Справа №784/3716/13 07.04.2014 07.04.2014 07.04.2014
Провадження №22-ц/784/16/14
Головуючий по 1 інстанції: Муругов
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
РІ Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 квітня 2014 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої - Крамаренко Т.В.,

суддів - Шаманської Н.О., Самчишиної
Н.В.,

із секретарем - Орельською Н.М.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2 її
представника - ОСОБА_3, відповідача -
ОСОБА_4 його представників - ОСОБА_5,
ОСОБА_6, третьої особи - ОСОБА_7,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційними скаргами

ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

на рішення Баштанського районного суду
Миколаївської області від 22 липня 2013
року по справі

за позовом

ОСОБА_2

до

фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за
участю третіх осіб - ОСОБА_7, Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Миколаївської області

про

захист прав споживача та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до фізичної особи-підприємця
(надалі - ФОП) ОСОБА_4 про захист прав
споживача та відшкодування моральної
шкоди.

Позивачка зазначала, що у квітні 2010
року придбала у ФОП ОСОБА_4 9
металопластикових вікон, які були
встановлені в її будинку АДРЕСА_1
працівником відповідача - ОСОБА_7 За
вікна вона сплатила 9500 грн., а за їх
встановлення 1260 грн., передавши гроші
ОСОБА_7

Під час експлуатації вікон виявилася
їх неякість та порушення технології
встановлення, що призвело до
відсутності шумової ізоляції,
наявності вологи та виділенню чорної
рідини з вікон. Спочатку відповідач
погодився на заміну вікон, але до
теперішнього часу цього не зробив.

Посилаючись на викладене та на те, що
діями відповідача їй також завдано
моральну шкоду, позивачка просила суд,
зобов'язати відповідача виготовити і
встановити в її будинку 9
металопластикових вікон належної
якості з однорідного матеріалу та
стягнути на її користь 5000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Баштанського районного суду
Миколаївської області від 22 липня 2013
року позов задоволено частково.
Ухвалено стягнути з ФОП ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 5000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди. В
задоволені позовних вимог про
зобов'язання ФОП ОСОБА_4 виготовити та
встановити в будинку ОСОБА_2 9
металоплатикових вікон належної
якості з однорідного матеріалу
відмовлено. Вирішено питання щодо
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи
та невідповідність висновків суду
обставинам справи, просила рішення в
частині відмови у задоволенні її вимог
щодо виготовлення та встановлення
вікон в її будинку скасувати та
ухвалити нове, яким її вимоги в цій
частині задовольнити.

ФОП ОСОБА_4 в апеляційній скарзі,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_2, посилаючись
на його незаконність.

ОСОБА_2, заперечуючи проти апеляційної
скарги ФОП ОСОБА_4, просила апеляційну
скаргу відповідача відхилити.

В запереченнях, поданих на апеляційну
скаргу ОСОБА_2, відповідач просив її
відхилити.

Заслухавши суддю - доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
приймали участь у справі, дослідивши
докази по справі в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2
підлягає відхиленню, а апеляційна
скарга ФОП ОСОБА_4 підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні вимог
позивачки про зобов'язання відповідача
виготовити та встановити
металопластикові вікна, суд першої
інстанції виходив з того, що між
сторонами було укладено договір
купівлі-продажу, а вимог про заміну
товару, як то передбачено ст. 708 ЦК
України та ст. 8 Закону України «Про
захист прав споживачів позивачкою» не
заявлено, а задовольняючи вимоги про
відшкодування моральної шкоди, суд
виходив з положень ст. 4 зазначеного
Закону.

Проте, з таким висновком суду
погодитися в повній мірі не можна.

Відповідно до ч.1 ст. 865 ЦК України за
договором побутового підряду
підрядник, який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується виконати за завданням
фізичної особи (замовника) певну
роботу, призначену для задоволення
побутових та інших особистих потреб, а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 866 ЦК України договір
побутового підряду вважається
укладеним у належній формі, якщо
підрядник видав замовникові квитанцію
або інший документ, що підтверджує
укладення договору.

Відсутність у замовника цього
документа не позбавляє його права
залучати свідків для підтвердження
факту укладення договору або його умов.

Як вбачається з матеріалів справи і
таке встановлено судом, весною 2010 року
ОСОБА_2 через ОСОБА_7 у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 придбала 9
металопластикових віконних блоків, які
у свою чергу виготовленні ТОВ
«Віконний дворик».

Згідно розписки від 31 березня 2010 року
ОСОБА_7 взяв від ОСОБА_2 гроші у сумі 8 000
грн. для виготовлення
металопластикових вікон з профілю
«REHAU» (а.с.10-12).

З відповіді Служби у справах захисту
прав споживачів у Миколаївській
області від 01.08.2011 року № М-212-1
вбачається, що в ході перевірки заяви
ОСОБА_2 щодо наявності недоліків
металопластикових вікон в її будинку,
виконавцем (ФОП ОСОБА_4)
прийнято рішення провести демонтаж
виробів з ПВХ. Також спеціалістами
управління, було здійснено позапланову
перевірку ФОП ОСОБА_4 за результатами,
якої, останнього, як суб'єкта
господарювання притягнуто до
адміністративної відповідальності за
не укладення зі споживачем договору
при оформленні замовлення на
виготовлення виробів з ПВХ (а.с.4, 54).

Крім того, факт укладення договору
визнається відповідачем та
підтверджується показаннями свідка
ОСОБА_9

Отже, встановлене свідчить, що між
сторонами було укладено договір
побутового підряду.

На зазначене суд першої інстанції
належної уваги не звернув та дійшов
помилкового висновку про те, що між
сторонами було укладено договір
купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 872 ЦК України, якщо
підрядником були допущені істотні
відступи від умов договору побутового
підряду або інші істотні недоліки в
роботі, виконаній із матеріалу
замовника, він має право вимагати за
своїм вибором: 1) виготовлення іншої
речі з однорідного матеріалу такої
самої якості; 2) розірвання договору та
відшкодування збитків.

У разі виявлення інших відступів від
умов договору або інших недоліків у
роботі замовник має право за своїм
вибором вимагати безоплатного
усунення цих недоліків у розумний
строк або відшкодування його витрат на
усунення недоліків чи відповідного
зменшення плати.

Згідно до ч.4 ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів» (надалі -
Закон), за наявності у роботі (послузі)
істотних недоліків споживач має право
вимагати розірвання договору та
відшкодування збитків. Якщо істотні
недоліки було виявлено в роботі
(послузі), виконаній з матеріалу
споживача, споживач має право вимагати
на свій вибір або виконання її з такого
ж матеріалу виконавця, або розірвання
договору і відшкодування збитків.

Відповідно до 12 ч.1 ст. 1 Закону
істотний недолік - недолік, який робить
неможливим чи недопустимим
використання товару відповідно до його
цільового призначення, виник з вини
виробника (продавця, виконавця), після
його усунення проявляється знову з
незалежних від споживача причин і при
цьому наділений хоча б однією з
нижченаведених ознак: а) він взагалі не
може бути усунутий; б) його усунення
потребує понад чотирнадцять
календарних днів; в) він робить товар
суттєво іншим, ніж передбачено
договором.

За положеннями ст. 8 Закону України,
виявлення істотних недоліків за
необхідності підтверджується
висновком експертизи.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи
Миколаївського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №174 від 22 травня 2012 року
встановлено, що установка 9
металопластикових віконних блоків у
житловому будинку АДРЕСА_1 здійснена з
порушенням Держаних стандартів
України, саме пунктів 6,8 додатку К
ДСМТУ Б В2.6.-155-99 та пунктів 5.1.2.,5.2.5, 5.3.,1,
5.5.,9.4, 9.6 ДСТУ Б В 2.6.-79:2009 (т.1 а.с. 94-104).

Висновком судово-товарознавчої
експертизи Миколаївського відділення
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз №75 від 23
травня 2012 року встановлено, що на всіх
металопластикових віконних блоках з
внутрішньої сторони приміщення
житлового будинку мають забруднення у
виді потьоків чорного кольору у нижній
частині віконних блоків, що не
відповідає вимогам ДСТУ Б В.2.6.-15-99
«вікна та двері полівінілхлорідні» та
для визначення причин невідповідності
блоків вказаним стандартам
необхідності провести додаткові
дослідження у Миколаївській обласній
санепідемстанції. (т.1 а.с.107-113).

Згідно висновку додаткової
судово-товарознавчої експертизи
Миколаївського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №1749-1751 від 17 січня 2014 року, 9
металопластикових віконних блоків, що
встановлені у житловому будинку
АДРЕСА_1 мають недоліки, а саме:
наявність конденсату на склі; потьоки
чорного кольору на нижній частини рами;
забруднення червоного кольору на вікні
№3 у залі,на штапику між склом та
ущільнювачем; наявність води в
пустотах рами під штапиком та
забруднення бурого кольору на
поверхні рами.

Причинами утворення потьоків чорного
кольору в нижній частині віконних
блоків є металопластикові віконні
блоки, що не відповідають вимогам ДСТУ
(порушені вимоги пунктів 4.2.23 та 4.2.31 ДТУ
Б.В.2.6-15-99),неякісний монтаж вікон
(порушені вимоги ДСТУ, а саме пунктів 6,8
додатку ДСТУ та пунктів 5.1.2, 5.2.5, 5.3.1. ) та
можлива підвищена вологість повітря в
приміщеннях житлового будинку (для
встановлення цього факту необхідно
провести санепідемслужбою визначення
відповідності вологи повітря у
житлових приміщеннях вимогам
санітарного законодавства України).
Вказати, яким саме шляхом можливо
усунути виявлені недоліки є технічно
не можливим, оскільки дане питання
виходить за межі компетенції експерта
товарознавця, але є прерогативою
заводів-виробників та спеціалізованих
фірм, що займаються виготовленням і
монтажем металопластикових виробів (т.2
а.с.152-164).

Отже, висновками судових експертиз, не
підтверджено, що виявлені недоліки в
роботі ФОП ОСОБА_4 щодо виготовлення
вікон ОСОБА_2, які виникли з вини
відповідача, у відповідності до п.12 ч.1
ст. 1 Закону є істотними.

Крім того, як встановлено судом,
металопластикові вікна були
виготовлені не із матеріалу позивачки.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

З урахуванням встановленого та
положень вказаних вище норм, вимоги
позивачки щодо зобов'язання
відповідача виготовити і встановити в
її будинку 9 металопластикових вікон
належної якості з однорідного
матеріалу задоволенню не підлягають,
оскільки переконливих доказів на
підтвердження того, що виготовлені
відповідачем вікна мають істотні
недоліки матеріали справи не містять.

Вимог, щодо безоплатного усунення
недоліків у розумний строк або
відшкодування його витрат на усунення
недоліків чи відповідного зменшення
плати у разі виявлення інших недоліків
позивачкою не заявлялися.

Крім того, згідно п.5 ч.1 ст.4 Закону (в
редакції, що діяла на момент
виникнення правовідносин),
відшкодування моральної шкоди можливо
лише у разі заподіяння споживачу шкоди
небезпечною для життя і здоров'я
продукцією у випадках, передбачених
законодавством.

Однак, в матеріалах справи відсутні
докази, що надані послуги відповідачем
є небезпечними для життя і здоров'я
позивачки, як це вимагає п.5 ч.1 ст.4
Закону.

На зазначене, суд першої інстанції
належної уваги не звернув та помилково
застосував до спірних правовідносин
п.5.ч.1 ст. 4 Закону в редакції від 19
травня 2011року та задовольнив вимоги
про відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, рішення суду на підставі п.
4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не
можуть бути підставою для зміни
рішення суду та задоволення її вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Баштанського районного суду
Миколаївської області від 22 липня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

У задоволені позову ОСОБА_2 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про захист
прав споживача та відшкодування
моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: