РІШЕННЯ

іменем України

„22" січня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську у
порядку заочного розгляду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, завданої в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із
даним позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що 06.09.2013 р. о 08.00 год.
на мосту №1 біля е/о №111 у м.
Дніпропетровську відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участі
а/м «Деу Нубіра» р/н НОМЕР_1 під
керуванням відповідача, та а/м «Toyota
Camry 2.4і» р/н НОМЕР_2 під керуванням водія
ОСОБА_3, в результаті якої належний
позивачу на праві власності
транспортний засіб отримав механічні
пошкодження.

Відповідно до висновку №1457 від
24.09.2013 р. вартість матеріального збитку,
завданого в результаті
дорожньо-транспортної пригоди,
становить 8 312,58 грн.

Предмет позову становить вимога
про стягнення з відповідача на користь
позивача 8 312, 58 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди, завданої в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, та про стягнення з відповідача
на користь позивача судових витрат в
розмірі 829, 40 грн. (судовий збір в
розмірі 229,40 грн. та 600,00 грн. вартість
проведення дослідження з визначення
вартості матеріального збитку).

У судовому засіданні позивач не
з'явилася, надав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутності,
просила суд повністю задовольнити
поданий позов.

За ст. 224 ЦПК України у разі неявки
в судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи. У
судове засідання відповідач, належним
чином повідомлений, не з'явився,
причини неявки не повідомив, не надали
заяви про розгляд справи у його
відсутності, не скористався правом
надання заперечень проти позову, у
зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК
України за згодою позивача вирішує
справу у порядку заочного розгляду на
підставі наявних у справі доказів.

Заслухав пояснення позивача та
дослідивши докази в межах заявлених
вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд
дійшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позову
повністю, виходячи з наступного.

Як встановлено судом 06.09.2013 р. о 08.00
год. ОСОБА_2 на мосту №1 біля е/о №111 у м.
Дніпропетровську, керуючи а/м «Деу
Нубіра» р/н НОМЕР_1, відволікся від
керування транспортного засобу та
скоїв зіткнення з а/м Toyota Camry 2.4і» р/н
НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3,
який стояв попереду нього; транспортні
засоби отримали механічні пошкодження.
ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3 -б Правил
дорожнього руху України.

Постановою судді
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 02.10.2013 р.
ОСОБА_2 було притягнуто до
відповідальності за ст. 124 КУпАП та
накладено стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу; за ч. 4 ст. 64 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Отже, оскільки на виконання
зазначених вище правових норм вина
відповідача у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди є
доведеною (постанова судді
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 02.10.2013 р.),
відповідач не скористався правом
надання заперечень проти позову та
правом брати участь у судових
засіданнях, то суд, розв'язуючи питання
лише щодо розміру відшкодування
виходить з такого.

Відповідно до статті 1192 ЦК
України з урахуванням обставин справи
суд за вибором потерпілого може
зобов'язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати її в натурі
(передати річ того ж роду і такої ж
якості, полагодити пошкоджену річ тощо)
або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Згідно із висновком експертного
дослідження автотоварознавця по
визначенню вартості матеріального
збитку КТЗ від 24.09.2013 р.,
підготовленого експертом -
автотоварознавцем ОСОБА_4, вартість
матеріального збитку, нанесеного
власнику автомобіля «Toyota Camry 2.4і» р/н
НОМЕР_2 (НОМЕР_3), пошкодженого
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, становить 8 132,58 грн.; вартість
проведення експертного дослідження
склала 600,00 грн., що підтверджується
квитанцією до прибуткового касового
ордеру від 11.09.2013 року.

Отже, оскільки вина відповідача у
вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди є доведеною, то суд,
розв'язуючи питання лише щодо розміру
відшкодування виходить з того, що (ст.
1187 ЦК) джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Виконуючи обов'язок доказування
позивач довід факт спричинення такої
шкоди, негативні її наслідки, причинний
зв'язок протиправними діями та
наслідками пригоди, а також
необхідність понесення збитків,
пов'язаних із відновленням
пошкодженого транспортного засобу,
зокрема, втрат, яких особа повинна
зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки),
тому, для суду в части визначення
розміру матеріальної шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, вбачаються
підстави для задоволення позову та
ухвалення про присудження до стягнення
з відповідача на користь позивача - на
відшкодування матеріальної шкоди
становить 8 132,58 грн. та 600,00 грн.,
понесених позивачем для проведення
експертного дослідження.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 15, ч. 1 ст. 88,
ст.ст. 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
відшкодування завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
матеріальної шкоди, 8 732,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
судові витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору, в розмірі 229,40 грн.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України: рішення
може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя