Справа № 750/1289/14
Провадження № 2/750/780/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова у складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.,

при секретарі Разумейко К.М.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з
позовом до ФОП ОСОБА_2, в якому просить
стягнути з відповідача грошові кошти в
сумі 1500 грн., які були ним сплачені
відповідно до договору про надання
послуг від 05.12.2013 року.

Обгрунтував позивач свої вимоги
тим, що 05.12.2013 року між ним та
відповідачем укладено договір, за яким
ФОП ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання
надання позивачу консультативних та
інформаційних послуг, підготовку
договорів, консультації з нотаріусом,
юристами, установами банку, залучення
до участі у програмах фінансування
житла, оренди об'єкта нерухомості за
адресою: АДРЕСА_1 Отримання зазначених
послуг позивачу необхідно було з метою
придбання житла. За послуги, кінцевим
результатом яких мало бути укладення
договору купівлі - продажу зазначеної
вище квартири, позивач сплатив
відповідачу 4000 грн. Оскільки
відповідач не надала проекту
попереднього договору купівлі -
продажу (хоча усно обіцяла надіслати
його на електронну адресу позивача), не
повідомила про умови та порядок
розрахунку за квартиру, що в свою чергу
перешкоджало остаточному вирішенню
питання можливості придбання житла, а
тому позивач вирішив відмовитися від
купівлі об'єкту нерухомості і по
телефону попросив повернути йому
сплачені 3500 грн. згідно договору, а 500
грн. залишити собі як розумну плату.
Відповідач повернула позивачу лише 2000
грн., а решту суми, а саме 2000 грн.
залишила собі як оплату за надані
послуги.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала заявлений позов
та просила суд його задовольнити.

Відповідач та її представник в
судовому засіданні проти позову
заперечували, посилаючись на те, що ФОП
ОСОБА_2 працює з метою отримання
прибутку, а оскільки позивач
відмовився від її послуг, а тому
підстав для повернення грошових коштів
немає, враховуючи, що відповідач вже
віддала 2000 грн. позивачу, фактично
пожалівши його.

Заслухавши пояснення
представника позивача, відповідача, її
представника, допитавши свідка ОСОБА_5,
дослідивши письмові докази у справі,
суд знаходить підстави для задоволення
позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено,
що 05.12.2013 року між ОСОБА_2, яка є
суб'єктом підприємницької діяльності
(виконавець) та ОСОБА_4 (замовник)
укладено договір про надання послуг,
відповідно до якого замовник доручає, а
виконавець приймає на себе виконання
зобов'язань: консультативні та
інформаційні послуги, підготовка
договорів, консультації з нотаріусом,
юристами, установами банку, залучення
до участі у програмах фінансування
житла, оренди об'єкту нерухомості за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.48)

Строк дії договору сторонами не
обумовлено. Пунктом 2 договору сторони
передбачили, що за невиконання або
неналежне виконання зобов'язань за
договором сторони несуть
відповідальність відповідно до
чинного законодавства України та умов
договору. Сторони звільняються від
відповідальності за невиконання умов
договору, окрім відповідальності за
невиконання грошових зобов'язань при
настанні форс - мажорних обставин,
тобто таких обставин, що перебувають за
межею контролю сторін і безпосередньо
впливають на можливість виконання
договору.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу
України передбачено, що відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено,
що зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої строни (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, в
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Як пояснила в судовому засіданні
представник позивача, чого не
заперечувала відповідач, кінцевим
результатом надання послуг ФОП ОСОБА_2
мало бути укладення договору купівлі -
продажу конкретно визначеної квартири.

На виконання умов договору позивач
сплатив 4000 грн., за які мав на меті
отримати послуги, кінцевим результатом
яких повинно бути укладення договору
купівлі - продажу квартири.

Як стверджує позивач, у звязку з
відсутністю інформації про умови
придбання квартири (порядку
розрахунку за неї, так як відповідач
попередньо говорила про поетапний
розрахунок до закінчення бувництва), а
також відсутності проекту
попереднього договору, який відповідач
усно обіцяла направити йому на
електронну пошту, він не міг
визначитися з питанням щодо можливості
придбання квартири, а тому
запропонував відповідачу повернути
сплачені кошти за послуги, які він
оплатив і які йому не були надані,
залишивши розумну плату в сумі 500 грн.,
як це передбачено ч.2ст.903 ЦК України.

25.12.2013 року відповідач у зв'язку з
відмовою позивача від придбання житла
повернула позивачу 2000 грн., отриманих
при укладенні договору про надання
послуг.

Як пояснила в судовому засіданні
свідок ОСОБА_5, квартира, на яку
претендував позивач, була одразу
продана іншому клієнту.

Таким чином, повернувши частину коштів
позивачу, а іншу частину залишивши собі
як плату за надані послуги, відповідач
фактично погодилася на розірвання
договору.

Згідно ч.2, 3 ст. 653 ЦК України у разі
розірвання договору зобов'язання
сторін припиняється. У разі зміни або
розірвання договору зобов'язання
змінюється або припиняється з моменту
досягнення домовленості про зміну або
розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором або не
обумовлено характером його зміни.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень. Суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідач в судовому засіданні не
надала належних доказів на
підтвердження того, що вона надала
позивачу послуг на суму 2000 грн. і що
вартість конкретних дій відповідача
була доведена до відома позивача, як
споживача послуг при підписанні
договору.

Крім того, п.8 ст. 10 Закону України "Про
захист прав споживачів" передбачено, що
виконавець залежно від характеру і
специфіки виконаної роботи (наданої
послуги) зобовязаний видати
споживачеві розрахунковий документ, що
засвідчує факт виконання роботи
(надання послуги), чого відповідачем
зроблено не було.

Пунктом 8 частини 1 статті 21 Закону
України "Про захист прав споживачів"
передбачено, що крім інших випадків
порушень прав споживачів, які можуть
бути встановлені та доведені виходячи
з відповідних положень законодавства у
сфері захисту прав споживачів,
вважається, що для цілей застосування
цього Закону та пов'язаного з ним
законодавства про захист прав
споживачів права споживача вважаються
в будь - якому разі порушеними, якщо
документи, які підтверджують виконання
договору, учасником якого є споживач,
своєчасно не передано (надано)
споживачу.

Акт прийому - передачі виконаних робіт
на а.с. 56 не може бути належним доказом,
оскільки він не підписаний замовником
послуг і як пояснила представник
позивача, позивачу взагалі не було
відомо про розцінки послуг відповідача
на вчинення конкретних дій, які вона
надала в судове засідання, що є
порушенням вимог Закону України "Про
захист прав споживачів". (а.с.54-55)

Договір про надання послуг від 05.12.2013
року, укладений між сторонами, не
містить умови щодо відповідальності
замовника послуг у разі його відмови у
отриманні послуг, договором не
визначено вартості конкретних послуг
(зокрема тих, що перелічені
відповідачем в акті прийому - передачі
виконаних послуг від 25.12.2013 року),
споживачу не надано розрахункового
документа, що засвідчує факт виконання
роботи (надання послуги), а тому суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
заявлену ним суму, яка була сплачена
позивачем за надання послуг, кінцевою
метою яких було придбання конкретно
визначеного житла, що відповідачем не
було виконано.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218
ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_4 до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів, задовольнити.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1500
грн. грошових коштів, сплачених на
виконання договору про надання послуг
від 05.12.2013 року.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 243
грн. 60 коп. в рахунок відшкодування
сплачених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Суддя
І.П.Рахманкулова