Справа № 145/2823/13-ц
Провадження №2/145/140/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

07.02.2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючий суддя Ліщишина
М. Ю.

за участю секретаря Віценко
К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Тиврів цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Гніванської
міської ради про встановлення факту
родинних відносин та визнання права
власності на житловий будинок з
господарськими спорудами в порядку
спадкування за заповітом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в
якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.
Грижинці Тиврівського району
Вінницької області помер його батько,
ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилась спадщина,
до складу якої входить житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, розташований в АДРЕСА_1. За
життя батько розпорядився своїм
майном, склавши заповіт на його
користь. На день відкриття спадщини
заповіт не змінений і не скасований. У
встановлений законом шестимісячний
термін, а саме : 19 червня 2013 року він
подав до приватного нотаріуса
Тиврівського районного нотаріального
округу Вінницької області ОСОБА_3 заяву
про прийняття спадщини.

Спадкоємицею, яка відповідно до ст. 1241
ЦК України, має право на обов'язкову
частку в спадщині, яка відкрилась після
смерті ОСОБА_2, є його мати, ОСОБА_4. Вона
у встановлений законодавством
шестимісячний термін, а саме 06
листопада 2013 року подала до приватного
нотаріуса Тиврівського районного
нотаріального округу Вінницької
області, ОСОБА_3 заяву в якій
відмовляється від належної їй частки в
даній спадщині на його користь і не
претендує на частку в спільному
сумісному майні подружжя, відповідно
до ст. 60 СК України.

Але в видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1
йому відмовлено, так як свідоцтво № 134
від 01 березня 1989 року про право
особистої власності на домоволодіння,
в АДРЕСА_1, видане колгоспному двору,
головою якого був його покійний батько
ОСОБА_2.

Крім того, в свідоцтві про його
народження в графі батько записано
ОСОБА_2, а в свідоцтві про смерть батька
та в документах, які засвідчують його
право власності на майно записано
ОСОБА_2.

Даний будинок був побудований в 1970 році
і відповідно до даних виконавчого
комітету Гніванської міської ради
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, розташований в
АДРЕСА_1 зареєстрований і рахується за
його батьком, цей факт стверджується
довідкою виконавчого комітету
Гніванської міської ради. Його батько
користувався даним будинком, проживав
в ньому, володів та розпоряджався ним.

Спадкове майно відповідно до
технічного паспорта КП „ ВООБТІ"
складається з житлового будинку 1970
року забудови, позначеного літерою „А"
та господарських будівель і споруд,
загальною вартістю 119579 грн. в АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки виконавчого
комітету Гніванської міської ради
присадибна земельна ділянка площею 0,60
га., на якій розташований даний
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, рахується за
його, покійним, батьком, ОСОБА_2. Даний
житловий будинок не перебуває під
забороною чи арештом, що стверджується
довідкою виконавчого комітету
Гніванської міської ради.

Просить встановити факт, що ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Грижинці
Тиврівського району Вінницької
області, був його батьком.

Визнати за ним, ОСОБА_1, право власності
на житловий будинок 1970 року забудови, з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований в АДРЕСА_1, загальною
вартістю 119579 грн., в порядку
спадкування за заповітом після смерті
батька, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
в с. Грижинці Тиврівського району
Вінницької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
вимоги підтримав, просить позов
задоволити з підстав, наведених в
заяві.

Гніванська міська рада просить справу
слухати у відсутності їх представника,
при вирішенні спору покладається на
розсуд суду .

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили,
що ОСОБА_1 дійсно є єдиним сином
померлого в червні 2013 року в с.
Грижинці, Тиврівського району ОСОБА_2,
який мав жилий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши учасників процесу, вважає ,
що позов підлягає до задоволення із
наступних підстав:

Факт, що заявник ОСОБА_1 є сином
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2
стверджується :

свідоцтвом про народження ОСОБА_1,
свідоцтвом про смерть ОСОБА_2, з яких
видно, що ім'я та по - батькові особи
записаної батьком ОСОБА_1 та померлого
ОСОБА_2 співпадають,

довідкою виконавчого комітету
Гніванської міської ради № 573 від 06
листопада 2013 року, згідно якої
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, розташованими
в АДРЕСА_1 зареєстрований і рахується
за покійним батьком ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

заповітом від 24 травня 2013 року, в якому
зазначено, що все належне майно ОСОБА_2
заповідає сину ОСОБА_1,

а також показаннями свідків ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які в судовому засіданні
підтвердили даний факт.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер . Після його
смерті відкрилася
спадщина на житловий будинок з
господарськими спорудами в АДРЕСА_1 .
загальною вартістю 119579 грн.

ОСОБА_2 розпорядився своєю власністю,
склавши заповіт на користь позивача
ОСОБА_1, який не змінено і не скасовано.

Мати позивача - ОСОБА_4 від прийняття
спадщини відмовилася, про що свідчить
її заява (а.с. 16).

Інших спадкоємців, які б претендували
на спадщину немає, що стверджується
довідкою Тиврівської державної
нотаріальної контори .

Отримати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на житловий
будинок з господарськими будівлями в
АДРЕСА_1, не має можливості, оскільки
свідоцтво № 134 від 01 березня 1989 року про
право особистої власності на
домоволодіння, яке розташоване в
АДРЕСА_1, видане колгоспному двору,
головою якого був ОСОБА_2.

Дана форма власності була передбачена
Цивільним кодексом УРСР, редакції 1963
року, а в Цивільному кодексі, редакції
2004 року, який діє на момент відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_2 відсутня
така форма власності.

Згідно довідки виконкому Гніванської
міської ради № 672 від 13.12.2013 року за
ОСОБА_2 рахується земельна ділянка по
АДРЕСА_1 Тиврівського району та
житловий будинок за цією ж адресою.
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на день
смерті був зареєстрований і проживав в
АДРЕСА_1.

Заборони на відчуження спадкового
майна немає.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 -215, 234,
256, 259 ЦПК України , 328, 1218, 1220, 1233 ЦК
України ЦК України -

вирішив:

Позов задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.
Грижинці, Тиврівського району ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок 1970 року забудови, з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташовані в АДРЕСА_1, житловий
будинок позначений на плані КП
«ВООБТІ» літерою „А" вартістю 36115 грн.,
з верандою „а " вартістю 8033 грн.,
загальною площею ( підрахованою за
формулами розрахунку площі) 59,2 кв. м.,
загальною площею 49,8 кв. м., житловою 31,3
кв. м., допоміжною 18,5 кв. м., площею
літніх приміщень 9,4 кв.м., ґанок
вартістю 327 грн., сарай „Б" вартістю 20983
грн., літню кухню „Б 1" вартістю 21511 грн.,
погріб з шийкою „П/Б1" вартістю 6088 грн.,
сарай „б" вартістю 2731 грн., сарай „б 1"
вартістю 3351 грн., жомову яму „В"
вартістю 495 грн., убиральню „Г" вартістю
188 грн., гараж „Д" вартістю 11169 грн.,
огорожу „ № 1" вартістю 1344 грн., ворота ,,
№ 2" вартістю 214 грн., хвіртку „ № 3"
вартістю 172 грн., колодязь „ № 4"
вартістю 6411 грн., ворота „ № 5" вартістю
288 грн., хвіртку „ № 6" вартістю 159 грн.,
загальною вартістю 119579 грн., в порядку
спадкування за заповітом після смерті
батька, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
в с. Грижинці Тиврівського району
Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Вінницької
області через Тиврівський районний суд
протягом десяти діб з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення .

Суддя: М. Ю. Ліщишина