АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22 -ц/790/1911/14
Головуючий 1 - інстанції -
Справа № 621/1622/13-ц
Доповідач - Зазулинська Т.П.
Категорія - про стягнення
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді -
ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії -
КРУГОВОЇ С.С.

-
ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі -
Прудніковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Зміївського
районного суду Харківської області від
16 січня 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,- в с т а н о в и л а :

04 червня 2013 року ПАТ "Дельта Банк"
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Рішенням Зміївського районного
суду Харківської області від 16 січня 2014
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
3067 грн. 39 коп. за кредитним договором
від 31 березня 2008 року та судовий збір у
розмірі 9 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
застосувати до позовних вимог ПАТ
"Дельта Банк" строк позовної давності,
скасувати рішення Зміївського
районного суду Харківської області від
16 січня 2014 року, ухвалити нове рішення,
яким відмовити ПАТ "Дельта Банк" в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В обґрунтування апеляційної
скарги посилається на те, що рішення
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального
права.

Зазначає, що фактично отримала
від банку 04 квітня 2008 року лише 2000 грн.,
проте визнає, що відповідно до умов
кредитного договору має сплатити 3000
грн.

Звертає увагу на те, що суд першої
інстанції, не дивлячись на наявність в
матеріалах справи квитанцій про
часткову сплату нею кредитних коштів, а
саме 1990 грн., не врахував їх при
визначенні розміру заборгованості, яка
на думку апелянта становить не 3000 грн.,
а 1010 грн.

Вважає, що ПАТ "Дельта Банк" пропустив
строк позовної давності, тому, що
останній платіж погашення кредиту був
здійснений нею 22 жовтня 2008 року.
Позивач звернувся до суду з позовом 15
квітня 2013 року, тобто більше ніж через
чотири роки з дня, коли дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
його прав.

Підкреслює, що відповідно до п. 7 ч. 11 ст.
11 Закону України "Про захист прав
споживачів" банкам заборонено вимагати
повернення позики, термін давності
якої минув.

Заслухавши доповідь судді;
пояснення відповідача, перевіривши
законність і обгрунтованість рішення
суду відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України
у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія доходить
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 31
березня 2008 року ПАТ "Дельта Банк" та
ОСОБА_4 уклали кредитний договір №
001-20915-310308, згідно з умовами якого
позивач відкриває відповідачу
картковий рахунок НОМЕР_1 в
національній валюті країни - гривні,
випускає та надає держателю платіжну
картку, а також ПІН-код до картки,
здійснює обслуговування держателя на
умовах, викладених у тарифному пакеті
Visa Класичний. Банк надає держателю
кредит шляхом відкриття відновлюваної
відкличної кредитної лінії, що
передбачено п. 1.3 кредитного договору.
Відповідно до вказано пункту банк
відкриває держателю кредитну лінію на
загальну суму 30000 грн. Банк самостійно,
один раз на місяць може змінювати
розмір ліміту кредитної лінії в межах
кредитної лінії, при цьому сторони
погодили, що у даному випадку додаткова
угода не надається. Відповідно до п.п.1.4,
1.5 кредитного договору кредитування
рахунку в межах кредитної лінії
здійснюється протягом 364 календарних
днів. Кожна наступна кредитна лінія
надається після спливу строку надання
попередньої. Кредитні кошти та власні
кошти держателя використовуються для
розрахунків за товари чи послуги, які
придбані держателем у суб'єктів
господарювання, зняття готівки,
виконання держателем своїх зобов'язань
перед банком за договором, та вчинення
інших операцій, передбачених
договором.

Відповідно до п. 2.1 моментом
надання банком держателю кредиту є
день здійснення операції за допомогою
картки або день утримання платежів за
умови відсутності на рахунку власних
коштів держателя. У відповідності до
договору, держатель картки
зобов'язаний щомісяця в строки,
визначені правилами, здійснювати
погашення частини суми заборгованості
за кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітний місяць, а також
здійснювати погашення в повному обсязі
заборгованості за Овердрафтом, яка
виникла за попередній звітний місяць,
сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією та/або Овердрафтом за
попередній звітний місяць та всю суму
пені, яка нарахована за попередній
звітний місяць у разі порушення
строків сплати заборгованості за
кредитною лінією та/або Овердрафтом та
процентів за користування кредитною
лінією та/або Овердрафтом.

Відповідно до кредитного договору у
разі несплати обов'язкового платежу за
кредитним договором банк нараховує
пеню за кожен місяць прострочення. Так,
відповідачем було знято готівкою 04.04.2008
року 2000 грн., 08.04.2008 року - 1000 грн.,
сплачено 15.05.2008 року - 400грн., 19.06.2008 - 347
грн., 14.07.2008 року - 320 грн., 18.08.2008 року - 307
грн., 08.10.2008 року - 329 грн., 27.10.2008 року-287
грн.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст. 1050
ІДК України. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК
України).

Отже, поряд зі встановленням строку дії
договору сторони встановили і строки
виконання боржником окремих
зобов'язань (внесення щомісячних
платежів), що входять до змісту
зобов'язання, яке виникло на основі
договору іпри цьому кожен щомісячний
платіж є окремим зобов'язанням.

Оскільки в зобов'язанні був
встановлений строк (термін його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). По закінченню цього
строку у кредитора починає спливати
строк позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ІДК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три
роки.(ст.257 ЦК України). Пунктом 1 частини
2 ст.258 ЦК України позовна давність в
один рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки ( штрафу, пені).

Початок перебігу позовної давності
пов'язується не стільки зі строком дії
(припинення дії) договору, як з певними
моментами (фактами), які свідчать про
порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Надані позичальником суду квитанції
та розрахунок, наданий позивачем
підтверджують , що зобов"язання з
повернення споживчого кредиту та
сплаті відсотків за користування
кредитом не були виконані ОСОБА_4 в
повному обсязі і після 27.10.2008 року
будь-які платежі на користь банку вона
не здійснювала.

Проте, з позовом до суду кредитор
звернувся лише у червні 2013 року, на
поважність причин пропуску позовної
давності в позові не посилався і
поновити цей строк не просив.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України).

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на те, що в судовому
засіданні 16 січня 2014 року вона
не брала участі через хворобу і не
змогла скористатися своїм правом на
подання заяви про застосування строків
позовної давності у суді першої
інстанції.

Матеріали справи підтверджують, що
сторони не брали участі в судовому
засіданні 16 січня 2014 року, тому судова
колегія вважає за можливе прийняти
заяву ОСОБА_4 про застосування строків
позовної давності.

З наведених підстав рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову ПАТ " Дельта Банк"
про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості
за кредитним договором за пропуском
строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.303,304, п.2 ч.1 ст.307,
ст.ст. 313,314,316,319,324 ЦПК України судова
колегія ,-

В И Р І Ш
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити.

Рішення Зміївського районного
суду Харківської області від 16 січня 2014
року скасувати. У задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.
Касаційна скарга на рішення
апеляційного суду може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий суддя - підпис
Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -