Єдиний унікальний номер 0522/4864/12
Номер провадження 22-ц/775/1748/2014
Апеляційний суд Донецької області
головуючого Краснощокової Н.С.
суддів Могутової Н.Г.,
секретарі Папченко М.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення
Калінінського районного суду м.
Донецька від 23 травня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, приведення меж
земельної ділянки у первісний стан,
знос гаражного боксу, душової кабіни,
відшкодування моральної шкоди, -
ОСОБА_2 звернувся до
апеляційного суду із апеляційною
скаргою на заочне рішення
Калінінського районного суду м.
Донецька від 23 травня 2013 року, яким
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, приведення меж земельної
ділянки у первісний стан, зносу
гаражного боксу, душової кабіни, а
також відшкодування моральної шкоди
задоволений. Зобов'язано ОСОБА_2
привести розміри земельної ділянки
ОСОБА_3 індивідуального житлового
фонду АДРЕСА_1 в межах 1955-1996 р.р. та
розмірах згідно паспорту земельного
кадастру 0,0532 га, шляхом переносу
дерев'яного паркану на попередню
позицію. Зобов'язано ОСОБА_2 знести із
земельної ділянки ОСОБА_3 самовільно
збудований ним гаражний бокс та душову
кабіну АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 моральну шкоду у
ОСОБА_2 просить скасувати
вказане заочне рішення суду, оскільки
рішення ухвалено з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволені позовних вимог ОСОБА_3
відмовити в повному обсязі. В
обґрунтування апеляційної скарги
посилається на те, що суд першої
інстанції не прийняв до уваги рішення
Донецької міської ради від 23.12.2009 р.
№40/86, яким рішення Донецької міської
ради від 20.11.2009р. №29/196 «Про передачу
ОСОБА_3 земельної ділянки у власність»
було скасовано. До того ж позивач не
надав суду документів, які б свідчили,
що він має право власності або право
постійного користування земельною
ділянкою, не надав акт щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі на місцевості. Крім того, з
рішення Донецької міської ради №40/86
від 23.12.2009 р. вбачається, що згідно
матеріалів, наданих Управлінням
земельних ресурсів Донецької міської
ради, фактичні межі та площа земельної
ділянки АДРЕСА_1, яка знаходиться у
користуванні ОСОБА_3 не відповідає
наданому кадастровому плану земельної
ділянки. У тому ж рішенні зазначено, що
між позивачем та ним існує невирішений
по суті земельний спір. Пунктом 2
зазначеного Рішення виконкому
Калінінської районної у м. Донецьку
ради було доручено розглянути
земельний спір по межам земельних
ділянок АДРЕСА_2, АДРЕСА_1 та прийняти
відповідне рішення. На день звернення з
позовом ОСОБА_3 земельний спір не
вирішений, що також не прийнято до
уваги судом. Судом також залишено поза
увагою те, що ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки площею 0,0550 га на
підставі державного акту від 30.12.2011р.
Вказує, що на підставі договору
дарування від 30.03.2007 року ОСОБА_3
належить житловий будинок з надвірними
побудовами АДРЕСА_1, з площею земельної
ділянки 400 кв.м, судом же прийнято як
доказ рішення виконкому Калінінської
районної ради від 25.04.1990 р. №182 про те, що
домоволодіння, належне ОСОБА_4,
знаходиться на земельній ділянці
площею 533 кв.м, з яких 133 кв.м є надлишок.
Вважає, що копії технічних паспортів
від 15.07.1988р. та 28.11.1993р., наданих ОСОБА_3,
не є належним доказом по справі, тому
висновки суду про те, що відповідач
самовільно збільшив площу своєї
земельної ділянки за рахунок ділянки
ОСОБА_3 не відповідає фактичним
обставинам справи. Також апелянт
зазначає, що суд першої інстанції не
врахував те, що ОСОБА_3 не є суб'єктом
звернення до суду з позовом до нього
про знесення самочинно збудованого
гаражного боксу та душової кабіни.
Звертає увагу, що права позивача
порушені не були, він не надав докази
виникнення у нього душевних страждань
у зв'язку з цим.

В судовому засіданні позивач та
його представник заперечували проти
задоволення апеляційної скарги.

Відповідач в судовому засіданні
не приймав участі, про час та місце
слухання справи повідомлений належним
чином.

Суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги, виходив
з наступного.

Рішенням виконавчого комітету
Калінінської районної ради народних
депутатів №182 від 25 квітня 1990 року
дозволено ОСОБА_4, як виключення,
провести дарування частини
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1
ОСОБА_4

Договором дарування від 30
березня 2007 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
подарували ОСОБА_3 житловий будинок з
надвірними побудовами АДРЕСА_1.

Згідно експлікації земельної
ділянки площа земельної ділянки
становить документально 400 кв.м.,
фактично використовується 533 кв.м.

Згідно висновку Управління
Держкомзему у м. Донецьку Донецької
області погоджено передати у власність
ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0532 га.

Актом обстеження земельної ділянки
від 02 березня 2009 року №02/03/09-1
встановлено, що земельна ділянка
відповідає площі 0,0533 га, але фактично
зменшена з боку сусіда на 0,0151 та
використовується 0,0382 га.

Висновком Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Донецькій області №П/0514 від 20.10.2009 р.
щодо перевірки дотримання чинного
законодавства збудованих ОСОБА_2
гаражу, душової та вигрібної ями за
адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що згідно
з технічним паспортом БТІ самовільно
виконані: реконструкція житлового
будинку з улаштуванням мансарди,
прибудова та гараж.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 25 вересня 2009 року ухвала
судді Калінінського районного суду м.
Донецька від 12 серпня 2009 року
скасована. Провадження по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення меж між сумісними
земельними ділянками закрито.

Згідно архівної виписки з протоколу №17
засідання виконкому Калінінської
районної ради депутатів працюючих м.
Сталіно від 17 травня 1955 року ОСОБА_6
виділено земельну ділянку для
індивідуального будівництва будинку у
АДРЕСА_3, площею 400 кв.м.

Рішенням народного суду 4 діл.
Калінінського району м. Сталіно від
20листопада 1946 року визнано власністю
та введено до наслідування
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3
ОСОБА_7

Договором дарування від 08 червня
1990 року ОСОБА_5 подарував ОСОБА_4 32/100
части жилого домоволодіння з однією
жилою побудовою на земельній ділянці 400
кв.м у м. Донецьку АДРЕСА_1.

Рішенням Донецької міської ради
від 23 грудня 2009 року №40/86 відмінено
рішення міської ради від 20.11.2009р. №39/196
про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки
у власність АДРЕСА_1; доручено
виконкому Калінінської районної у м.
Донецьку ради розглянути земельний
спір по межам земельних ділянок
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Рішенням виконкому Калінінської
районної у м. Донецьку ради від 24.11.2010
року №403 встановлено межу земельної
ділянки площею 0,0550 га АДРЕСА_2, який
знаходиться у користуванні ОСОБА_2 зі
суміжною земельною ділянкою площею 0,0408
га АДРЕСА_1 , яка знаходиться у
користуванні ОСОБА_3

Ухвалою Калінінського районного
суду м. Донецька від 26 грудня 2012 р. позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою та
про проведення меж земельної дільниці
у первісний стан, зносу гаражного
боксу, душової кабіни, а також
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 15 000грн. залишено без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 08 квітня 2013 року
ухвала Калінінського районного суду м.
Донецька від 26 грудня 2012 року
скасована, справа передана на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Постановою Вищого
адміністративного суду України від 25
жовтня 2012 року постанова Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 21 вересня 2010 року змінена,
скасована в частині зобов'язання
Донецької міської ради розглянути
проект відведення земельної ділянки
площею 0,0532 га в м. Донецьку для
обслуговування жилого дому та
господарських споруд АДРЕСА_1. У
вказаній частині прийнято нове
рішення, яким зобов'язано Донецьку
міську раду розглянути питання про
приватизацію земельної ділянки площею
0,0532 га в м. Донецьку для обслуговування
жилого будинку та господарських споруд
АДРЕСА_1 за заявою ОСОБА_3 2008 року. В
іншій частині постанову апеляційного
адміністративного суду залишено без
змін. На підставі вказаного судового
рішення видано виконавчий лист.

Постановою Калінінського
районного суду м. Донецька від 18 травня
2012 року адміністративний позов
прокурора Калінінського району м
Донецька в інтересах ОСОБА_3 до
Виконкому Калінінської районної у м.
Донецьку Ради, третя особа ОСОБА_2 про
скасування рішення виконкому
Калінінської районної у м. Донецьку
ради №403 від 24.11.2010 року про розгляд
земельного спору по межі сумісних
земельних ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1
задоволений. Рішення виконкому
Калінінської районної у м. Донецьку
Ради №403 від 24 листопада 2010 року про
розгляд земельного спору по межі
сумісних земельних ділянок АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_1 скасовано.

Згідно експлікації земельних
угідь площа забудованої землі, яка
належить ОСОБА_2, становить 0,0550 га на
підставі рішення Донецької міської
ради від 23.09.2011 р. №8/151.

Заочним рішенням Калінінського
районного суду м. Донецька від 23 травня
2013 року

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, приведення меж земельної
ділянки у первісний стан, зносу
гаражного боксу, душової кабіни, а
також відшкодування моральної шкоди
задоволений. Зобов'язано ОСОБА_2
привести розміри земельної ділянки
ОСОБА_3 індивідуального житлового
фонду АДРЕСА_1 в межах 1955-1996 р.р. та
розмірах згідно паспорту земельного
кадастру 0,0532 га, шляхом переносу
дерев'яного паркану на попередню
позицію. Зобов'язано ОСОБА_2 знести із
земельної ділянки ОСОБА_3 самовільно
збудований ним гаражний бокс та душову
кабіну АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 моральну шкоду у
розмірі 15 000 грн.

Суд дійшов даного висновку у зв'язку з
тим, що рішенням Донецької міської ради
від 20.11.2009 р. за №33/196 було передано у
власність позивачу земельну ділянку,
яка перебувала у його користуванні для
будівництва та обслуговування
житлового будинку з господарськими та
будівельними спорудами площею 0,0532 га
(кадастровий номер :00:021:0343) із
земель житлової та громадської
забудови АДРЕСА_1 у Калінінському
районі м. Донецька. У рішенні
Калінінського райвиконкому м. Донецька
від 25.04.1990 року про дозвіл ОСОБА_4 на
дарування домоволодіння ОСОБА_4
вказаний розмір земельної ділянки - 533
кв.м, з яких 133 кв.м - надлишок. Згідно
технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1 від 15.07.1988 року, від
28.11.1993 р. розмір земельної ділянки по
фактичному користуванні становить 533
кв.м. Судом враховано, що на час
розгляду справи стан здоров'я позивача
погіршився, що підтверджено медичними
документами, а тому вимога позивача про
стягнення на його користь моральної
шкоди підлягає задоволенню.

04 червня 2013 року представник
відповідача ОСОБА_8 звернулась з заявою
про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Калінінського районного суду
м. Донецька від 14 червня 2013 року заяву
представника відповідача ОСОБА_8 про
перегляд заочного рішення залишено без
задоволення.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 30липня 2013 року рішення
Калінінського районного суду м.
Донецька від 23 травня 2013 року
скасовано. ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,
приведення меж земельної ділянки у
первісний стан, знос гаражного боксу,
душової кабіни, відшкодування
моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013 року
рішення апеляційного суду Донецької
області скасовано.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення позивача та відповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з
таких підстав.

Згідно ст. 152 ч.2 Земельного
Кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Частиною 3 ст. 152 Земельного Кодексу
України захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: а) визнання прав;
б) відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; в) визнання угоди
недійсною; г) визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування; ґ)
відшкодування заподіяних збитків; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції дійшов до висновку про те, що
на момент одержання права власності
позивачем на домоволодіння АДРЕСА_1,
розмір земельної ділянки складав 533
кв.м, із яких 133 кв.м складав надлишок,
який був переданий власникам
домоволодіння для будівництва та
обслуговування будинку.

В судовому засіданні було встановлено,
що земельна ділянка, на якій
знаходиться будинок позивача, у
встановленому законом порядку не була
передана йому у власність, відповідне
рішення міської ради відсутнє,
державний акт на спірну земельну
ділянку на ім»я позивача ОСОБА_3 не
виданий, тоді як право власності чи
право постійного користування
земельною ділянкою виникає тільки
після одержання особою документа, що
посвідчує таке право, та його державної
реєстрації.

Комплект технічної документації на
спірну земельну ділянку не замінює
рішення про виділення у встановленому
законом порядку такої земельної
ділянки.

Дійсно, постановою Вищого
адміністративного суду України від 25
жовтня 2012 року постанова Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 21 вересня 2010 року змінена,
скасована в частині зобов'язання
Донецької міської ради розглянути
проект відведення земельної ділянки
площею 0,0532 га в м. Донецьку для
обслуговування жилого дому та
господарських споруд АДРЕСА_1. У
вказаній частині прийнято нове
рішення, яким зобов'язано Донецьку
міську раду розглянути питання про
приватизацію земельної ділянки площею
0,0532 га в м. Донецьку для обслуговування
жилого будинку та господарських споруд
АДРЕСА_1 за заявою ОСОБА_3 2008 року. В
іншій частині постанову апеляційного
адміністративного суду залишено без
змін.(т. 2 а.с.38-41)

На підставі вказаного судового рішення
видано виконавчий лист.(т. 2 а.с. 42)

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій області
від 14 грудня 2012 року відкрито виконавче
провадження з виконання вказаного
виконавчого листа (т. 2 а.с.44)

На час розгляду справи постанова
Вищого адміністративного суду України
від 25 жовтня 2012 року не виконана,
відсутнє рішення Донецької міської
ради про приватизацію земельної
ділянки площею 0,0532 га в м. Донецьку для
обслуговування жилого будинку та
господарських споруд АДРЕСА_1 за заявою
ОСОБА_3

Також на час розгляду справи і
відповідач ОСОБА_2 не одержав державний
акт на право власності на спірну
земельну ділянку, оскільки постановою
Калінінського районного суду м.
Донецька від 18 травня 2012 року
адміністративний позов прокурора
Калінінського району м Донецька в
інтересах ОСОБА_3 до Виконкому
Калінінської районної у м. Донецьку
Ради, третя особа ОСОБА_2 про скасування
рішення виконкому Калінінської
районної у м. Донецьку ради №403 від
24.11.2010 року про розгляд земельного
спору по межі сумісних земельних
ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1
задоволений. Рішення виконкому
Калінінської районної у м. Донецьку
Ради №403 від 24 листопада 2010 року про
розгляд земельного спору по межі
сумісних земельних ділянок АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_1 скасовано.

Згідно із статтею 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення по справі,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального права.

Оскільки апеляційним судом
встановлено порушення судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального закону, дана
неправильна оцінка досліджених по
справі доказів, це є достатніми
підставами для задоволення
апеляційної скарги та скасування
судового рішення і ухвалення нового
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 Цивільного
процесуального кодексу України,
апеляційний суд ,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Заочне рішення Калінінського
районного суду м. Донецька від 23 травня
2013 року скасувати.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, приведення меж земельної
ділянки у первісний стан, знос
гаражного боксу, душової кабіни,
відшкодування моральної шкоди.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржено у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: