РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13.05.2014 року Пролетарський районний суд
міста Донецька у складі:

головуючого - Панас Н.Л.

при секретарі - Гордєєвій О.Ю.

за участю позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року позивачка
звернулася до суду з позовом де вказує,
що вона є власником та наймачем
житлового приміщення (загальною площею
50,6кв.м) квартирі АДРЕСА_1. У 1998 році у
квартирі був зареєстрований її син -
відповідач по справі - але фактично не
проживав. У 2005 році будь-які відносини з
відповідачем розірвані. ОСОБА_2 у
квартирі не мешкає, ніяких прав
відносно житлового приміщення як
колишній член сім'ї наймача не
реалізує, обов'язків за договором найму
житлового приміщення не несе.
Позивачка самостійно сплачує квартиру
плату та комунальні послуги, проводить
поточний ремонт. Квартира не обладнана
жодними лічильниками, оплата
комунальних послуг проводиться з
розрахунку на 2 осіб. Просила визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням у
квартирі АДРЕСА_1.

Позивачка у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та просила
задовольнити їх у повному обсязі,
просила по справі прийняти заочне
рішення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про час та місце розгляду
справи, про причини своєї неявки суду
не повідомив. Тому суд вважає можливим,
у відповідності зі ст. 224 ЦПК України,
розглянути справу у його відсутності,
постановивши заочне рішення.

Заслухавши позивачку, свідків,
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

На підставі положень ч. 1 ст. 319
Цивільного кодексу України власник
володіє, розпоряджається своїм майном
на власний розсуд.

Згідно ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Допитана у судовому засіданні у
якості свідка ОСОБА_3, попереджена про
кримінальну відповідальність за ст.ст.
384, 385 КК України, пояснила, що позивачку
знає близько 50 років, відповідач по
справі є сином ОСОБА_1, якого останній
раз свідок бачила близько 15 років тому.
Місцезнаходження ОСОБА_2 свідкові
невідомо, у квартирі речей, які б могли
належати відповідачеві, не бачила.
ОСОБА_1 самостійно проводить оплату
комунальних послуг та квартирної
плати.

Допитана у судовому засіданні у якості
свідка ОСОБА_4, попереджена про
кримінальну відповідальність за ст.ст.
384, 385 КК України, пояснила, що позивачку
знає близько 30 років, відповідач по
справі є сином ОСОБА_1 Після звільнення
ОСОБА_2 з місць позбавлення волі не
бачила жодного разу, його
місцезнаходження свідкові невідомо, у
квартирі речей, які б могли належати
відповідачеві, не бачила. ОСОБА_1
самостійно проводить оплату
комунальних послуг та квартирної
плати.

Як встановлено у судовому
засіданні, позивачка ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується договором дарування
квартири від 17.08.2006 року (а.с. 4).

Як вбачається з довідки №1/7121 від
03.04.2014 року, виданої КП «Керуюча
компанія Пролетарського району м.
Донецька» ОСОБА_1, у квартирі АДРЕСА_1
крім неї зареєстрований син ОСОБА_2 (а.с.
8).

Згідно акту обстеження місця
проживання № 21 від 03.04.2014 року,
складеного головою комітету
мікрорайону «Об'єднаний», ОСОБА_2
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
проте фактично з моменту реєстрації не
проживає (а.с. 9).

Згідно відповіді КЛПУ
«Центральна міська клінічна лікарня №
9 м.Донецька» № 523 від 28.04.2014 року ОСОБА_2
у період з 2005 року по теперішній час за
медичною допомогою не звертався (а.с. 34).

З відповіді КЗ «Центр первинної
медико-санітарної допомоги № 11» № 330
від 23.04.2014 року ОСОБА_2 у період з 2005 року
по теперішній час за медичною
допомогою не звертався (а.с. 24).

З відповіді Управління
інформаційно-аналітичного
забезпечення ГУМВС України в Донецькій
області № 5/1-1999 від 28.04.2014 року
вбачається, що ОСОБА_2 був звільнений
12.02.2005 року з Алчевської ВК Луганської
області (№13) за постановою Алчевського
міського суду Луганської області від
04.02.2005 року, вибув до м. Донецьк (а.с. 30-32).

Таким чином, оголошена та
досліджена у судовому засіданні
сукупність доказів призводить суд до
висновку про те, що відповідач ОСОБА_2
втратив право користування жилим
приміщенням у спірній квартирі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 88
ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони документально
підтверджені судові витрати. При
подачі позову позивачка сплатила
судовий збір у розмірі 243грн. 60 коп. (а.с.
1). Тому з відповідача на користь
позивачки підлягає стягненню судовий
збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного,
ст.ст. 319, 405 Цивільного кодексу України,
керуючись ст.ст. 5, 6, 8, 10, 60, 88, 212-215, 218, 224-228
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, який його
постановив, за письмовою заявою
відповідача, яка подається протягом
десяти днів зі дня отримання копії
рішення.

Рішення може бути оскаржене
сторонами повністю або частково до
апеляційного суду Донецької області
через Пролетарський районний суд міста
Донецька.

Апеляційна скарга подається у
письмовій формі протягом десяти днів
зі дня проголошення рішення.

Суддя
Н.Л. Панас