У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Боднар О.В., Готри Т.Ю.

при секретарі: Гаврилко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» на рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 09 квітня 2014
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство
«Акцент-Банк» (далі по тексту - ПАТ
«А-Банк») оскаржив в апеляційному
порядку рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 09 квітня 2014
року, яким позов ПАТ «А-Банк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ «А-Банк» заборгованість за
договором кредиту у розмірі 10 543,72 грн.,
з яких: 5838,04 грн. - заборгованість за
кредитом, 5,87 грн. - заборгованість по
відсоткам, 2540,55 грн. - заборгованість по
комісії, 500 грн. - грн. пеня, 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 1159,26 грн. - штраф
(процентна складова), а також 243,60 грн.
судових витрат.

В апеляційній скарзі просить змінити
рішення Ужгородського міськрайонного
суду в частині зменшення стягнення
пені та стягнути з відповідача пеню в
розмірі 14 800,71 грн. На обґрунтування
скарги зазначає, що сторони встановили
в кредитному договір розмір неустойки,
тому позовні в частині стягнення
неустойки підлягали задоволенню.
Звертає увагу на те, що суд не зазначив
чому він зменшив неустойку до 500 грн., а
не до розміру заборгованості чи
загальної суми збитків. Вважає, що суд
неправильно застосував ч.3 ст. 551 ЦК
України, оскільки розмір неустойки
може бути зменшено за одночасної
наявності обох умов, що вказані у даній
нормі. В даному випадку суд не навів
істотних обставин, що мають значення
для зменшення розміру неустойки. Крім
того, посилається на те, що згідно ст. 624
ЦК України неустойка підлягає
стягненню у повному розмірі, незалежно
від відшкодування збитків. На думку
апелянта це свідчить, що ст. 551 ЦК
України може бути застосована лише у
разі стягнення збитків, в той же час
позивачем такі вимоги не заявлялися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає що
вона задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Оскільки рішення суду першої інстанції
оскаржується ПАТ «А-Банк» лише в
частині зменшення розміру пені, то
колегія суддів перевіряє доводи даної
апеляційної скарги стосовно
законності та обґрунтованості рішення
суду лише в цій частині.

Зі змісту ч. 3 ст. 551 ЦК України випливає,
що розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

З аналізу даної норми слідує, що суд
може зменшити розмір неустойки за
наявності хоча б однієї з двох умов
вказаних в даній нормі. При цьому
невірним є посилання апелянта на те, що
необхідна наявність одночасно двох
умов, оскільки сполучник «та» в даній
нормі не вжито як сполучних приєднання
(в розумінні «і»), що свідчить наявність
коми перед ним.

Судом вірно встановлено, що розмір
нарахованої банком пені значно
перевищує розмір збитків за кредитним
договором 8384,46 грн. (5838,04 + 5,87 + 2540,55 = 8384,46),
що само по собі надає суду право
застосувати ч.3 ст. 551 ЦК України. Крім
того, судом встановлена наявність
також інших істотних обставин, а саме:
боржник є пенсіонером і перебуває у
важкому матеріальному стану; з
розрахунку заборгованості та наявних у
матеріалах справи копіях квитанції
слідує, що боржником значна частина
зобов'язань за кредитним договором
виконана (сплачено майже половину тіла
кредиту та майже 2/3 частини комісійної
винагороди на яку розраховував банк).
Таким чином наявні одночасно дві умови
вказані в ч.3 ст. 551 ЦК України, а відтак
значне зменшення розміру пені судом є
обґрунтованим.

Крім того додатково колегія суддів
констатує, що ч.3 ст. 551 ЦК України
передбачена можливість зменшення
неустойки, до якої крім пені також
відноситься штраф. Суд першої
інстанції застосував ч.3 ст. 551 ЦК
України лише щодо нарахованої пені,
стягнувши штрафи в повному обсязі 1659,29
грн. (500 + 1159,26 = 1659,26). Таким чином,
загальний розмір неустойки стягнутий
судом першої інстанції, фактично
становить 2159,26 грн. (500 + 500 + 1159,26 = 2159,26), що
враховуючи розмір збитків та наявність
інших вищезазначених істотних
обставин, відповідає цивілістичному
принципу добросовісності,
справедливості та розумності.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано зменшив пеню до 500 грн.

Що стосується посилання апелянта на
необхідність стягнення пені в повному
обсязі, оскільки така передбачена
умовами договору, колегія суддів
констатує, що застосування ч.3 ст. 551 ЦК
України є правом суду. Застосування
судом вказаної норми є одним із
законних способів зменшення розміру
цивільно-правової відповідальності за
порушення зобов'язання. Однак таке
застосування не свідчить про
неправомірність нарахованої неустойки
і може застосовуватися судом незалежно
від того передбачена чи ні така
неустойка умовами договору. В
будь-якому разі зменшення судом
неустойки не є порушенням принципів
свободи договору та належного
виконання зобов'язання.

Також безпідставним є посилання
апелянта на можливість застосування ч.3
ст. 551 ЦК України лише у разі стягнення
збитків зважаючи на наступне.

Поняття збитків визначено ст. 22 ЦК
України, яка знаходиться в загальній
частині ЦК України, і є одним із
способів захисту цивільного права
судом (ст. 16 ЦК України). Сама стаття 551
ЦК України міститься у загальній
частині зобов'язального права (Книга
п'ята, Розділ І ЦК України), а відтак
може бути застосована до будь-якого
зобов'язання. Перевищення розміру
неустойки загального розміру збитків є
лише однією з умов застосування даної
норми. Виходячи зі змісту позовних
вимог ПАТ «А-Банк», нарахована останнім
заборгованість за тілом кредиту,
відсоткам та комісії є фактично
збитками банку в розумінні ст. 22 ЦК
України. Тобто вимоги банку в цій
частині є фактично вимогою про
відшкодування Банку завданих збитків,
не зважаючи на те як ці збитки
поіменовані (визначені) в позовній
заяві. Таким чином суд правомірно
застосував до даних правовідносин ч.3
ст. 551 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «А-Банк»
даного висновку суду першої інстанції
не спростовують та ґрунтуються на
неправильному розумінні норм
матеріального права.

З врахуванням наведеного, апеляційна
скарга ПАТ «А-Банк», відповідно до
приписів ст. 308 ЦПК України, підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 09 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, після чого протягом
двадцяти днів може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції

Суддя-доповідач

Судді