провадження: 22-ц/796/4590/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Пасинок
В.С.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.,

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_3

представника відповідача -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє
на підставі договору про надання
правової допомоги в інтересах ОСОБА_5
на рішення Голосіївського районного
суду м.Києва від 23 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
третя особа: Четверта Київська
державна нотаріальна контора про
стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_6, третя особа:
Четверта Київська державна
нотаріальна контора про стягнення
боргу за договором позики.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 4
травня 2010 року він передав ОСОБА_7 за
договором позики грошові кошти в
розмірі 5 000 доларів США строком на один
місяць. В строк ОСОБА_7 вказану суму не
повернув, посилаючись на тимчасові
фінансові труднощі. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_7 помер. Спадкоємцем останнього є
ОСОБА_6, яка добровільно барг померлого
не повернула.

З урахуванням змінених позовних вимог,
просив стягнути з відповідачки ОСОБА_6
суму неповернутої позики в розмірі 39965
грн., інфляційні втрати в розмірі 4196
грн.33 коп., три проценти річних в
розмірі 2900 грн.47 коп., 2500 грн. моральної
шкоди та 7800 грн. витрат на правову
допомогу.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 23 січня 2014 року
частково задоволені позовні вимоги
ОСОБА_5 на стягнуто з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_5 суму боргу 39965 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави
судовий збір в сумі 399 грн.65 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_3, який діє на підставі договору
про надання правової допомоги в
інтересах ОСОБА_5, подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення змінити
та стягнути з відповідача суму
неповернутої позики з урахуванням
індексу інфляції у розмірі 44161 грн.33
коп., 3 % річних в розмірі 2900 грн.47 коп.,
витрати на правову допомогу в сумі 7800
грн., завдану моральну шкоду у сумі 2500
грн. та вартість проведеної експертизи.

В своїй апеляційній скарзі посилався
на порушення та неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, неповне з'ясування обставин
справи, що призвело до неправильного її
вирішення.

В судове засідання представник третьої
особи не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 апеляційну
скаргу підтримав і просив її
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 -
ОСОБА_4 проти апеляційної скарги
заперечувала і просила рішення як
законне і обґрунтоване залишити без
змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, з'ясувавши обставини справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
4 травня 2010 року між ОСОБА_5 передав
ОСОБА_7 у борг грошові кошти в сумі 5000
доларів США, які останній
зобов'язувався повернути через один
місяць, що підтверджується розпискою.

ОСОБА_7 свої зобов'язання щодо
повернення коштів не виконав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_7 є
ОСОБА_6. відповідач у справі

24 липня 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
Четвертої Київської державної
нотаріальної контори з претензією до
спадкоємців щодо боргових зобов'язань
померлого ОСОБА_7

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_7 свої боргові
зобов'язання перед ОСОБА_5 за життя не
виконав, гроші отримані у борг не
повернув. Після його смерті обов'язок
повернути отримані у борг кошти має
ОСОБА_6, як спадкоємиця померлого.
Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про стягнення інфляційних втрат,
трьох процентів річних та моральної
шкоди, суд першої інстанції виходив з
того, що за життя ОСОБА_7 позивачем
суми, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України
нараховані не були, а тому не
підлягають стягненню з ОСОБА_6, а вимоги
про відшкодування моральної шкоди є
недоведеними.

Такий висновок суду першої інстанції є
правильним і відповідає номада
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини.

Відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків ( спадщини) від фізичної
особи, яка померла ( спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Отже, обов'язок повернути борг ОСОБА_7
перейшов до спадкоємця ОСОБА_6, яка
звернувшись в шестимісячний термін до
нотаріальної контори з відповідною
заявою прийняла спадщину.

Відповідно до ст.ст.1281, 1282 ЦК України
кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги. Спадкоємці зобов'язані
задовольнити вимоги кредитора
повністю, але в межах вартості майна,
одержаного у спадщину.

ОСОБА_5 у встановлений законом строк
пред'явив вимоги до спадкоємця щодо
повернення боргу спадкодавця.
Вартість квартири АДРЕСА_1, що є
спадковим майном, становить 861544 грн., що
підтверджується висновком судової
оціночно-будівельної експертизи №
2906/13-42 від 20 червня 2013 року, проведеної
в межах цієї справи на виконання
ухвали суду (а.с.145-151), та свідчить про
можливість спадкоємиці повернути борг
в сумі 39965 грн.

За таких обставин, висновок суду щодо
обґрунтованості заявлених вимог про
стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5
боргу в сумі 39965 грн. є правильним.

Згідно із статтею 1231 ЦК України до
спадкоємця переходить обов'язок
відшкодування моральної шкоди,
завданої спадкодавцем, яке було
присуджено судом зі спадкодавця за
його життя, а також обов'язок сплатити
неустойку ( штраф, пеню), яка була
присуджена судом кредиторові із
спадкодавця за життя спадкодавця.

За життя ОСОБА_7 моральна шкода, а також
інфляційні втрати та три проценти
річних, сплата яких передбачена ст.625 ЦК
України, ОСОБА_5 нараховані не були.
Крім того, договором укладеним між
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 сплата відсотків не
передбачалася. А отже у ОСОБА_6 як
спадкоємця ОСОБА_7 обов'язку щодо їх
повернення не виникло.

Нарахування позивачем сум, сплата яких
передбачена ст.625 ЦК України, а саме
інфляційні втрати та три проценти
річних від простроченої суми є
відповідальністю за порушення
грошового зобов'язання, і не є збитками
в розумінні ст.22 ЦК України. Посилання в
апеляційній скарзі на ч.1 ст.1231 ЦК
України, якою визначено, що до
спадкоємця переходить обов'язок
відшкодувати майнову шкоду (збитки),
яка була завдана спадкодавцем
правового значення для вирішення цього
спору не мають, а тому доводи апелянта
в цій частині підлягають відхиленню.

Колегія суддів погоджується також з
висновком суду першої інстанції про
недоведеність понесених позивачем
витрат на правову допомогу. Жодних
належних та допустимих доказів на
підтвердження оплати послуг адвоката в
сумі 7800 грн. представником позивача у
передбаченому ст.ст.10,60 ЦПК України
порядку суду не надано.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції вирішуючи питання
розподілу судових витрат, безпідставно
не врахував витрати понесені
позивачем на оплату вартості
проведеної оціночно-будівельної
експертизи.

Відповідно до ст.79 ЦПК України до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать в тому числі витрати,
пов'язані із проведенням судових
експертиз.

У зв'язку з запереченнями відповідача
проти позову, зокрема, щодо відсутності
підстав для задоволення позову у
зв'язку з відсутністю грошової оцінки
спадкового майна, ухвалою суду від 11
березня 2013 року за клопотанням
представника позивача у справі
призначена судова будівельно-технічна
експертиза, оплата якої покладена на
позивача. Згідно акту здачі-приймання
висновку судового експерта № 2906/13-42 за
проведення експертизи наперед
сплачено 2352 грн. (а.с.244).

Такі документи дають суду підстави
вважати, що оплата експертизи в сумі 2352
грн. проведена стороною позивача, а
тому відсутність фінансового
документа на підтвердження проведеної
оплати не може бути підставою для
відмови у стягненні на користь
позивача понесених ним витрат.

Згідно із ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Загальна суму заявлених позовних
вимог, до яких відносяться вимоги про
стягнення боргу в сумі 39965 грн.,
інфляційні втрати в розмірі 4196 грн.33
коп., три проценти річних в розмірі 2900
грн.47 коп., 2500 грн. моральної шкоди,
становить 49561 грн.80 коп. Вимоги позивача
задоволені на суму 39965 грн., що складає 81
% від заявлених вимог, з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_5 підлягає стягненню сума
в розмірі 1905 грн.12 коп. (2352 грн. х 81% : 100%),
як понесені позивачем витрати, які
пов'язані з проведенням експертизи.

За таких обставин, рішення
Голосіївського районного суду м.Києва
від 23 січня 2014 року підлягає зміні в
частині розподілу судових витрат.

В іншій частині доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують
і не впливають на їх правильність, а
тому підлягають відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 309, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє на
підставі договору про надання правової
допомоги в інтересах ОСОБА_5
-задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду
м.Києва від 23 січня 2014 року - змінити в
частині розподілу судових витрат та
стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5
витрати на проведення експертизи в
сумі 1905 грн.12 коп.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: