENAULT реєстраційний номер
НОМЕР_3, та причіп TROUILLET реєстраційний
номер НОМЕР_4 - спільною сумісною
власністю ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, та
зобов'язати ОСОБА_2 і ОСОБА_1 сплатити
йому компенсацію його частки у розмірі
1/3 частини вартості цих транспортних
засобів.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 03 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено
частково. Визнано недійсним договір
позики від 08.10.2011 p., укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на суму 123000грн.
Визнано спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1:
транспортний засіб марки RENAULT, моделі
PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1, тип
БОРТОВИЙ-С, 1997 року випуску, причіп
марки TROUILLET, тип напівпричіп бортовий-Е,
реєстраційний номер НОМЕР_2, 1994 року
випуску, транспортний засіб марки RENAULT,
моделі PREMIUM, тип ФУРГОН-С, реєстраційний
номер НОМЕР_3, 1999 року випуску, причіп
марки TROUILLET, моделі ST3340, типу
напівпричіп-фургон-е, реєстраційний
номер НОМЕР_4, 1999 року випуску,
транспортний засіб марки VOLKSWAGEN Passat
реєстраційний номер НОМЕР_8.

Поділено майно подружжя та визнано за
ОСОБА_2 право власності на транспортний
засіб марки RENAULT, моделі PREMIUM,
реєстраційний номер НОМЕР_1, тип
БОРТОВИЙ-С, 1997 року випуску, вартістю
78250грн.; транспортний засіб марки RENAULT,
моделі PREMIUM 385,18, тип ФУРГОН-С,
реєстраційний номер НОМЕР_3, 1999 року
випуску, вартістю 95600грн.; транспортний
засіб TROUILLET, моделі ST3340, типу
НАПІВПРИЧІП-ФУРГОН-Е, реєстраційний
номер НОМЕР_4, 1999 року випуску, вартістю
72500 грн., всього майна на загальну суму
246350грн.

За ОСОБА_1 залишено право власності на
причіп марки TROUILLET, тип напівпричіп
бортовий-Е, реєстраційний номер НОМЕР_2,
1994 року випуску, вартістю 47400грн.
Враховуючи вартість автомобіля VOLKSWAGEN
Passat, реєстраційний номер НОМЕР_8, яка
складає 198550грн., усього ОСОБА_1 виділено
майна на загальну суму 245950грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
компенсацію вартості належної їй 1/2
частини спільного майна подружжя у
розмірі 400грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5
подав апеляційну скаргу, в якій
зазначив, що не погоджується з вказаним
рішенням суду, вважає його
постановленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі просить скасувати
рішення суду 1 інстанції та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі,
позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково: визнати право власності за
ОСОБА_2 на ? частину автомобіля RENAULT,
моделі PREMIUM 385,18, тип ФУРГОН-С,
реєстраційний номер НОМЕР_3, 1999 року
випуску, визнати право власності за
ОСОБА_2 на ? частину причіп марки TROUILLET,
моделі ST3340, типу напівпричіп-фургон-е,
реєстраційний номер НОМЕР_4, номер шасі
НОМЕР_11, 1999 року випуску, визнати право
власності за ОСОБА_2 на ? частину
квартири АДРЕСА_1, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в
повному обсязі. Вислухавши пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
зміні з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

ОСОБА_3 рішення суду 1 інстанції не
оскаржувалось і тому відмову в
задоволенні його позовних вимог
судовою колегією не переглядається.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
суд 1 інстанції обґрунтовано виходив з
того, що квартира АДРЕСА_1 не була
набута під час зареєстрованого шлюбу,
тому вона не є спільною сумісною
власністю подружжя і тому розподілу не
підлягає.

Судова колегія вважає, що такий
висновок суду першої інстанції є
правильним, обґрунтованим та таким, що
відповідає вимогам діючого
законодавства.

Спірна квартира зареєстрована за
ОСОБА_2 на праві приватної власності
відповідно до договору дарування.
Доводи апеляційної скарги щодо
визнання вказаної квартири об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
та визнання за ОСОБА_1 права власності
на ? частину квартиру з підстав того, що
у цій квартирі був проведений
коштовний євроремонт, на загальну суму
2500 дол. США та 105000 грн., не заслуговують
на увагу, оскільки на законі не
ґрунтуються. Позовних вимог щодо
відшкодування половини вартості
ремонту не заявлялося.

Разом з тим, колегія суддів не
може погодитися з висновком суду 1
інстанції щодо розподілу іншого майна
подружжя з наступних підстав.

Матеріали справи містять дані про те,
що 30.07.1988 р. сторони зареєстрували шлюб.

Судовим розглядом встановлено, та не
оспорюється сторонами, що останні за
спільні кошти, знаходячись у шлюбі
придбали: транспортний засіб марки RENAULT
моделі PREMIUM, р.н. НОМЕР_1, 1997 року випуску,
зареєстрований 15.10.2011 p.; причіп марки
TRAILER, тип напівпричіп бортовий-Е, р.н.
НОМЕР_2, 1994 року випуску зареєстрований
15.10.2011 p.; транспортний засіб марки RENAULT
моделі PREMIUM 385,18, тип фургон-с, р.н.
НОМЕР_3, 1999 року випуску, зареєстрований
28.08.2009 p.; причіп марки TROUILLET, модель ST3340,
тип напівпричіп-фургон-Е, р.н. НОМЕР_4, 1999
року випуску, зареєстрований 28.08.2009 р.
Після придбання автомобілів їх було
зареєстровано в органах ДАІ на ім'я
відповідачки ОСОБА_1

Відповідно до ст.60 Сімейного
Кодексу України, майно, набуте
подружжям під час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини
самостійного заробітку. Вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно рішення суду 1 інстанції,
було призведено розподіл спільного
майна подружжя, в тому числі й
автомобілю VOLKSWAGEN Passat реєстраційний
номер НОМЕР_8, який було придбано в
період шлюбу та який є спільним
сумісним майном подружжям ОСОБА_1.

Між тим, матеріали справи містять дані
про те, що даний автомобіль було
відчужено 25.09.2012року, тобто під час
шлюбу.

Згідно ч.2 ст.65 СК України при укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги, що суд першої інстанції
безпідставно включив до складу
сумісного майна подружжя, а також до
складу майна, що виділяється ОСОБА_1
вартість даного автомобіля, оскільки
грошові кошти, отримані від продажу
вказаного транспортного засобу були
використані в інтересах подружжя
ОСОБА_1, жодних доказів, які б могли
спростувати вказане, матеріали справи
не містять. Рішення суду, що набрало
законної сили, яким би було визнано
недійсним договір купівлі- продажу
автомобіля VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний
номер НОМЕР_8 матеріали справи не
містять.

За таких обставин, судова колегія
вважає за необхідне виключити
автомобіль VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний
номер НОМЕР_8 з майна, що є спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_1, та
при поділі майна подружжя не
враховувати його вартість.

Стосовно іншого майна подружжя ОСОБА_1
колегія суддів виходить з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що
розподілу підлягають два причепи та
два автомобілі, які було набуто
сторонами за спільні кошти за час
зареєстрованого шлюбу, а тому,
враховуючи встановлену ст.60 СК України
презумпцію виникнення права спільної
сумісної власності, судова колегія
визнає, що спірні автомобілі, незалежно
від їх придбання та реєстрації на ім'я
відповідачки, стали об'єктом спільної
сумісної власності сторін, і, за
відсутності між подружжям будь-яких
домовленостей про визначення розміру
їх часток у праві спільної сумісної
власності на них, розмір частки кожного
з них при розподілі спільного майна
становить ? частину спірного майна.

Судова колегія погоджується з доводами
апеляційної скарги, що при проведення
розподілу автомобілів, останні
повинні бути залишені у власності
позивача ОСОБА_2, а ОСОБА_1 повинна бути
присуджена грошова компенсація за ? їх
вартості відповідно до ч.ч.4,5 ст.71 СК
України, ст.365 ЦК України, враховуючи ті
обставини, що всі транспортні засоби з
вересня 2012р. перебувають у
користуванні ОСОБА_2, виділений у
власність ОСОБА_1 судом 1 інстанції
причеп не може використовуватися нею
окремо від транспортного засобу, а
також беручи до уваги, що в подальшому
існує загроза, що вказані транспортні
засоби не будуть повернуті позивачем
добровільно ОСОБА_1, що в свою чергу
призведе до нових судових проваджень з
витребування майна. Враховуючи, що
вартість всього майна складає на
загальну суму 293750 грн., то компенсація
вартості належної ОСОБА_1 за ? частину
спільного майна подружжя буде
становити 146875грн.

З підстав наведеного, судова колегія
скасовує рішення суду 1 інстанції та
постановляє нове рішення про часткове
задоволення апеляційної скарги та
зміну рішення суду на підставі п.п.3,4 ч.1
ст.309 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.303,304, п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ст.313, ст.ст.314,
316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія,
-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 03 грудня 2013 року в
частині поділу транспортних засобів
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким визнати за ОСОБА_2
право власності на транспортний засіб
марки RENAULT, моделі PREMIUM, реєстраційний
номер НОМЕР_1, тип БОРТОВИЙ-С, номер шасі
НОМЕР_9, 1997 року випуску, вартістю
78250грн.; транспортний засіб марки RENAULT,
моделі PREMIUM 385,18, тип ФУРГОН-С,
реєстраційний номер НОМЕР_3, номер шасі
НОМЕР_10, 1999 року випуску, вартістю 956000
грн.; причіп марки TROUILLET, моделі ST3340,
типу НАШВПРИЧІП-ФУРГОН-Е,
реєстраційний номер НОМЕР_4, номер шасі
НОМЕР_11, 1999 року випуску, вартістю
72500грн., причіп марки TROUILLET, тип
напівпричіп бортовий-Е, реєстраційний
номер НОМЕР_2, 1994 року випуску, вартістю
47400грн. всього майна на загальну суму
293750грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
компенсацію вартості належної їй 1/2
частини спільного майна подружжя у
розмірі 146875грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили негайно з
моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді