АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3225/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Гречко Ю. В. Доповідач - Демченко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Демченко
Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р.,
Волошина М.П.

при секретарі - Денисенко
А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на заочне рішення
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 30 грудня
2013 року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором , -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
мотивуючи тим, що 12 листопада 2006 року
між банком та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір на суму 1.311 грн.20 коп.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 12% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 12
листопада 2006 року.

Посилаючись на те, що боржник порушила
умови договору станом на 20 вересня 2013
року утворилась заборгованість в
розмірі 31.957 грн.20 коп., яку вони просили
стягнути з ОСОБА_2

Заочним рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 30 грудня 2013 року у
задоволені позову ПАТ КБ "ПриватБанк"
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, просить
скасувати заочне рішення
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 30 грудня
2013 року та ухвалити нове рішення, яким
їх позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
находить, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які буди досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5)чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6)як розподілити між
сторонами судові витрати; 7)чи є негайні
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8)чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення суду не
відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволені позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк», суд першої інстанції
виходив з того, що позивач звернувся до
суду 09 жовтня 2013 року, тобто після
спливу строку позовної давності, та не
навів поважність причин пропуску
строку.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна, оскільки наслідки
спливу позовної давності при вирішені
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин, в тому числі, у спорах
щодо споживчого кредитування,
застосовуються тільки якщо подається
заява про застосування позовної
давності, застосування ж строку
позовної давності відповідно до п.7 ч.11
ст.11 Закону України «Про захист прав
споживачів» здійснюється виключно при
стягнення боргу в позасудовому
порядку.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до п.1 ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч.1 ст.258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК
України). Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту (ч.5
ст.267 ЦК України).

Цивільний кодекс України не передбачає
заборони пред'явлення окремих вимог у
зв'язку з пропущенням позовної
давності.

В ч.5 ст.261 ЦК України зазначено, що за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до Умов і правил надання
банківських послуг (розділ 5
Відповідальність сторін) у п.5 термін
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років(а.с.8).

В матеріалах справи відсутня заява
ОСОБА_2 про застосування позовної
давності, крім того, розгляд справи
проведено у заочному порядку у
відсутності відповідача.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
12 листопада 2006 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено
строковий кредитний договір №DNSORX07270045,
відповідно до умов якого відповідач
отримав кредит у розмірі 1.311 грн.20 коп.
зі сплатою відсотків у розмірі 12%
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом, строком повернення до 12
листопада 2007 року включно.

Договір складається із заяви
позичальника від 12 листопада 2006 року, а
також Умов і правил надання
банківських послуг, з яких видно, що
ОСОБА_2 була ознайомлена з умовами і
правилами надання банківських
послуг(а.с.4-8).

Договір укладений на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості та платності.

Умови договору відповідачем
належним чином не виконувалися,
внаслідок чого виникла
заборгованість, яка станом на 20
листопада 2013 року склала 31.957 грн. 20
коп., а саме, заборгованість за кредитом
1.311 грн. 20 коп., заборгованість по
процентам за користування кредитом 10.113
грн.48 коп., заборгованість по комісії за
користування кредитом в розмірі 230
грн.78 коп., пеня за несвоєчасне сплату
18.303 грн.78 коп., штраф (фіксована суму) 500
грн., штраф (процентна складова) 1.497 грн.
96 коп.(а.с.3).

Статтею 1054 ЦК України визначено,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено,
що у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

За правилами ст.549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Як вбачається з кредитного
договору №DNSORX07270045 від 12 листопада 2006
року, він був укладений за
волевиявленням обох сторін, про що
свідчить особистий підпис відповідача
анкеті позичальника.

На підставі встановлених фактів,
які підтверджуються матеріалами
справи, та враховуючі викладене,
колегія суддів приходить до висновку,
що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»
обґрунтовані та підтверджуються
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, а тому підлягають
задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що заочне рішення
Синельниківського міськрайонного
суду Дніпропетровської області
підлягає скасуванню з ухваленням по
справі нового рішення про задоволення
позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк»

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2
на користь позивача слід стягнути
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 479 грн.36 коп.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 30 грудня 2013 року скасувати.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» станом
на 20 вересня 2013 року заборгованість по
кредиту в розмірі 1. 311 грн. 20 коп.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом в розмірі 10.113
грн.48 коп., заборгованості по комісії за
користування кредитом в розмірі 230
грн.78 коп., пеню за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором в
розмірі 18.303 грн.78 коп., штраф (фіксована
суму) в розмірі 500 грн., штраф (процентна
складова) в розмірі 1.497 грн.96 коп.,
судові витрати в розмірі 479 грн. 36 коп.,
а всього стягнути 32.436 грн.56 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: