Справа № 303/7077/13-ц
Номер рядка стат.звіту - 18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі:

головуючого-судді
Заболотного А.М.

при секретарі
Штець І.І.

за участю представника позивача
Сливка Є.В.

законного представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Мукачево
цивільну справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «І.Т.В.
Сервіс Плюс» до ОСОБА_3 від імені якої
діє законний представник ОСОБА_2 про
визнання договору укладеним, стягнення
заборгованості та судових витрат,-

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про визнання договору про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій на основі
типового договору між ТзОВ «І.Т.В.
Сервіс Плюс» та ОСОБА_2 укладеним з
01.03.2012 року, стягнення заборгованості
за надані житлово-комунальні послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій за період з
01.03.2012 року по травень 2013 року в розмірі
1229,37 грн. та судових витрат. В ході
судового розгляду відповідача ОСОБА_2
замінено на належного відповідача
ОСОБА_3, в інтересах якої діє її
законний представник ОСОБА_2 Свої
вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідач є власником та проживає в
квартирі за адресою АДРЕСА_1 та при
цьому користується послугами з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, тому
відповідно до ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» є
фактичним споживачем послуг, які
надані позивачем. Відповідно до рішень
виконавчого комітету Мукачівської
міської ради «Про визначення
виконавців послуг» від 24.01.2012 № 28 та від
29.01.2013 № 19 позивача з 01.03.2012 року
визначено виконавцем послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій. На підставі
вказаних рішень ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс»
прийняло АДРЕСА_1 на свій баланс (01.03.2012
року) та почало надавати послуги
відповідно з урахуванням структури
періодичності та строків надання.
Початком надання таких послуг стало
здійснення всіх залежних від позивача
дій, які були спрямовані на фактичне
укладення договору, а саме: здійснення
публікації договору на офіційному
сайті товариства; неодноразове
надсилання на адресу відповідача
пропозицій про укладення договору;
відсутність претензій з боку
відповідача щодо якості наданих
послуг. Оскільки сторони тривалий час
виконують дії, спрямовані на фактичне
надання та споживання вищевказаних
послуг, тому є доведеними обставини,
які свідчать про наявність між
сторонами договірних відносин з
приводу надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій.

Представник позивача Сливка Є.В. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав з підстав, зазначених у
позові та просив суд їх задовольнити.

Законний представник відповідача
ОСОБА_2 в судовому засіданні проти
позову заперечила, просила в його
задоволенні відмовити за
недоведеністю та необґрунтованістю і
пояснила, що позивач не звертався до
власника квартири ОСОБА_3 з пропозицією
(офертою) укласти договір надання
послуг з дотриманням ст. 638 ЦК України.
Крім того, заборгованість за послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій відповідно до
розрахунку, не рахується за
відповідачем ОСОБА_3

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та перевіривши
зібрані у справі докази, постановляючи
рішення відповідно до вимог ст.ст. 212-215
ЦПК України, суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджає про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК
України.

Судом встановлено, що рішеннями
виконавчого комітету Мукачівської
міської ради № 28 від 24.01.2012 року «Про
визначення виконавців послуг» та № 19
від 29.01.2013 року «Про погодження
виконавця послуг з управління
будинком, спорудою, житловим
комплексом, групою будинків; утримання
житлових будинків і прибудинкових
територій» ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс»
визначено виконавцем послуг з
управління будинком, спорудою,
житловим комплексом, групою будинків;
утримання житлових будинків і
прибудинкових територій яке є
правонаступником ТзОВ «І.Т.В. Сервіс».

Закон України «Про житлово-комунальні
послуги» визначає основні засади
організаційних, господарських
відносин, що виникають у сфері надання
та споживання житлово-комунальних
послуг між їхніми виробниками,
виконавцями і споживачами, а також їхні
права та обов'язки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
житлово-комунальні послуги - це
результат господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування у жилих та
нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

Як передбачено ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачений обов'язок споживача
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору. Цей обов'язок
відповідає зустрічному обов'язку
виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21
цього Закону, підготувати та укласти зі
споживачем договір на надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» істотними
умовами договору на надання
житлово-комунальних послуг в тому
числі є найменування сторін, вичерпний
перелік житлово-комунальних послуг,
тарифи та їх складові на кожну з цих
послуг, загальна вартість послуг та
інше.

Як на підтвердження своїх вимог,
позивач вказує, що АДРЕСА_1, в якому
проживає відповідач, віднесено до
переліку будинків, стосовно яких
позивач здійснює послуги з утримання
будинків, споруд та прибудинкових
територій, що підтверджується актом
прийняття-передачі об'єкта в
управління з управління (з балансу).
Разом з тим, з наданого позивачем акта
прийняття-передачі об'єкта в
управління не вбачається коли саме був
переданий АДРЕСА_1 з управління
(балансу) Мукачівського міського
комунального підприємства «ЖРЕП № 3» в
управління ТзОВ «І.Т.В. Сервіс».

Стаття 4 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачає, що законодавство України у
сфері житлово-комунальних послуг, крім
цього Закону, базується на Конституції
України і складається з
нормативно-правових актів у галузі
цивільного, житлового законодавства та
інших нормативно-правових актів, що
регулюють відносини у сфері
житлово-комунальних послуг.

У ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено
загальні засади цивільного
законодавства, зокрема поняття
договору і свободи договору та
формулює загальні вимоги до договорів
як різновиду правочинів (вільне
волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України
правочин між фізичною і юридичною
особами належить вчиняти у письмовій
формі, за виключенням випадків,
передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК
України). Інші випадки визнання
договору укладеним зазначені у ст.ст.
642-643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає,
що зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи
договору у ст.ст. 6, 627, ЦК України
визначає, що свобода договору полягає в
праві сторін вільно вирішувати питання
при укладенні договору, виборі
контрагентів та погодженні умов
договору.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку про наявність
переддоговірного спору, від
врегулювання якого ухилявся саме
позивач, так як саме він повинен
включити в текст договору істотні
умови, а вже потім настає обов'язок
споживача укласти договір.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України
договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти)
і прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною.

Згідно з ст. 641 ЦК України пропозицію
укласти договір (оферту) може зробити
кожна із сторін майбутнього договору.
Пропозиція укласти договір має містити
істотні умови договору і виражати
намір особи, яка її зробила, вважати
себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Разом з позовною заявою до суду
позивачем був наданий договір «Про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій»,
підготовлений ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс».
Як вбачається із зазначеного договору,
стороною зазначено ОСОБА_2, а не
відповідач по справі. Крім того,
доказів, що пропозицію укласти договір
зроблено саме відповідачу в судовому
засіданні не встановлено. Також,
заборгованість за послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій відповідно до наданого
позивачем розрахунку, не рахується за
відповідачем ОСОБА_3

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» власники квартир
багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень
будинку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою і
зобов'язані брати участь у загальних
витратах, пов'язаних з утриманням
будинку і прибудинкової території
відповідно до своєї частки у майні
будинку. Таким чином законодавець
зобов'язує саме власника квартири
нести витрати з надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій.

Таким чином в судовому засіданні
встановлено та не спростовано
позивачем, що ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс»
не зверталося до відповідача, як
власника квартири, ОСОБА_3 з
пропозицією укласти договір на умовах
типового договору, заборгованість за
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій відповідно
до розрахунку, нарахована відмінній
від відповідача особі, а тому суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача про визнання договору про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
укладеним та стягнення заборгованості
за надані житлово-комунальні послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій за період з
01.03.2012 року по травень 2013 року в розмірі
1229,37 грн. є передчасними та
необґрунтованими. Враховуючи
вищенаведене, суд приходить до
висновку, що в задоволенні позову ТзОВ
«І.Т.В. Сервіс Плюс» до ОСОБА_3 від імені
якої діє законний представник ОСОБА_2
про визнання договору укладеним,
стягнення заборгованості та судових
витрат слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223,
294 ЦПК України, ст.ст. 8, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 3, 6, 16, 203, 627, 630, 638-641 ЦК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю «І.Т.В.
Сервіс Плюс» до ОСОБА_3 від імені якої
діє законний представник ОСОБА_2 про
визнання договору укладеним, стягнення
заборгованості та судових витрат
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Закарпатської області через
Мукачівський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
А.М.Заболотний