Дата документу 12.05.2014
Справа № 334/2370/14-ц
Провадження № 2/334/1420/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.

при секретарі Єфремовій Д.Ю.

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності у порядку спадкування
за законом

в с т
а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернувся до
Ленінського районного суду з позовом
до відповідача, третя особа:
Територіальна громада в особі
Запорізької міської ради про визнання
права користування житловим будинком
літ.А-1 разом з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1 із зазначенням
ОСОБА_1 (замість ОСОБА_3) користувачем
об'єкта нерухомості будинком літ.А-1
разом з господарськими спорудами по
АДРЕСА_1 в технічній документації по
вказаному житловому будинку.

До початку судового розгляду,
позивачка уточнила свій позов та
змінивши коло осіб свого позову, без
зазначення третьої особи, просила суд
визнати за нею право власності на
житловий будинк літ.А-1 разом з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1 у
порядку спадкування за законом після
смерті свого чоловіка - ОСОБА_3.

У судовому засіданні представник
позивача пояснив суду, що 15.08.1966 року
загальними зборами колгоспників
колгоспу «Дружба» ОСОБА_3, було
виділено земельну ділянку площею 0,07 га
в АДРЕСА_1 під будівництво.

07.03.1968 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з
ОСОБА_3. Після одруження вони почали
будівництво жилого будинку літ."А-1" на
виділеній земельній ділянці. Все своє
життя вони мешкали в даному будинку,
були зареєстровані разом із дітьми за
вказаною адресою, однак оформити
документи на даний будинок чоловік
вирішив лише у 1982 році.

Правління колгоспу «Дружба»
Запорізького району надало клопотання
Голові Ленінського райвиконкому
м.Запоріжжя про оформлення
домоволодіння ОСОБА_3, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. Однак чоловік не
встиг отримати свідоцтво про право
власності на спірний будинок, оскільки
захворів, не міг самостійно рухатися та
займатися подальшим оформленням права
власності в органах БТІ. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина
на будинок АДРЕСА_1

Спадкоємцями першої після смерті
ОСОБА_3 стали його дружина та його син -
ОСОБА_2, відповідач по справі. До
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини ніхто із
спадкоємців не звертався, однак
позивачка фактично вступила в
управління і володіння спадковим
майном, оскільки на час смерті
спадкодавця була зареєстровані та
мешкала в спадковому будинку. ОСОБА_2
не претендує на спадщину після смерті
батька та не заперечує проти прийняття
спадщини позивачкою на весь будинок.

Крім того, представник позивача
доводив суду, що лише за фізичним
станом здоров'я ОСОБА_3 не встиг
отримати свідоцтво про право
власності та не зареєстрував право
власності в органах БТІ, тому отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом в позасудовому порядку
позивачка не має можливості, тому вона
вимушена звернутися до суду з позовом.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи був повідомлений своєчасно.
Своїх заперечень суду не надав. Із
заявою про визнання позову також не
звертався.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та надані докази, оцінивши їх у
сукупності, суд дійшов такого
висновку про безпідставність позовних
вимог з огляду на такі обставини:

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України, викладених у абзаці 3 п.1
Постанови №7 від 30.05.2008 року « Про
судову практику у справах про
спадкування», у разі відкриття
спадщини до 01 січня 2004 року
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом. У разі коли спадщина, яка
відкрилася до набрання чинності ЦК в
ред.. 2003 року і строк на її прийняття
не закінчився до 1 січня 2004 року,
спадкові відносини регулюються цим
Кодексом.

Судом установлено, що чоловік позивача
- ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а тому,
при вирішенні справи суд керується
нормами Цивільного кодексу України у
ред.. 1963 року

Відповідно до ст.. 524 ЦК України
спадкування здійснюється на підставі
закону і за заповітом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України строк
для прийняття спадщини складає 6
місяців. В цей період спадкоємець або
фактично вступає в управління або
володіння спадковим майном, або
звертається до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги позивачка
обґрунтовувала тим, що після смерті
ОСОБА_3 відкрилася спадщина на
житловий будинок літ.„А-1" по АДРЕСА_1
зі спорудами, який ОСОБА_3 побудував
разом з нею, але не оформив його у
встановленому законом порядку.

Земельну ділянку під будівництво
будинку було виділено ОСОБА_3 у 1966 році
загальними зборами колгоспників
колгоспу «Дружба».

Представник позивача доводив суду, що
будівництво жилого будинку літ. „А-1"
було розпочато за життя ОСОБА_3 на
законних підставах, та завершено ще до
його смерті, а тому до позивачки, як до
спадкоємця за законом, мають перейти
права власника на вказаний будинок.

Суд не може погодитись з думкою
позивача з таких підстав.

Право власності на житловий будинок,
споруду, підтверджується належними
правовстановлюючими документами на
час виникнення права власності на
будівлі, споруди, органи місцевого
самоврядування зобов'язані видати
довідку про належність житлового
будинку на праві приватної власності
спадкодавцеві.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на
об'єкти нерухомості, в тому числі
житловий будинок, інші споруди,
земельну ділянку є набуття
спадкодавцем зазначеного права у
встановленому порядку. До спадкоємця
переходять лише визначені майнові
права, які належали спадкодавцеві на
час відкриття спадщини.

При вирішенні даного спору необхідно
встановити правовий режим земельної
ділянки, на якій зведено будинок літ.
«А-1»; чи отримано спадкодавцем
дозволи на спорудження будинку; чи
затверджено проект на спорудження
будинку; чи дотримано при будівництві
проекту та спорудження будинку вимог
державних протипожежних, санітарних
норм; коли спадкодавцем було завершено
спорудження будинку.

Ст. 24 Закону України «Про планування і
забудову територій» у редакції,
дійсній на момент смерті ОСОБА_3 та
відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
передбачає, що фізичні та юридичні
особи, які мають намір здійснити
будівництво об'єктів містобудування
на земельних ділянках, що належать їм
на праві власності чи користування,
зобов'язані отримати від виконавчих
органів відповідних рад, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій, у разі делегування їм
таких повноважень відповідними радами,
дозвіл на будівництво об'єкта
містобудування.

Дозвіл на будівництво дає право
замовникам на отримання вихідних
даних на проектування, здійснення
проектно-вишукувальних робіт та
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт у порядку,
визначеному цим Законом.

Дозвіл на будівництво надається на
підставі комплексного висновку щодо
відповідності запропонованого
будівництва містобудівній
документації, державним будівельним
нормам, місцевим правилам забудови.

Дозвіл на будівництво об'єкта
містобудування не дає права на початок
виконання будівельних робіт без
одержання відповідного дозволу
місцевої інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю.

Судом в ході судового розгляду не було
добуто жодного доказу, що будівництво
будинку літ. «А-1» здійснювалося ОСОБА_3
відповідно до закону, отримавши
рішення загальних зборів колгоспників
колгоспу «Дружба», ОСОБА_3 не отримав
необхідних дозволів на спорудження
будинку: не затвердив проект на
спорудження будинку; не погодив цей
проект щодо відповідності вимогам
державних протипожежних і санітарних
норм, не ввів його експлуатацію.

З огляду на наведене суд приходить до
висновку, що будівництво
здійснювалося без додержання вимог
закону, а тому є самочинним, тому
ОСОБА_3 не набув права власності у
спосіб та у порядку, визначених
законом.

Оскільки ОСОБА_3 на час своєї смерті
не набув права власності на житловий
будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 воно не
може увійти до складу спадкової маси,
а отже, ці права не можуть бути
успадковані спадкоємцями.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що заявлені
ОСОБА_1 позовні вимоги не грунтуються
на законі, а тому не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,61,212,213 ЦПК
України, ст. 524, 549 ЦК України у ред. 1963
року, суд, -

В и р і ш и в:

В і д м о в и т и ОСОБА_1 у задоволенні
позову до ОСОБА_2 про визнання права
власності у порядку спадкування за
законом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
Н.Ю.Козлова