АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2335/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Таус М. М. Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

9 квітня 2014 року

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Котушенко С.П.,Романюк М.М.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 на рішення Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
11 грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа Орган
опіки і піклування Ленінської районної
у м. Дніпропетровську ради про
зменшення розміру стягнення
аліментів,-

В С Т
А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом та
просив ухвалити рішення, яким зменшити
розмір аліментів до 1/4 частини
заробітної плати щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що 20 жовтня 2007 року між
ним та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який
рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 20 квітня 2012 року
було розірвано. Від шлюбу сторони мають
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після
розлучення залишився проживати з
відповідачкою. На підставі рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 квітня 2012 року з
позивача утримуються аліменти на
користь відповідачки, на утримання
дитини ОСОБА_4 у розмірі 1000 гривень
щомісячно, до повноліття дитини. На
момент ухвалення рішення позивач
працював у ТОВ «Торгова компанія
Мегаполіс Україна», де згідно довідки
про середню заробітну плату отримував
заробітну плату в розмірі 8000 гривень на
місяць. У зв'язку із звільненням
позивача його матеріальна становище
значно погіршилось та на теперішній
час він працює у ТОВ «Ч.А.С.» на посаді
«Торгівельній представник» із окладом
1400 гривень на місяць, що
підтверджується відповідною довідкою.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені.
Зменшено розмір аліментів та стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частці
від доходу щомісячно , але не менш 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку, до досягнення
дитиною повноліття починаючи з дня
набрання рішенням законної сили.
Відкликано виконавчий лист виданий
відповідно до рішення Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
11 квітня 2012 року без подальшого
виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду
скасувати та провадження по справі
закрити.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що
рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 20 квітня 2012 року
шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було
розірвано. (а.с.4)

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 квітня 2012 року
вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі
1000 гривень щомісячно (а.с.5)

Згідно довідки № р/05/12-01 від 05 грудня 2013
року ОСОБА_4 працює на ТОВ
«Позитив-Плюс» та його заробітна
платня за листопад 2013 року складає 1300
гривень (а.с.88), що також
підтверджується відповідними записами
в трудовій книжці (а.с.89).

Відповідно до ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

При розгляді справи суд першої
інстанції належним чином з`ясував та
перевірив доводи та заперечення
сторін, дав належну оцінку зібраним у
справі доказам та обґрунтував висновки
викладені в рішенні.

Пунктом 23 Постанови Пленуму "Про
застосування судом окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" від 15.05.2006 року за
№3 роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК
України, розмір аліментів, визначений
судовим рішенням або за домовленістю
між батьками, суд може змінювати за
позовом платника або одержувача
аліментів у зв'язку зі зміною
матеріального чи сімейного стану,
погіршення чи поліпшення здоров'я
когось із них.

За таких обставин, на день звернення до
суду у позивача суттєво змінилося
матеріальне становище, оскільки він
отримує дохід, що є не значно більшим
від присуджених із нього аліментів,
тому позбавлений сплачувати їх в
розмірі, визначеному рішенням суду від
11 квітня 2012 року.

Доводи апеляційної скарги про те , що
реальні витрати на дитину у
відповідачки складають 3130 грн. на
місяць самі по собі не можуть бути
підставою для відмови в задоволенні
позовних вимог.

Згідно до положень ст. 185 СК України, той
з батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Таким чином відповідачка має
можливість вирішувати питання про
стягнення з позивача по дані справі
додаткові суми на додаткові витрати ,
якщо вони будуть викликані особливими
обставинами.

Доводи апеляційної скарги про те , що
судом було вирішено питання щодо
змінення розміру аліментів на підставі
довідки про нинішній дохід позивача за
один місяць також визнати
обґрунтованими не можна , оскільки
позивач змінив своє місце роботи та
надав такі дані суду , а відповідачка їх
нічим не спростувала , хоча згідно до
положень ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з наведеного суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про задоволення позовних
вимог.

Колегія суддів приходить до висновку,
що судом першої інстанції постановлено
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
тому підстав для його скасування з
мотивів, наведених у апеляційній
скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 307, 308, 312, 313, 315, ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 грудня 2013 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Судді: