АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/5748/2014 Головуючий
у 1 - й інстанції: Кириленко Т.В.
Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

17 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Калініній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_8 на
ухвалу Святошинського районного суду
міста Києва від 14 березня 2014 року про
закриття провадження в цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації про визнання
права користування жилим приміщенням
та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Святошинського районного суду
міста Києва від 14 березня 2014 року
закрито провадження в цивільній справі
за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації про визнання
права користування жилим приміщенням
та зобов'язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду,
представник позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
ОСОБА_8 звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
Святошинського районного суду міста
Києва від 14 березня 2014 року скасувати, а
справу передати на новий розгляд до
суду 1-ї інстанції.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
передбачені п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України
підстави для закриття провадження у
справі відсутні. Зазначає, що
постановляючи ухвалу про закриття
провадження у даній справі, суд 1-ї
інстанції посилався на рішення
Святошинського районного суду міста
Києва від 24.10.2012 року, яким ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 вже було у відмовлено в
задоволенні позовних вимог до
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації, Комунального
підприємства «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району міста Києва»,
третя особа: Відкрите акціонерне
товариство «»Гермес-Логістик» про
визнання права користування жилим
приміщенням. Проте, суд 1-ї інстанції
залишив поза увагою той факт, що у даній
цивільній справі, в порівнянні з
цивільною справою 2012 року, предмет
позову є більш широким і участь у
справі не беруть Комунальне
підприємство «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району міста Києва» та
Відкрите акціонерне товариство
«Гермес-Логістик». Тобто, підстав
вважати, що даний спір виник між тими ж
стронами, про той самий предмет позову
і з тих самих підстав немає.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та
її представник ОСОБА_8 повністю
підтримали доводи апеляційної скарги
та просили її задовольнити.

Представник Святошинської районної в
місті Києві державної адміністрації та
Косенко віталія Олександрівна в
судове засідання не з'явились, про день
та час слухання справи судом
повідомлені у встановленому законом
порядку, причину неявки суду не
повідомили, а тому, колегія суддів
вважає можливим слухати справу у їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення позивача та її
представника, розглянувши справу в
межах доводів апеляційної скарги і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з слідуючих
підстав.

Судом встановлено, що 12 грудня 2013 року
представник позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
ОСОБА_8 звернувся до Святошинського
районного суду міста Києва з позовом до
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації про визнання
за позивачами права користування
кімнатою АДРЕСА_1 жилою площею 11,2 кв.м.
та зобов'язання Святошинську районну в
місті Києві державну адміністрацію
укласти з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договір
найму жилого приміщення, а саме:
кімнати АДРЕСА_1

В ході розгляду справи в суді 1-ї
інстанції, 26.02.2014 року представником
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації до
Святошинського районного суду міста
Києва було подано клопотання про
закриття провадження у справі з
підстав передбачених п.2 ч.1 ст.205 ЦПК
України. Клопотання представник
відповідача мотивував тим, що рішенням
Святошинського районного суду міста
Києва від 24.10.2012 року, залишеним без
змін в цій частині рішенням
Апеляційного суду міста Києва від
17.01.2013 року, вже було відмовлено ОСОБА_3
та ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог
до Святошинської районної в місті
Києві державної адміністрації,
Комунального підприємства «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду Святошинського району міста
Києва», третя особа: Відкрите
акціонерне товариство
«Гермес-Логістик» про визнання права
користування кімнатою АДРЕСА_1

Постановляючи ухвалу про закриття
провадження в цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації про визнання
права користування жилим приміщенням
та зобов'язання вчинити певні дії, суд
1-ї інстанції виходив з положень п.2 ч.1
ст.205 ЦПК України, зазначаючи, що
рішенням Святошинського районного
суду міста Києва від 24.10.2012 року, яке
набрало законної сили, вже вирішено
спір між тими ж стронами, про той самий
предмет позову і з тих самих підстав, а
тому провадження у даній справі
підлягає закриттю.

Проте, з в повній мірі з таким
висновками суду першої інстанції
колегія суддів погодитись не може, з
наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо набрали законної сили
рішення суду або ухвала суду про
закриття провадження у справі у зв'язку
з відмовою позивача від позову або
укладанням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Статтею 206 ЦПК України встановлено, що у
разі закриття провадження у справі
повторне звернення до суду з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав
не допускається.

З системного аналізу вказаних вище
норм вбачається, що закриття
провадження у справі можливе лише за
умови, що рішення, яке набрало законної
сили, є тотожним до позову, який
розглядається, тобто збігаються
сторони, предмет і підстави позовів.
Нетотожність хоча б одного елемента не
перешкоджає заінтересованим особам
звернутися до суду з позовом і не дає
суду підстав закривати провадження.
При цьому питання про тотожність треба
вирішувати не лише за загальними
ознаками предмета позову, але за його
конкретним змістом.

Зі змісту рішення Апеляційного суду
міста Києва від 17.01.2013 року, яким
залишено без змін рішення
Святошинського районного суду міста
Києва від 24.10.2012 року в частині відмови
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в задоволенні
позовних вимог до Святошинської
районної в місті Києві державної
адміністрації, Комунального
підприємства «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району міста Києва»,
третя особа: Відкрите акціонерне
товариство «Гермес-Логістик» про
визнання права користування жилим
приміщенням вбачається, що підставою
для звернення до суду з позовом було
те, що в кімнаті АДРЕСА_1 позивачі
проживали з 1992 року. В подальшому даний
будинок було передано в комунальну
власність Святошинської районної в
місті Києві державної адміністрації,
яка спірну квартиру АДРЕСА_1 передала в
оренду Гуртово-роздрібному комбінату
Шевченківського району, а в подальшому
ВАТ «Гермес». На підставі спільного
рішення адміністрації профкому ВАТ
«Гермес» №5 від 21.02.2006 року ОСОБА_3 16.03.2006
року було видано ордер на кімнату
АДРЕСА_1 Позивачі вважали, що вони
правомірно вселилися в спірну кімнату,
а зміна статусу квартири з гуртожитку
на комунальне житло, не позбавляє їх
права користування спірною кімнатою, а
тому вважали, що є правові підстави
для визнання за ними права
користування спірною кімнатою.

Підстава позову по даній справі є
аналогічною. Зокрема, позивачі просять
визнати за ними право користування
кімнатою АДРЕСА_1 жилою площею 11,2 кв.м.,
оскільки вони з 1992 року прописані в
даній кімнаті, постійно проживають в
ній, а зміна статусу квартири з
гуртожитку на комунальне житло, не
позбавляє їх права користування
спірною кімнатою, адже це не змінює
правового статусу житла.

Таким чином предмет та підстава позову
у даній справі є тотожними з предметом
та з підставами позову, за наслідками
розгляду якого ухвалено рішення
Святошинського районного суду міста
Києва від 24.10.2012 року.

За наведених обставин колегія суддів
погоджується з висновками суду 1-ї
інстанції про закриття провадження у
справі в частині позовних вимог ОСОБА_3
та ОСОБА_4 до Святошинської районної в
місті Києві державної адміністрації
про визнання за позивачами права
користування кімнатою АДРЕСА_1 жилою
площею 11,2 кв.м.

Доводи апеляційної скарги про
нетотожність предметів позову є
надуманими та такими, що
спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про
нетотожність складу сторін у справі
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки як і в
цивільній справі 2012 року так і в даній
цивільній справі відповідачем
зазначено Святошинську районну в місті
Києві державну адміністрацію. В свою
чергу не зазначення позивачами
Комунального підприємства «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду Святошинського району міста
Києва» в якості відповідача і
Відкритого акціонерного товариства
«Гермес-Логістик» в якості третьої
особи у даній справі не спростовує
висновку суду про те, що спір в цій
частині виник між тими ж самими
сторонами, про той самий предмет позову
і з тих самих підстав.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з висновками суду 1-ї
інстанції про закриття провадження в
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до Святошинської районної в
місті Києві державної адміністрації в
частині зобов'язання Святошинської
районної в місті Києві державної
адміністрації укласти з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 договір найму жилого
приміщення, а саме: кімнати АДРЕСА_1
оскільки дані позовні вимоги не були
предметом розгляду в цивільній справі
за результатами якої ухвалено рішення
Святошинського районного суду міста
Києва від 24.10.2012 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що ухвала Святошинського
районного суду міста Києва від 14
березня 2014 року в частині закриття
провадження в цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації про
зобов'язання Святошинську районну в
місті Києві державну адміністрацію
укласти з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договір
найму жилого приміщення, а саме:
кімнати АДРЕСА_1 підлягає скасуванню, а
справа в цій частині позовних вимог
направленню до суду першої інстанції
для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 313- 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_8
задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду
міста Києва від 14 березня 2014 року в
частині закриття провадження в
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до Святошинської районної в
місті Києві державної адміністрації
про зобов'язання Святошинську районну
в місті Києві державну адміністрацію
укласти з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договір
найму жилого приміщення, а саме:
кімнати АДРЕСА_1 скасувати, справу
направити до Святошинського районного
суду міста Києва для продовження
розгляду в даній частині.

В іншій частині ухвалу Святошинського
районного суду міста Києва від 14
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: