У х в а л а

іменем україни

16 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Штелик С.П.,

суддів: Коротуна В.М.,
Попович О.В.,

Касьяна
О.П.,
Cтупак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВВС-ЛТД»
до ОСОБА_3 про стягнення матеріального
збитку, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду м. Києва від
28 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року ТОВ «ВВС-ЛТД»
звернулося до суду з указаним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що 21 жовтня
2010 року по вул. А.
Заболотного в м. Києві між автомобілем
ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем
Porsche, державний номерний знак НОМЕР_1,
який належить ТОВ «ВВС-ЛТД» сталася
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП), внаслідок якої було завдано
механічних пошкоджень належному
позивачу на праві власності
автомобілю.

Винним у скоєнні ДТП постановою судді
Голосіївського районного суду м. Києва
від 11 листопада 2010 року було визнано
ОСОБА_3

Відповідно до висновку експертного
дослідження № 489/10 від 03 січня 2009 року
завданий власнику автомобіля збиток
складав 556 842 грн 82 коп.

На виконання умов договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «СК
«Провідна», останньою позивачу було
виплачено страхове відшкодування у
розмірі 24 990 грн.

Враховуючи вказане, позивач просив
стягнути з ОСОБА_3 на свою користь
невідшкодовану частину матеріального
збитку в розмірі 531 852 грн. 82 коп.
Вирішити питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 10 вересня 2012
року, у задоволенні позову було
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
28 січня 2014 року, рішення суду першої
інстанції було скасовано та у справі
ухвалено нове рішення, яким позов було
задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3 на
користь ТОВ «ВВС-ЛТД» 375 941 грн 16 коп.
завданого матеріального збитку, 7360 грн
сплачених витрат за проведену судову
автотоварознавчу експертизу. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із
безпідставності та недоведеності
позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення,
апеляційний суд виходив наявності
підстав для задоволення позову.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що 21 жовтня 2010 року
по вул. А. Заболотного у м. Києві між
автомобілем ВАЗ, державний номерний
знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та
автомобілем Porsche, державний номерний
знак НОМЕР_1, який належить ТОВ
«ВВС-ЛТД» сталася дорожньо-транспортна
пригода, внаслідок якої було завдано
механічних пошкоджень належному
позивачу на праві власності
автомобілю.

Винним у скоєнні ДТП постановою судді
Голосіївського районного суду м. Києва
від 11 листопада 2010 року було визнано
ОСОБА_3

Відповідно до висновку експертного
дослідження № 489/10 від 03 січня 2009 року
завданий власнику автомобіля збиток
складає 556 842 грн 82 коп.

На виконання умов договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «СК
«Провідна», останньою було виплачено
позивачу страхове відшкодування у
розмірі 24 990 грн.

06 грудня 2010 року ТОВ «ВВС-ЛТД» продало
автомобіль Porsche, державний номерний
знак НОМЕР_1, ОСОБА_4 за 179 247 грн
40 коп.

Відповідно до звіту № 1340 з визначення
вартості матеріального збитку
завданого власнику транспортного
засобу, складеного 28.11.2010 року,
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля Porsche,
державний номерний знак НОМЕР_1, у
результаті його пошкодження в
дорожньо-транспортній пригоді складає
261 788 грн 23 коп. Цей же звіт
містить дані про ринкову вартість
досліджуваного автомобіля, що складала
743 122 грн 75 коп.

Згідно з висновком № 13121/11-54
судово-автотоварознавчої експертизи
складеним 14.06.2012 року експертом
Київського НДІСЕ, ринкова вартість
автомобіля Porsche, державний номерний
знак НОМЕР_1 на час
дорожньо-транспортної пригоди складає
1245933 грн 10 коп. автомобіль є
ремонтопридатним та може бути
відновлений в умовах спеціалізованої
СТО із застосуванням оригінальних
складових та виконання комплексу
технологічних операцій, які
передбачені заводом-виробником при
відновленні аварійно пошкоджених
транспортних засобів.

Додатковою судово-автотоварознавчою
експертизою № 6397 від 06.09.2013 року
встановлено, що матеріальний збиток,
заподіяний власнику автомобіля «Porsche»,
державний номерний знак НОМЕР_1, станом
на 21.10.2010 року може складати 580 179 грн 56
коп.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Частиною другою цієї норми
передбачено, що для встановлення у
судовому засіданні фактів, зазначених
у частині першій цієї статті,
досліджуються показання свідків,
письмові та речові докази, висновки
експертів.

За змістом ст. ст. 10 та 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК
України надані суду докази мають бути
належними та допустимими.

Частина 4 ст. 60 ЦПК України передбачає,
що доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

При визначенні розміру матеріального
збитку, апеляційний суд послався на
додаткову судово-автотоварознавча
експертизу № 6397 від 06.09.2013 року, якою
матеріальний збиток, заподіяний
власнику автомобіля «Porsche», державний
номерний знак НОМЕР_1, може складати
580 179, 56 грн.

Разом з тим апеляційний суд не
врахував, що статтею 212 ЦПК України
зазначено, що жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Вирішуючи справу, апеляційний суд,
визначаючи розмір матеріального
збитку на підставі звіту № 6397 від 06.09.2013
року, не звернув уваги на те, що в основу
рішення суду не може покладатися
висновок експертизи, який ґрунтується
на припущеннях.

Відповідно до роз'яснень п. 11 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року №14 «Про судове рішення
у цивільній справі», у мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких виходив суд
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог. Встановлюючи наявність
або відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

На підставі наведених норм, суд першої
інстанції, ухвалюючи рішення, яким
відмовив у задоволенні позову, вірно
встановив фактичні обставини справи,
які мають значення для правильного
вирішення справи, правильно застосував
норми матеріального і процесуального
права та визначився з правовою нормою,
яка підлягала до застосування, ухвалив
законне і обґрунтоване рішення.

Безпідставно скасувавши законне та
обґрунтоване рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд припустився
помилки в застосуванні процесуального
та матеріального закону.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України,
установивши, що апеляційним судом було
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
28 січня 2014 року скасувати та залишити в
силі рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 10 вересня 2012
року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.П. Штелик

Судді:
В.М. Коротун

О.П. Касьян

О.В. Попович

О.В. Cтупак