АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2969/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Полубан М. П. Доповідач - Романюк
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого
Романюк М.М.

суддів
Петренко І.О., Котушенко С.П.

при секретарі
Солод О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційні скарги Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області на рішення
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 15 січня
2014 року та додаткове рішення від 12
березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області про
відшкодування моральної шкоди
спричиненої пошкодженням здоров'я, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом 28 листопада 2013
року. В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що працюючи на
різних підземних посадах із повним
робочим днем у шахтах ПАТ "ДТЕК
Павлоградвугілля", в тяжких,
небезпечних та шкідливих умовах
ушкодив здоров'я в наслідок
професійного захворювання, на
підтвердження якого було складено акт
форми П-4 від 11 вересня 2003 року.
Висновком МСЕК від 09 жовтня 2003 року
йому було первинно встановлено третю
групу інвалідності безстроково та
відповідно до довідки МСЕК від 16 грудня
2003 року - 55% втрати професійної
працездатності по профзахворюванням
безстроково. У зв'язку із стійкою
втратою професійної працездатності
вважає, що йому спричинена моральна
шкода, яку він оцінює у 10 000 гривень.

Рішенням Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 15
січня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково - стягнуто з
відповідача на користь позивача на
відшкодування моральної шкоди суму в
розмірі 6 000 грн.

Додатковим рішенням Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 12 березня 2014 року
вирішено питання судових витрат.

В апеляційних скаргах Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області посилається
на неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
зазначених судових рішень й ухвалення
нового рішення про відмову в
задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та додаткового рішення в
межах доводів апеляційних скарг та
позовних вимог, колегія суддів, дійшла
до висновку, що апеляційна скарга на
рішення суду від 15 січня 2014 року
не підлягає задоволенню, а апеляційна
скарга на додаткове рішення суду від
12 березня 2014 року підлягає
задоволенню на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач утратив працездатність
внаслідок професійного захворювання,
спричиненого негативними виробничими
факторами під час виконання трудових
обов'язків. Згідно висновку МСЕК від 09
жовтня 2003 року позивачу з 09 жовтня 2003
року встановлено первинно третю групу
інвалідності та згідно довідки МСЕК
від 16 грудня 2003 року - 55% втрати
професійної працездатності по
профзахворюванням з 07 жовтня
2003 року безстроково, а тому, відповідно
до ст.ст.21, 28, 34, 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року,
який діяв на момент виникнення у
позивача відповідного права на
отримання відшкодування моральної
шкоди, спричиненої професійним
захворюванням у зв'язку з виконанням
трудових обов'язків, моральна шкода
повинна бути відшкодована
відповідачем.

Факт порушення законних прав позивача,
яке призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків
підтверджується і Актом розслідування
хронічного професійного захворювання
від 11 вересня 2003 року. Серед причин
професійного захворювання вказано на
важку працю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції правильно встановив
вище зазначені обставини справи та
прийшов до обґрунтованого висновку про
відшкодування відповідачем моральної
шкоди позивачу, яка завдана останньому
в результаті отриманого ним
професійного захворювання під час
виконання трудових обов'язків.
Наявність стійкої втрати професійної
працездатності підтверджено довідкою
МСЕК від 16 грудня 2003 року, тобто у
позивача виникло право на таке
відшкодування.

Доводи апелянта про відсутність
правових підстав для відшкодування
моральної шкоди за рахунок Фонду
безпідставні, оскільки право на
відшкодування моральної шкоди виникло
у позивача 16 грудня 2003 року, тобто до
набрання чинності, як Законом України
"Про державний бюджет України на 2006
рік", так і Законами України "Про
державний бюджет України на 2007 та 2008
роки", якими було зупинено дію чинності
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року в
частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим особам, заподіяної
внаслідок втрати профпрацездатності
на 2006, 2007 роки, а на 2008 рік - дію цих норм
припинено, а тому моральна шкода
підлягає відшкодуванню відповідачем.

Відсутність висновку МСЕК про
заподіяння позивачу моральної шкоди,
не є підставою для відмови у
задоволенні позову, оскільки факт
спричинення позивачу такої шкоди
підтверджується дослідженими у суді
першої інстанції доказами.

Те, що позивач отримує страхові
виплати, не звільняє відповідача від
відшкодування моральної шкоди.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
правильно застосував правові норми та
ухвалив правильне по суті рішення
підстави для скасування якого
відсутні.

Що ж до твердження апелянта про
скасування додаткового рішення у
зв'язку з невірним розподілом судових
витрат, то воно заслуговує на увагу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо: судом не вирішено
питання про судові витрати.

Згідно до п.18 ст.5 Закону України "Про
судовий збір" Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України - від сплати
судового збору звільняються.

Відповідно до п.2 ст.5 Закону України
"Про судовий збір" позивачі за подання
позовів про відшкодування шкоди,
заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я - від сплати
судового збору звільняються.

Частиною 2 статті 88 ЦПК України
передбачено компенсування судових
витрат за рахунок держави у разі якщо
обидві сторони звільнені від оплати
судових витрат.

З аналізу вказаних норм витікає, що у
разі якщо обидві сторони звільненні
від сплати судового збору, то вони
компенсуються за рахунок держави.

З урахуванням вищевикладеного суд
першої інстанції, дійшов помилкового
висновку про відшкодування судових
витрат за рахунок Фонду, у зв'язку з чим
апеляційна скарга на додаткове рішення
суду від 12 березня 2014 року підлягає
задоволенню, а зазначене рішення
скасуванню.

Керуючись ст.ст.303, 307, ч.1 ст.309 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області на рішення
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 15 січня
2014 року - відхилити.

Рішення Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 15
січня 2014 року - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області на
додаткове рішення Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 12 березня 2014 року -
задовольнити.

Додаткове рішення Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 12 березня 2014
року - скасувати.

Компенсувати судові витрати пов'язані
з розглядом справи за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: