22-ц/775/365/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Литвиненко
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого Песоцької Л.І.

суддів Ткаченко Т.Б.,
Мальцевої Є.Є.

при секретарі Костомановій
А.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі Донецької
області справу за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», треті особи:
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Маріуполі,
територіальне управління
Держгірпромнагляду у Донецькій
області, про спонукання розслідування
нещасного випадку на виробництві за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» (далі ПАТ «ММК
імені Ілліча») на рішення
Іллічівського районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 28
січня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом про зобов'язання скласти
акт за формою Н-1 про нещасний випадок
на виробництві. Вказувала на те, що 25
грудня 2001 року була травмована на
виробництві під час виконання
службових обов'язків інженера з
ремонту цеха КІПіА Маріупольського
металургійного комбінату ім. Ілліча
(далі ММК ім. Ілліча), а саме: внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася на території підприємства,
вона отримала травму поперечного
відділу хребта та лівої голені і з
цього часу постійно хворіє. За
результатами нещасного випадку акт
форми Н-1 не складався, лікарняний вона
не отримувала на прохання начальника
цеху, лікувалась амбулаторно, а у 2003
році перенесла операцію на хребті, яку
вважає наслідком отриманої травми. На
її звернення до підприємства, відділу
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань і територіального
Управління Держгірпромнагляду з
питання розслідування нещасного
випадку та складання акту отримала
відмову, тому просила зобов'язати ПАТ
«ММК ім. Ілліча» скласти та надати акт
форми Н-1 про нещасний випадок на
виробництві.

Ухвалою Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
21 грудня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 30 січня 2012 року,
провадження у справі було закрито.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 червня 2012 року
вказані судові рішення скасовані,
справа направлена до місцевого суду
для вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

28 лютого 2012 року ОСОБА_1, посилаючись на
ті ж обставини травмування на
виробництві, звернулась до суду з
позовом до ПАТ «ММК ім. Ілліча» про
зобов'язання розслідувати нещасний
випадок на виробництві і скласти
відповідний акт.

Ухвалою Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
20 червня 2012 року, яка скасована ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 6 серпня 2012 року, провадження у
справі було закрито.

Ухвалою Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області
справи за зазначеними позовами ОСОБА_1
об'єднані в одне провадження.

Рішенням Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
28 січня 2014 року позовні вимоги
задоволено. Зобов'язано ПАТ «ММК імені
Ілліча» провести розслідування за
фактом нещасного випадку, що стався з
ОСОБА_1 25 грудня 2001 року на виробництві,
та скласти акт за встановленою формою,
стягнуто з ПАТ «ММК імені Ілліча» на
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«ММК імені Ілліча» ставить питання про
скасування рішення суду і ухвалення
рішення про відмову у позові,
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права і порушення норм процесуального
права.

Представник третьої особи
територіального управління
Держгірпромнагляду у Донецькій
області у судове засідання не з'явився,
у заяві управління просить розглянути
справу за відсутності його
представника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника ПАТ «ММК імені Ілліча»
Яблонської С.І. і представника
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Маріуполі
Морозової Ю.А., які підтримали доводи
скарги, пояснення ОСОБА_1 і її
представника ОСОБА_4, які заперечували
проти задоволення скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

У відповідності з вимогами ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом встановлено, що 25 грудня 2001 року
ОСОБА_1 була травмована на виробництві
під час виконання службових обов'язків
інженера з ремонту цеха КІПіА ММК ім.
Ілліча, а саме внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
отримала забиття м'яких тканин голови,
коммоційний синдром, забиття м'яких
тканин і гематому верхньої третини
лівої гомілки по зовнішній поверхні,
забиття поперекового відділу хребта з
больовим синдромом, садна обох кистей і
обох передпліч, у зв'язку з чим була
тимчасово непрацездатна.

У задоволенні її заяви від 26 жовтня 2010
року про розслідування нещасного
випадку відповідачем відмовлено (а.с. 18,
19 т.1).

Задовольняючи позов, суд виходив із
того, що, у разі відмови власника
скласти акт про нещасний випадок на
виробництві, питання вирішується в
порядку, передбаченому щодо розгляду
трудових спорів, а відповідно до ст. 171
КЗпП України власник повинен проводити
розслідування та облік нещасних
випадків на виробництві.

З висновком суду не можна не
погодитись.

Згідно зі ст. 171 КЗпП України власник
або уповноважений ним орган повинен
проводити розслідування та вести облік
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві
відповідно до порядку, встановленого
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5 Положення про порядок
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21 серпня 2001 р. N
1094, чинного на час виникнення спірних
правовідносин, розслідуванню
підлягають раптові погіршення стану
здоров'я, поранення, травми, у тому
числі отримані внаслідок тілесних
ушкоджень, заподіяних іншою особою,
гострі професійні захворювання і
гострі професійні та інші отруєння,
теплові удари, опіки, обмороження,
утоплення, ураження електричним
струмом, блискавкою та іонізуючим
випромінюванням, інші ушкодження,
отримані внаслідок аварій, пожеж,
стихійного лиха (землетруси, зсуви,
повені, урагани та інші надзвичайні
події), контакту з тваринами, комахами
та іншими представниками фауни і флори,
що призвели до втрати працівником
працездатності на один робочий день чи
більше або до необхідності переведення
потерпілого на іншу (легшу) роботу
терміном не менш як на один робочий
день, а також випадки смерті на
підприємстві (далі - нещасні випадки).

З пояснень сторін, показань свідків
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_1,
виконуючи обов'язки інженера з ремонту
цеху КІПіА ММК ім. Ілліча, 25 грудня 2001
року була травмована в результаті
зіткнення на території зазначеного
підприємства автомобілів «КРАЗ 6510»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, та «РАФ»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, пасажиром
якого вона була. Обидва автомобілі
належали відповідачу. З місця
дорожньо-транспортної події позивач
була доставлена швидкою медичною
допомогою в медсанчастину ММК ім.
Ілліча.

З наказу начальника АТЦ ММК ім. Ілліча
від 29 грудня 2001 року № 87/822 вбачається,
що 25 грудня 2001 року о 10 годині 30 хвилин
водій ОСОБА_7, керуючи автомобілем
«КРАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, і
рухаючись по території комбінату в
районі насосної станції
киснево-конверторного цеху скоїв
зіткнення з автомобілем «РАФ» (а.с.75 т.
3).

З показань свідка лікаря ОСОБА_8, даних
медичної карти № 60914 та довідки
лікувально-діагностичного центру ПАТ
«ММК ім. Ілліча» вбачається, що у
зв'язку з виробничою травмою ОСОБА_1 в
той же день була оглянута
нейрохірургом, травматологом та
ортопедом, у неї було встановлено:
забиття м'яких тканин голови,
коммоційний синдром, забиття м'яких
тканин і гематому верхньої третини
лівої гомілки по зовнішній поверхні,
забиття поперекового відділу хребта з
больовим синдромом, садна обох кистей
та обох передпліч, у зв'язку з чим
призначено відповідне лікування, від
лікарняного листка вона відмовилась
(а.с. 7-10 т.1, 56 т. 3, 116 т. 3).

Згідно з висновком судово-медичної
експертизи відмічені у ОСОБА_1 при
зверненні за медичною допомогою 25
грудня 2001 року забиття м'яких тканин
голови, лівої гомілки та поперекового
відділу хребта утворилися від дії
тупих твердих предметів, якими могли
бути виступаючи частини салону
автомобіля при дорожньо-транспортній
пригоді, можливо у строк та при
вищезазначених обставинах і можуть
бути віднесені до легких тілесних
ушкоджень (а.с.168-170 т. 3).

Згідно з висновком додаткової
судово-медичної експертизи у зв'язку з
відміченими у ОСОБА_1 25 грудня 2001 року
тілесними ушкодженнями у неї мала
місце тимчасова втрата працездатності
і після отримання цих тілесних
ушкоджень 25 грудня 2001 року вона не
могла виконувати свої службові
обов'язки. Призначене їй лікування
відповідало характеру травми,
отриманої при дорожньо-транспортній
пригоді (а.с.190-192 т.3).

Посилання представника відповідача на
те, що судово-медичні експертизи дійшли
до різних висновків, є неспроможними.

У висновках судово-медичних експертиз
вказано про отримання потерпілою
тілесних ушкоджень, їх характер,
механізм заподіяння та ступінь
тяжкості; зазначено, що згідно з
медичними документами потерпіла
зверталась одноразово 25 грудня 2001 року
і у подальшому лікування не проходила,
проте у зв'язку з тілесними
ушкодженнями у неї мала місце
тимчасова втрата працездатності.

Посилання представника відповідача на
відсутність лікарняного листка і
наявність у табелі виходу відмітки про
вихід позивачки на роботу після
травмування судом перевірялись і
обґрунтовано зазначено, що згідно з
Положенням про порядок розслідування
та ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань та аварій на
виробництві, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 21
серпня 2001 року № 1094, та Порядком
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань та аварій на виробництві,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів 25 серпня 2004 року № 1112,
розслідуванню підлягали нещасні
випадки, що призвели до втрати
працівником працездатності на один
робочий день чи більше. Така тимчасова
непрацездатність позивача внаслідок
зазначеного травмування на
виробництві підтверджена доказами у
справі, які не спростовані
відповідачем.

За таких обставин суд обґрунтовано
дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 25
грудня 2001 року в робочий час при
виконанні службових обов'язків була
травмована, що призвело до тимчасової
втрати нею працездатності більш як на
один день, тому відповідач повинен
провести розслідування даного
нещасного випадку на виробництві зі
складанням відповідного акту.

Рішення суду відповідає вимогам ст. ст.
10, 60, 213-214 ЦПК України та положенням ст.
171 КЗпП України, ст. 22 Закону України
«Про охорону праці», п. 5 Положення про
порядок розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21 серпня 2001 року
№ 1094 і п. 7 Порядку проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 2004 року
№ 1112 і підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
28 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді

Л.І. Песоцька

Т.Б. Ткаченко

Є.Є. Мальцева