Справа№751/2769/14
Провадження №4-с/751/28/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста
Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н.
В.

при секретарі Чвірова О.
О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в
м.Чернігові справу за скаргою
публічного акціонерного товариства
"Альфа-Банк" на дії державного
виконавця Першого Суворівського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Коритного В.С., -

встановив :

ПАТ "Альфа-Банк" звертаючись до суду із
скаргою просить визнати
неправомірними дії державного
виконавця Першого Суворівського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського МУЮ Коритного В.С щодо
винесення постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
24.01.2014 року та скасувати зазначену
постанову; зобов'язати державного
виконавця відкрити виконавче
провадження по виконанню виконавчого
листа №6/751/584/13 від 20.05.2013 року, виданого
Новозаводським районним судом м.
Чернігова, про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованість
за кредитним договором №490058775 у
розмірі 131 762,13 грн. (а.с.1-2).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що
державним виконавцем Коритним В.С. було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження за виконавчим листом
№6/751/584/13 від 20.05.2013 року виданим
Новозаводським районним судом м.
Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ "Альфа-Банк"
заборгованості за кредитним договором
на підставі п.7 ч.1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження». Мотиви
відмови скаржник вважає
необґрунтованими та такими, що
порушують ст.25, 47 Закону України «Про
виконавче провадження» та ст.19
Конституції України. Вважає, що
відмовою у відкритті виконавчого
провадження зачіпаються права банку на
належне виконання рішення суду та
захисту порушених прав.

В судове засідання представник
заявника, боржник та державний
виконавець не з'явилися, про день та час
розгляду справу повідомлені, клопотань
по відкладення розгляду справи до суду
не надходило. Від державного виконавця
надійшли письмові заперечення на
скаргу, відповідно до яких просить
відмовити у задоволенні скарги
повністю.

Суд вважає за можливе слухати скаргу у
відсутності сторін, за наявними
матеріалами в справі.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судовий контроль за виконанням судових
рішень, ухвалених в порядку цивільного
судочинства, здійснюється в порядку,
передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що
02.08.2013 року державним виконавцем
Першого Суворівського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
МУЮ Коритним В.С. винесена постанова
про відкриття виконавчого провадження
з примусового виконання виконавчого
листа №6/751/584/13 від 20.05.2013 року, виданого
Новозаводським районним судом м.
Чернігова, про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ "Альфа-Банк" 131 762,13 грн
заборгованості за кредитним договором
(а.с.19).

За заявою ПАТ «Альфа-Банк»
постановою державного виконавця від 13
серпня 2013 року повернуто виконавчий
лист №6/751/584/13 від 20.05.2013 року, виданий
Новозаводським районним судом м.
Чернігова, стягувачу (а.с. 20).

24.01.2014 року постановою державного
виконавця Першого Суворівського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського МУЮ Коритного В.С., ПАТ
«Альфа-банк» відмовлено в прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №6/751/584/13 від 20.05.2013 року, виданого
Новозаводським районним судом м.
Чернігова, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження» (а.с. 21).

Частиною 1 ст.11, ч.1 ст.17 Закону України
"Про виконавче провадження"
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Статтею 12 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено право
стягувача на подання заяви про
повернення виконавчого документа.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.47 Закону України
"Про виконавче провадження", виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачеві у разі, якщо є його
письмова заява.

Згідно до п.7 ч.1 ст.26 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі якщо
виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів.

Частиною 5 ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
повернення виконавчого документу
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених статтею 22 цього
Закону.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 22 постанови від 7 лютого 2014
року N 6 «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» ураховуючи
положення пункту 1 частини першої та
частини п'ятої статті 47 у взаємозв'язку
з вимогами пункту 7 частини першої
статті 26 Закону про виконавче
провадження, повернення виконавчого
документа стягувачу за його заявою не
означає закінчення (закриття)
виконавчого провадження і не тягне за
собою наслідків у вигляді неможливості
розпочати його знову та не позбавляє
стягувача права повторно звернутися до
органу державної виконавчої служби за
виконанням судового рішення протягом
встановлених законом строків.

Положення п.7 ч.1 ст.26 Закону (відмова у
відкритті виконавчого провадження,
якщо виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою)
кореспондується виключно з
положеннями п.1 ч.1 ст.49 Закону, якою
встановлено, що виконавче провадження
підлягає закінченню у разі визнання
судом відмови стягувача від
примусового виконання рішення суду, а
ч.5 ст.47 Закону прямо передбачає право
стягувача на повторне пред'явлення
виконавчого документу без будь-яких
обмежень (крім строків).

Повернення виконавчого листа за заявою
стягувача не позбавляє останнього
можливості повторно звернутися до
державної виконавчої служби щодо
пред'явлення виконавчого документа до
примусового виконання, з метою
примусового виконання рішення суду, та,
що в зв'язку з цим неправомірним є
застосування державним виконавцем
положення п.7 ч.1 ст.26 Закону України "Про
виконавче провадження".

Державним виконавцем при винесенні
постанови від 24.01.2014 року не було
враховано, що приписи ст. 47 Закону є
спеціальними по відношенню до положень
ст. 26 Закону стосовно можливості
відкриття виконавчого провадження за
повторним пред'явленням виконавчого
документа до виконання, бо стягувач не
позбавлений права повторно пред'явити
до виконання виконавчий лист, який йому
було повернуто раніше за його ж заявою,
в межах строків, визначених ст.22 Закону
України "Про виконавче провадження".

Стаття 22 Закону України "Про виконавче
провадження" наголошує на тому, що
виконавчі документи можуть бути
пред'явлені до виконання протягом року,
якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.2 ст.23 Закону України "Про
виконавче провадження", після
переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

Стягувач повторно пред'явив виконавчий
лист до виконання менше ніж через рік
після його повернення, отже строки, у
відповідності до вимог ст.22, 23 Закону
України "Про виконавче провадження", на
його повторне пред'явлення ним не
пропущені.

Встановлені судом обставини є
підставами для часткового задоволення
скарги, оскільки у відповідності до
положень ст.387 ЦПК України до
компетенції суду не віднесено
безпосереднє скасування постанов, які
виносить державний виконавець, а
надано лише право визнавати прийняте
рішення неправомірним, із
зобов'язанням усунути допущене
порушення.

Відповідно до ч 2 ст. 83 Закону України
«Про виконавче провадження» тільки
начальник відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
при здійсненні контролю за рішеннями,
діями державного виконавця під час
виконання рішень має право у разі, якщо
вони суперечать вимогам закону, своєю
постановою скасувати постанову або
інший процесуальний документ (або їх
частину), винесені у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
визнати недійсним складений державним
виконавцем акт, зобов'язати державного
виконавця провести виконавчі дії в
порядку, встановленому цим Законом.

Виходячи з вищенаведеного та
враховуючи те, що повернення
виконавчого документа стягувачу за
його заявою не означає закінчення
(закриття) виконавчого провадження і не
тягне за собою наслідків у вигляді
неможливості розпочати його знову та
не позбавляє стягувача права повторно
звернутися до органу державної
виконавчої служби за виконанням
судового рішення протягом
встановлених законом строків, суд
приходить до висновку, що скарга ПАТ
«Альфа-Банк» підлягає частковому
задоволенню, а тому слід визнати
неправомірними дії державного
виконавця в частині винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження та зобов'язати
усунути допущене порушення, а в
задоволенні решті вимог - відмовити.

На підставі ст. ст. 88, 388 ЦПК України та
Закону України "Про судовий збір" з
Першого Суворівського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції необхідно
стягнути в дохід держави судовий збір в
розмірі 243 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 58, 59, 60, 88, 210, 383-388 ЦПК України, ст. ст.
26, 47 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. ст. 58, 59, 60, 210, 383-387 ЦПК
України, суд -

Ухвалив:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства "Альфа-Банк" - задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця Першого Суворівського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Коритного В.С щодо винесення 24.01.2014 року
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа №6/751/584/13
від 20.05.2013 року, виданого
Новозаводським районним судом м.
Чернігова.

Зобов'язати державного виконавця
Першого Суворівського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції Коритного
В.С. усунути допущене порушення і
відкрити виконавче провадження з
виконання виконавчого листа №6/751/584/13
від 20.05.2013 року, виданого
Новозаводським районним судом м.
Чернігова, про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованості
за кредитним договором № 490058775.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з Першого Суворівського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) грн.. 60 коп. на користь УК у м.
Чернігові/Новозаводський район, , МФО 853592, ГУДКСУ в
Чернігівській області, розрахунковий
рахунок 0004, код бюджетної
класифікації 22030001, призначення платежу
02894496.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Новозаводський районний
суд міста Чернігова шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення, а для осіб, які не
були присутні в судовому засіданні -
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Н.В. Маслюк