АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 593/411/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Музика Я.М. Провадження №
22-ц/789/442/14 Доповідач - Хома М.В.Категорія
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Хоми М.В.

суддів - Демковича Ю. Й., Козака І. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін - представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 на рішення
Бережанського районного суду
Тернопільської області від 11 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2013 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
усунення перешкод в користуванні
приміщенням. В обгрунтування позовних
вимог зазначила, що вона є власницею
торгового павільйону НОМЕР_1 який
знаходиться по АДРЕСА_1 Даний павільйон
знаходиться на викупленій земельній
ділянці площею 0,0023 га. Позаду
павільйону згідно плану забудови
виділено 1м землі для обслуговування
павільйону, над якою проходить
змонтована металева площадка, по якій
здійснювався вхід в мансардні
приміщення. По сусідству за
павільйоном позивачки знаходяться
павільйони відповідачів, які при
відсутності документів, що посвідчують
право власності чи користування
земельною ділянкою, самовільно
здійснили добудову до двоповерхової
будівлі, чим перекрили доступ
позивачці до мансарди, що знаходиться
на другому поверсі, та до самого
приміщення павільйону. Проведеною
комісією міської ради перевіркою
встановлено, що добудова проведена
самовільно, Бережанська міська рада
дозволу на добудову приміщення
павільйону відповідачам не видавала.

Рішенням Бережанського районного суду
Тернопільської області від 11 лютого 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду
скасувати та постановити ухвалу, якою
залишити позовну заяву без розгляду.
Зазначає, що судом грубо порушено норми
процесуального права. Зокрема, суд
постановив рішення у судовому
засіданні 11.02.2014 року, в якому не була
присутня ні позивачка, ні її
представник. Заяву про розгляд справи
за її відсутності позивачка не
подавала. За таких обставин суд не
вправі був виносити 11.02.2014 р. рішення у
справі. Крім того, вважає, що судом
порушено норми матеріального права,
проведена відповідачами добудова є
самочинним будівництвом, і висновок
суду про її законність є помилковим.
Усі документи, які надані суду
відповідачами, були видані уже після
проведення будівельних робіт.

Заслухавши представників
апелянта, які посилаються на доводи
апеляції, представника відповідачів,
який вважає рішення суду законним та
обгрунтованим, а доводи апелянта про
те, що суд не вправі був виносити
рішення у її відсутності,
безпідставними, дослідивши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення.

Як вбачається з матеріалів
справи, у судовому засіданні 11.02.2014 року
не була присутня ні позивачка, ні її
представник.

Заяву про розгляд справи у її
відсутності позивачка не подавала.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 169 ЦПК
України, суд відкладає розгляд справи в
межах строків, встановлених ст. 157 цього
Кодексу, у разі першої неявки без
поважних причин належним чином
повідомленого позивача у судове
засідання або неповідомлення ним про
причини неявки, якщо від нього не
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності.

Наслідок неявки позивача,
передбачений даною нормою, є
імперативним, тобто застосовується в
усіх випадках неявки, незалежно від
того, чи є можливість вирішити спір по
суті. Неявка позивача до суду може
свідчити про втрату ним інтересу до
вирішення справи. Вирішення спору у
такому випадку є порушенням принципу
диспозитивності.

До початку судових дебатів
позивач згідно п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України,
має право подати заяву про залишення
позову без розгляду, на підставі якої
суд зобов"язаний залишити позов без
розгляду.

Як вбачається з журналу судового
засідання, у судовому засіданні 11.02.2014
року судом з"ясовувалися обставини
справи, свої пояснення надавали
представник відповідачів та третя
особа, після чого суд перейшов до
судових дебатів та постановлення
рішення по суті спору.

Таким чином, вирішення спору та
винесення судового рішення у
відсутності позивачки чи її
представника, без заяви про розгляд
справи у відсутності позивачки, є
неправомірним та таким, що ухвалено з
порушенням принципів цивільного
судочинства.

В апеляційній скарзі позивачка
просить залишити її позов без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.310 ЦПК України,
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 та 207 цього
Кодексу.

За таких обставин рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню
із залишенням позовної заяви ОСОБА_2
без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 207, 303, 307, 310, 313-315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Бережанського районного суду
Тернопільської області від 11 лютого 2014
року - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про усунення перешкод у користуванні
приміщенням - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області М.В. Хома