Номер провадження 22-ц/775/2723/2014
Головуючий І інстанції Цукуров
Номер провадження 22-ц/775/2723/14Категорія
43Доповідач Барков В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді Маширо О.П.,

суддів Баркова В.М.,

Зайцевої С.А.,

при секретарі Сачко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 11 лютого 2014 року в справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013 року позивачка ОСОБА_2
звернулася до суду із позовом до
відповідачки ОСОБА_3 посилаючись на те,
що 06 квітня 2013 року між ним був
укладений попередній договір
відповідно до умов якого остання
зобов'язалася до 01 серпня 2013 року
продати позивачці належну частину
житлового будинку АДРЕСА_1 разом із
земельною ділянкою. При укладанні
попереднього договору позивачка у
якості завдатку передала відповідачці
120 000 грн. яка в свою чергу у разі
порушення умов попереднього договору
зобов'язалася повернути цю суму в
подвійному розмірі. Крім того, 07
березня 2013 року позивачка в якості
завдатку за будинок передала ОСОБА_3 4 000
грн. про що остання видала розписку.
Оскільки відповідачка не виконала свої
зобов'язання з продажу будинку, просила
суд стягнути на свою користь завдаток у
сумі 4 000 грн. за розпискою від 07 березня
2013 року, подвійну суму завдатку в сумі
240 000 грн. за попередньою угодою від 06
квітня 2013 року та судові витрати у
справі.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 11 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
грошові кошти, отримані за угодою від 07
березня 2013 року у розмірі 4 000 грн.,
завдаток отриманий за попереднім
договором від 06 квітня 2013 року у
розмірі 120 000 грн., судові витрати в
розмірі 1 240 грн., а разом - 125 240 грн.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_2
просить рішення суду змінити та
задовольнити її вимоги повністю,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивачки ОСОБА_2, яка просила скаргу
задовольнити, пояснення відповідачки
ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, які
просили залишити рішення суду без змін,
вивчивши письмові матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду необхідно скасувати та
задовольнити позовні вимоги повністю з
таких підстав.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення, а
також неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
грошові кошти передані позивачкою за
попередньою угодою не можна вважати
завдатком, а тому стягненню в
подвійному розмірі не підлягають.

Проте повністю погодитися з цим
висновком суду не можна.

Як встановлено судом першої інстанції,
06 квітня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
уклали письмовий попередній договір за
умовами якого ОСОБА_3 зобов'язалася до 01
серпня 2013 року укласти з ОСОБА_2 договір
купівлі-продажу належної їй частини
двох житлових будинків АДРЕСА_1 та
земельної ділянки за цією ж адресою.

Цей договір посвідчено приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстровано в реєстрі за № 1440 (а.с. 5).

За умовами п. 7 попереднього договору
ОСОБА_2 видала ОСОБА_3 завдаток у сумі 120
000 грн. який остання зобов'язалася
повернути в подвійному розмірі у
випадку неукладення договору
купівлі-продажу (п. 8 попереднього
договору).

07 березня 2013 року сторони у простий
письмовій формі уклали угоду
відповідно до якої ОСОБА_3 отримала від
ОСОБА_2 завдаток в сумі 4 000 грн. в
рахунок оплати за вищезгаданий
будинок.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Зобов'язання, встановлене
попереднім договором, припиняється,
якщо основний договір не укладений
протягом строку (у термін),
встановленого попереднім договором,
або якщо жодна із сторін не направить
другій стороні пропозицію про його
укладення.

Відповідно до ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума,
сплачена в рахунок належних з боржника
платежів, є завдатком, вона вважається
авансом.

Отже, правила ст. 570 ЦК України
поширюються на випадки, коли договір
було укладено, але одна із сторін
ухиляється від його виконання.

Таким чином, внесення завдатку як
способу виконання зобов'язання може
мати місце лише в разі наявності
зобов'язання, яке повинно було виникати
на підставі договорів купівлі-продажу
будинку та частин земельних ділянок
(постанови Верховного Суду України №
6-82ц13 від 25 вересня 2013 року, № 6-176цс12 від
13 лютого 2013 року).

Таким чином суд першої інстанції
правильно виходив з того, що передані
ОСОБА_2 відповідачці грошові кошти у
сумах 4 000 грн. та 120 000 грн. не є завдатком
в розумінні закону.

Між тим, по за увагою суду залишилася та
обставина, що відповідно до п. 8
попереднього договору відповідачка не
тільки зобов'язалася повернути
позивачці завдаток, а сплатити цю суму
в подвійному обсязі в разі порушення
своїх договірних обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 635 ЦК України
сторона, яка необґрунтовано ухиляється
від укладення договору, передбаченого
попереднім договором, повинна
відшкодувати другій стороні збитки,
завдані простроченням, якщо інше не
встановлено попереднім договором або
актами цивільного законодавства.

Таким чином, оскільки відповідачка
ухиляється від продажу будинку, з неї
за умовами попереднього договору
підлягають стягненню в подвійному
розмірі отримані від позивачки 120 000
грн., тобто грошові кошти в сумі 240 000
грн.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі, а тому рішення суду необхідно
скасувати.

Згідно із ч. 5 ст. 88 ЦПК України з
відповідачки також необхідно стягнути
судові витрати понесені позивачкою в
зв'язку із сплатою судового збору за
подачу позовної заяви в сумі 2 440 грн. та
апеляційної скарги в сумі 600 грн., а
разом - 3 040 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 11 лютого 2014 року -
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
грошові кошти за попереднім договором
від 06 квітня 2013 року в сумі 240 000 (двісті
сорок тисяч) грн., грошові кошти за
угодою від 07 березня 2013 року в сумі 4 000
(чотири тисячі) грн. та судові витрати в
сумі 3040 (три тисячі сорок) грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді