Справа № 361/9519/13-ц Головуючий у І
інстанції Шинкар А.О.Провадження №
22-ц/780/1036/14 Доповідач у 2
інстанції ДаценкоКатегорія 56
УХВАЛА

Іменем України

06 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Фінагєєва В.О.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Брокбізнес" на рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 04 грудня 2013 року
у справі за позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Брокбізнес" до ОСОБА_1, треті
особи Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інвест Альфа Газ",
ОСОБА_3 про повернення безпідставно
набутого майна,

встановила:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 18 червня 2010 року між ним та ТОВ
«Інвест Альфа Газ» укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що було посвідчено видачею
полісу № ВЕ/3822085, термін дії якого з
18.06.2010 року по 17.06.2011 року. Забезпеченим
транспортним засобом за даним полісом
є автомобіль «IVECO EUROCARGO ML80E»,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позивач зазначає, що даний поліс
укладено відповідно до п. 15.1 ст. 15
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», тобто на умовах
страхування відповідальності за шкоду,
заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх
осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу, визначеного в
договорі страхування, будь-якою особою,
яка експлуатує його на законних
підставах.

05.06.2011 року на 40 км автодороги
Київ-Чернігів-Нові Яриловичі сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
належного ТОВ «Інвест Альфа Газ»
автомобіля «IVECO EUROCARGO ML80E»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_3, автомобіля Daewoo Lanos,
номерний знак НОМЕР_3 під керуванням
ОСОБА_4 та автомобіля «Сhraysler 300С»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який
належить відповідачу і під його
керуванням.

Постановою Буського районного суду
Львівської області від 29.07.2011 року
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні даної
дорожньо-транспортної пригоди та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП.

08.06.2011 року до позивача із заявою про
страховий випадок звернувся директор
ТОВ «Інвест Альфа Газ» та надав на
підтвердження законності підстав
перебування за кермом забезпеченого
транспортного засобу оригінал наказу
№ 061 від 12.04.2011 року про призначення
ОСОБА_3 відповідаючим за автомобіль
«IVECO EUROCARGO ML80E», реєстраційний номер
НОМЕР_1.

09.06.2011 року до позивача звернувся
ОСОБА_1 із заявою про страховий
випадок, після розгляду якої прийнято
рішення про виплату йому страхового
відшкодування у розмірі 24990,00 грн.
відповідно до встановленого полісом
ліміту відповідальності.

Пізніше ТОВ «Інвест Альфа Газ» на
підтвердження законності підстав
перебування ОСОБА_3 за кермом
забезпеченого транспортного засобу
надано копію договору оренди
вантажного автомобіля від 02.04.2011 року,
відповідно до якого ТОВ «Інвест Альфа
ГАЗ» передало в оренду ОСОБА_3
забезпечений за полісом автомобіль
«IVECO EUROCARGO ML80E», реєстраційний номер
НОМЕР_1, а також повідомлено, що на
момент ДТП ОСОБА_3 у трудових
відносинах з ТОВ «Інвест Альфа Газ» не
перебував, а експлуатація
транспортного засобу здійснювалася на
підставі вказаного договору оренди.

Позивач, посилаючись на те, що договір
оренди відповідно до вимог ст. 799 ЦК
України нотаріально не посвідчений, а
тому є нікчемним на підставі ст. 220 ЦК
України, та на відсутність доказів
законності підстав експлуатації
забезпеченого транспортного засобу
водієм ОСОБА_3, вважає, що за таких умов
відповідальність страховика не
наступає, а тому виплачена відповідачу
сума страхового відшкодування у
розмірі 24990 грн. є такою, що набута ним
без достатньої правової підстави і
підлягає поверненню на підставі ст. 1212
ЦК України.

У зв'язку з чим позивач звернувся в суд
з даним позовом, в якому просив
стягнути з ОСОБА_1 на його користь
грошові кошти, що набуті без достатньої
правової підстави, у розмірі 24990,00 грн.
та судовий збір.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 04 грудня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на неповне
з"ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з того, що страхове
відшкодування виплачено правомірно, а
тому вимоги позивача є безпідставними
та такими, що не підлягають
задоволенню.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1, ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події. Положення цієї
глави застосовуються також до вимог
про відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно п. 1.4 ст. 1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" від 1 липня 2004 року N 1961-IV в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин, у цьому Законі
терміни вживаються в такому значенні:
особи, відповідальність яких
застрахована, - визначені в договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
особи, цивільно-правова
відповідальність яких застрахована
згідно з цим договором, або, залежно від
умов договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, будь-які особи, що
експлуатують забезпечений
транспортний засіб.

Згідно ст. 6 цього Закону, яка діяла на
час виникнення правовідносин,
страховим випадком є подія, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Відповідно до вимог п. 15.1 ст. 15
зазначеного Закону договори
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
можуть укладатися на умовах
страхування відповідальності за шкоду,
заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх
осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу, визначеного в
договорі страхування, будь-якою особою,
яка експлуатує його на законних
підставах (договір I типу).

Судом встановлено, що згідно полісу №
ВЕ/3822085 від 18 червня 2010 року між
позивачем та ТОВ «Інвест Альфа Газ»
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, строк дії якого з
18.06.2010 року по 17.06.2011 року. Забезпеченим
транспортним засобом за даним полісом
є автомобіль «IVECO EUROCARGO ML80E»,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

05.06.2011 року на 40 км автодороги
Київ-Чернігів-Нові Яриловичі сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
належного ТОВ «Інвест Альфа Газ»
автомобіля «IVECO EUROCARGO ML80E»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_3, автомобіля Daewoo Lanos,
номерний знак НОМЕР_3 під керуванням
ОСОБА_4 та автомобіля «Сhraysler 300С»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який
належить відповідачу і під його
керуванням.

Постановою Буського районного суду
Львівської області від 29.07.2011 року
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні даної
дорожньо-транспортної пригоди та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП.

08.06.2011 року до позивача із заявою про
страховий випадок звернувся директор
ТОВ «Інвест Альфа Газ» та надав на
підтвердження законності підстав
перебування за кермом забезпеченого
транспортного засобу оригінал наказу
№ 061 від 12.04.2011 року про призначення
ОСОБА_3 відповідаючим за автомобіль
«IVECO EUROCARGO ML80E», реєстраційний номер
НОМЕР_1.

09.06.2011 року до позивача звернувся
ОСОБА_1 із заявою про страховий
випадок, після розгляду якої прийнято
рішення про виплату йому страхового
відшкодування у розмірі 24990,00 грн.
відповідно до встановленого полісом
ліміту відповідальності.

Судом встановлено, що 11.10.2011 року
позивач виплатив відповідачу страхове
відшкодування в сумі 24990 грн. на
підставі наказу № 061 від 02.04.2011 року про
призначення ОСОБА_3 відповідаючим за
автомобіль «IVECO EUROCARGO ML80E»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який був
наданий страховику 8.06.2011 року
директором ТОВ «Інвест Альфа Газ» на
підтвердження законності підстав
керування ОСОБА_3 забезпеченим
автомобілем.

При цьому суд також врахував показання
ОСОБА_3, який був допитаний судом в
якості свідка, із яких убачається, що на
момент ДТП останній перебував у
трудових відносинах з ТОВ «Інвест
Альфа Газ», керував автомобілем на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу та шляхового
листа, а договору оренди не укладав.

З огляду на наведене та враховуючи
відсутність доказів щодо недійсності
вищезазначеного наказу про
призначення ОСОБА_3 відповідальним за
забезпечений автомобіль суд вважав, що
страхове відшкодування виплачено
правомірно, а тому вимоги позивача є
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Суд вірно не прийняв до уваги посилання
позивача на відсутність трудових
відносин ОСОБА_3 з ТОВ «Інвест Альфа
Газ» та на нікчемність договору оренди,
який був наданий на підтвердження
законності підстав керування ОСОБА_3
забезпечним автомобілем, оскільки при
виплаті страхового відшкодування
даний договір не враховувався, так як
був наданий вже після виплати
страхового відшкодування, так само як і
повідомлення про відсутність трудових
відносин, тоді як при подачі заяви
08.06.2011 року про подію, що має ознаки
страхового випадку, директор
товариства про це не зазначав.

Що стосується посилань позивача на те,
що рішенням Броварського
міськрайонного суду від 19.11.2012 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ТОВ «Інвест Альфа Газ» про
відшкодування шкоди встановлено факт
відсутності доказів законності
підстав експлуатації забезпеченого
транспортного засобу водієм ОСОБА_3, то
суд вважав їх безпідставними, оскільки
рішення суду не містить категоричних
висновків про те, що ОСОБА_3 керував
автомобілем без законних на те підстав,
а лише зазначено, що судом не отримано
доказів, що ОСОБА_3 на відповідній
правовій підставі керував автомобілем.

Також суд вірно вважав безпідставними
посилання позивача на вимоги ст. 15
Закону № 1961-IV, оскільки на момент
виникнення спірних правовідносин
вказана стаття втратила чинність, а
тому відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України
не підлягає застосуванню.

З урахуванням наведеного, оскільки ТОВ
«Інвест Альфа Газ» 08.06.2011 року надав
позивачу належні докази законності
підстав експлуатації на момент ДТП
забезпеченого транспортного засобу
водієм ОСОБА_3, зазначеного в договорі І
типу, і позивач визнав дану подію
страховим випадком та виплатив
відповідачу страхове відшкодування у
розмірі ліміту відповідальності, то
ОСОБА_1 набув зазначені грошові кошти у
розмірі 24990 грн. на законних правових
підставах.

Тому суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відмову в позові.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду,
рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасовано з підстав, викладених у
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Брокбізнес" відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 04
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді