АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5237/2014
Головуючий у 1 інстанції -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого - судді Слободянюк С.В.,

суддів - Корчевного Г.В., Лапчевської
О.Ф.,

при секретарі - Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційними
скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
30 січня 2014 року за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа:
Департамент земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації, Інспекція державного
архітектурно0будівельного контролю у
м. Києві про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та за
позовом ОСОБА_2 до Київської міської
ради, Департаменту земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
про зобов'язання усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И
Л А :

У лютому 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до Київської міської ради,
Департаменту земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
про зобов'язання усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою за
адресою АДРЕСА_1.

В березні 2011 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулись до суду з позовною заявою до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою за
адресою АДРЕСА_2

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 15 серпня 2011 року позови
об'єднано в одне провадження(т.1
а.с.129-130).

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 30 січня 2014 року у позові
ОСОБА_2 до Київської міської ради,
Департаменту земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
про зобов'язання усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою -
відмовлено.

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя
особа : Департамент земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та
знесення будівель та відновлення
користування земельною ділянкою
задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у
користуванні та володінні ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 земельною ділянкою кадастровий
№90:682:025 шляхом: знесення за рахунок та
власними силами ОСОБА_2 частини двох
будівель ОСОБА_2 розміром 63 кв. м., які
знаходяться на земельній ділянці
кадастровий №90:682:025, що перебуває у
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою:
АДРЕСА_2

Обов*язано ОСОБА_2 відновити до
попереднього придатного для
користування стану частини земельної
ділянки площею 63 кв. м. кадастровий
№90:682:025, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4
за адресою : АДРЕСА_2

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 34
гривні 00 копійок сплаченого судового
збору, 75 гривень 00 копійок сплачених
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, а сього :
109 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу.

Апеляційну скаргу подала і
ОСОБА_1.(мати ОСОБА_2), як особа, яка не
приймала участі у справі, судом
вирішення питання про її права та
обов`язки.

Апелянтами, з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення, ухвалення
нового рішення, яким відмовити у
позові ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та
задовольнити позов ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_2, який в
своїх інтересах так і в інтересах
ОСОБА_1 (довіреність від 19 червня 2013
року т.2. а.с.160) підтримав апеляційні
скарги; ОСОБА_5, діючи в інтересах
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (довіреності 11,20
листопада 2013 року т.2 а.с.45,46) скарги не
визнала.

Інші учасники по справі в судове
засідання не з'явились, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином, про що свідчать
зворотні повідомлення про вручення
поштових відправлень (Т.2, а.с.228, 229, 230).

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційних скарг, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення скарг з
наступних підстав.

Ухвалою суду першої інстанції від 21
березня 2012 року (т.1 а.с.148,149) відмовлено
у закриття провадження за позовними
вимогами до Київської міської ради,
Департаменту земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації (т.1 а.с.148,149).

За матеріалами вбачається, що ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 є власником земельної ділянки
площею по Ѕ кожному від 0,0895 га, яка
розташована по АДРЕСА_2, цільове
призначення земельної ділянки -
будівництво та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що підтверджується
державними актами на право власності
на земельну ділянку відповідно серії
ЛА №581287 виданим 14 травня 2010 року
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київради
та серії ЯЕ №801622 виданим 09 червня 2010
року Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київради
( Т.1, а. с.14,15).

Згідно з технічним паспортом на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_1 виготовленим станом
на 10 листопада 2004 року Київським
міським бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна ОСОБА_2 є
власником садибного будинку АДРЕСА_1
на підставі договору дарування,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 від 20 грудня 2004 року ( а. с.
99-101 т.1)

Актом головного управління земельних
ресурсів КАМДА №0 3/02 від 14 січня 2011
року перевірки дотримання вимог
земельного законодавства ОСОБА_2 за
зверненням ОСОБА_3 та ОСОБА_4
встановлено, що земельна ділянка
ОСОБА_2 використовується з порушенням
вимог ст. 211 ЗК України, а саме: останній
зайняв частину суміжної земельної
ділянки площею 63 кв. м, яка відповідно
до рішення Київської міської ради від
17 вересня 2005 року №272/2341 надана
громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (т.1 а. с. 29 ).

За матеріалами справи ОСОБА_2 не
оспорює обставину зайняття частини
земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3
і ОСОБА_4, та зведення на цій ділянці
будівель.

Згідно із ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог і заперечень
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

ОСОБА_2 суду не надав доказів стосовно
права власності на земельну ділянку, на
якій розташовано його будинок.

В апеляційній скарзі апелянтом ОСОБА_1
ставиться питання про виплату ринкової
вартості займаної земельної ділянки.

Як вбачається з технічного паспорту
від 31 серпня 2012 року на садибний
житловий будинок, який належить ОСОБА_2,
АДРЕСА_1. складений Київським міським
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об*єкти
нерухомого майна (т.1 а.с.204-207) прибудова
літ.2-а є самочинним будівництвом (т.1
а.с.204-207).

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Згідно із ч.4 ст. 376 ЦК України, якщо
власник (користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Згідно із ст. 212 Земельного Кодексу
України, самовільно зайняті земельні
ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам
без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними.
Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
відмову у позові ОСОБА_2 та задоволенню
позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
стосовного того, що на час придбання у
власність будинку АДРЕСА_1 план
земельної ділянки відмінний від даних
земельного кадастру не виливає на
правильність прийнятого судом рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції дана належна оцінка
доводам сторін у сукупності з наданими
сторонами доказами, висновки суду
відповідають обставинам справи,
доводи, викладені у апеляційних
скаргах, не спростовують їх, тому
відсутні підстави для скасування
оскаржуваного рішення. Доводи скарг
висновок суду не спростовують та на
його правильність не впливають.

Керуючись ст..ст.303,307, 308 313 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 30 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: