У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи:
філія державного підприємства
«Укрвійськбуд» ЖКВ 135 ДБК, служба у
справах дітей Дарницької районної у м.
Києві державної адміністрації, про
виселення, за касаційною скаргою
ОСОБА_7 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 25 травня 2012
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 25 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 звернулися до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що ОСОБА_7, проживаючи у АДРЕСА_1
систематично порушує правила
співжиття, робить неможливим для інших
проживання із ним в одній квартирі, а
заходи запобігання і громадського
впливу виявилися безрезультатними. У
звґязку з цим позивачі просили
виселити ОСОБА_7 зі вказаної квартири
без надання іншого жилого приміщення.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 25 травня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 25 лютого 2014 року, позов ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено. Виселено
ОСОБА_7 із квартири АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення.

У касаційній скарзі ОСОБА_7,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення по суті спору.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд першої інстанції, з яким
погодився й суд апеляційної інстанції,
на підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК
України), дійшов правильного висновку
про те, що позов підлягає задоволенню,
керуючись при цьому нормами ст. 116 ЖК
України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 25 травня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 25 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник