АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/4788/2014
інстанції: Андрейчук Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року
Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при
секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення
Оболонського районного суду міста
Києва від 14 січня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до

ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором позики.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 27січня 2009 року

ОСОБА_3 взяву нього в борг грошові кошти
у сумі 650 000 доларів США, написавши
розписку про отримання грошових коштів
у зазначеній сумі. Борг відповідач
зобов'язався повернутипротягом 1,5 року.

Кошти, отриманів борг, відповідач досі
не повернув, безпідставно ухиляючись
від взятих на себе зобов'язань за
договором позики від 27 січня 2009 року.

Враховуючи, що ОСОБА_3прострочив
виконання взятого на себе зобов'язання
щодоповернення позики, ОСОБА_4 просив
суд стягнути звідповідача на його
користь борг у сумі 5 195 450 грн що згідно
з офіційним курсом НБУ на 25вересня 2012
року, становило 650 000,00 доларів США; три
проценти річних за прострочення
виконання зобов'язання у сумі 335 213,31
грн, що згідно з офіційним курсом НБУ на
25 вересня 2012 року, становило 41 939,36
доларів США; а також судові витрати у
сумі 3 306 грн.

Заочним рішення Оболонського
районного суду міста Києва від 14 січня
2013 року зазначений позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
заборгованість за договором позики у
сумі 5 195 450 грн, три проценти річних за
прострочення виконання зобов'язання у
сумі 335 213,31 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судовий збір у сумі 3 219 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити у
повному обсязі.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 апеляційну
скаргу підтримав та просив її
задовольнити.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 проти
апеляційної скарги заперечував, просив
заочне рішення Оболонського районного
суду міста Києва від 14 січня 2013 року
залишити без змін.

Перевіривши законність оскаржуваного
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення виходячи із
наступного.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона(позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти абоінші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку
жкількість речей того жроду та такої ж
якості. Договірпозики
вважаєтьсяукладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

При розгляді справи судом встановлено,
що 27 січня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
укладено договір позики, відповідно до
умов якого ОСОБА_4
(позикодавець)передав ОСОБА_3
(позичальник) грошові кошти у сумі 650
000,00 доларів США.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України
передбачено, що на
підтвердженняукладення
договорупозики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йомупозикодавцем визначеної
грошової суми або визначеної кількості
речей.

Так, напідтвердження укладнення між
сторонами договору позики
відповідачем було представлено
розписку про отримання ним від
позивача грошових коштів у сумі 650 000,00
доларів США.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватись
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

У договорі позики від 26 січня 2012 року
встановлено, що позичальник
зобов'язується повернути позику
протягом 1,5 року рівними частинами.
Таким чином, кінцевий термін
повернення коштів 27 липня 2010 року.

Нормою ч. 1 ст. 1049 ЦК Українина
позичальника покладено обов'язок
повернути позикодавцеві позику
(грошовікошти у такій самій сумі) у
строк та в порядку, що
встановленідоговором.

У встановлений строк позичальник
отримані в позику грошові кошти не
повернув, ухилившись від взятих на себе
зобов'язань за договором позики.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
Кодексу.

Частиною 1 ст. 625ЦК Українипередбачено,
що боржник незвільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Частина 2 цієї статті Кодексу
встановлює, що боржник, який прострочив
виконаннягрошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуваннямвстановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Три проценти річних за прострочення
виконання ОСОБА_3 зобов'язання щодо
своєчасного повернення
позикискладають 335 213,31грн. (що згідно з
офіційним курсом НБУ на 25.09.2012
року,становило 41 938,36 доларів США): (650
000,00 доларів США х 3%/365 днів х 785 днів) х
7,993 --офіційний курс гривні по
відношенню до долараСША,
встановленийНБУ станом на 25.09.2012 року).

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
зібрані у справі докази, належним чином
встановив фактичні обставини справи, а
тому дійшов законного висновку про
необхідність стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 боргу задоговором
позики від 27.01.2009 року у сумі 5 195 450,00 грн.
татрьох процентів річних за
прострочення виконання зобов'язання у
сумі 335 213,31 грн.

Судом правильно вирішено питання про
розподіл судових витрат у справі на
підставі статті 88 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо
тлумачення змісту розписки з
посиланням на незрозумілість її змісту
щодо необхідності повернення грошових
коштів протягом 1,5 року чи через 1,5 року,
не можуть вплинути на правильність
висновків суду щодо необхідності
стягнення коштів за договором позики, а
тому вимоги скарги про необхідність
відмови у позові в повному обсязі не
приймаються до уваги колегією суддів.

Інших обставин справи з їх належним
обґрунтуванням, які б могли бути взяті
до уваги апеляційним судом, подана
представником відповідача скарга не
містить.

Підстав до скасування рішення суду
передбачених статтею 309 ЦПК України при
апеляційному розгляді не встановлено.

З огляду на викладене та у зв'язку із
тим, що суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права
апеляційна скарга має бути відхилена
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Оболонського районного
суду міста Києва від 14 січня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий : І.М.
Вербова

Судді : Г.М.
Кирилюк

М.М. Панченко