Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Юровська Г.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах
якої діє ОСОБА_3, на рішення
апеляційного суду м. Києва від 18
березня

2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про розірвання попереднього
договору, стягнення коштів; за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про зобов'язання вчинити дії, усунення
перешкод в користуванні приміщенням,
стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до суду обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 15 січня 2013 року між нею та
ОСОБА_4 укладено попередній договір
оренди нежитлового приміщення, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,

м. Київ строком на 12 місяців.
Посилаючись на те, що відповідач не
вчиняв жодних дій щодо укладення
основного договору, вона 30 травня 2013
року направила йому додаткову угоду
про розірвання попереднього договору,
яку він відмовився отримувати. 12 червня
2013 року ОСОБА_4 відмовився отримати від
неї особисто лист з додатковою угодою
про розірвання попереднього договору,
а тому просила розірвати його в
судовому порядку з 13 липня 2013 року. На
підставі наведеного, ОСОБА_2 просила
суд стягнути з відповідача наперед
сплачену орендну плату в розмірі

116 861 грн 74 коп.

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся із
зустрічним позовом до суду,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
ОСОБА_2 в порушення умов попереднього
договору не сплатила 15-ти процентний
податок на прибуток за перший та
останній місяці оренди, що становить 5
846 грн, та у зв'язку з порушенням строку
і порядку повернення орендованого
приміщення не сплатила штраф у розмірі
200 % від суми місячної орендної плати,
розрахований за останній місяць
користування приміщенням, що становить
38 973 грн 87 коп. У зв'язку з наведеним,
уточнивши свої позовні вимоги, ОСОБА_4
просив суд зобов'язати ОСОБА_2
звільнити від особистих речей
орендоване приміщення, розташоване по

АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_2 повернути
орендоване приміщення, шляхом
підписання акта прийому-передачі;
зобов'язати відповідача усунути
перешкоди у користуванні вказаним
нежитловим приміщенням, шляхом
повернення ключів від приміщення;
стягнути з заборгованість з оплати
комунальних платежів у розмірі 34 915 грн
31 коп.; заборгованість з орендної плати
за перший та останній перший та
останній місяці договору оренди, а
саме: податок з доходів фізичних осіб у
розмірі 15 %, що становить 5 846 грн; штраф у
розмірі 200 % за прострочення виконання
зобов'язання, щодо повернення
приміщення, що становить 38 973 грн 87 коп.,
а також заборгованість з орендної
плати за чотири місяці у розмірі 97 520
грн.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 16 грудня

2013 року позов ОСОБА_2 задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2

116 861 грн 74 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 відмовлено повністю.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
18 березня 2014 року рішення районного
суду в частині відмови у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_4 скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_4 нежитловим
приміщенням, розташованим за адресою:

АДРЕСА_1, м. Київ, шляхом повернення
ОСОБА_4 ключів від зазначеного
нежитлового приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
штраф у розмірі 38 973 грн 87 коп. за
прострочення виконання зобов'язання
щодо повернення приміщення, а також
заборгованість з оплати за комунальні
послуги у розмірі 24 520 грн 31 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах
якої діє

ОСОБА_3, просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення районного суду,
обґрунтовуючи свої вимоги порушенням
судом норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судами норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якої діє
ОСОБА_3, у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_4 про розірвання попереднього
договору, стягнення коштів; за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про зобов'язання вчинити дії, усунення
перешкод в користуванні приміщенням,
стягнення коштів, за касаційною
скаргою на рішення апеляційного суду м.
Києва від 18 березня 2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська