Справа № 315/378/14-ц
Номер провадження № 4-с/315/2/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2014 Гуляйпільський
районний суд Запорізької області

в складі: головуючої судді
Каракай Н.Д.,

за участю секретаря:
Прокопенко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Гуляйполе
скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Пологівського районного управління
юстиції у Запорізькій області Войченко
Ольги Володимирівни, стягувач
-публічне акціонерне товариство
«Приватбанк», -

В С Т А Н О В
И В:

26.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі
скаргою на дії та бездіяльність
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Пологівського районного управління
юстиції у Запорізькій області Войченко
О.В. щодо виконання судового рішення
про стягнення з нього 50 550,81 грн. за
виконавчим листом № 2-349/11-2/0806/55/2012,
виданим 27.02.2013 року Гуляйпільським
районним судом Запорізької області.

Боржник зазначав, що рішенням
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області від 04.08.2012 року з
нього на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" було стягнуто
заборгованість за кредитним договором
б/н від 12.12.2005 року в сумі 50 550,81 грн.

На підставі виконавчого листа,
виданого 27.02.2013 року Гуляйпільським
районним судом Запорізької області,
ВДВС Пологівського РУЮ у Запорізькій
області було відкрито виконавче
провадження ВП №41687814 від 28.01.2014 року.
При цьому державним виконавцем
Войченко О.В. не було враховано, що
боржник не проживає в м.Пологи і у нього
там немає ніякого майна. Згідно закону
державний виконавець повинна була
повернути виконавчий лист стягувачу,
але цього не зробила, чим порушила
норми закону і права заявника. Так,
згідно ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчий
документ повинен бути повернутий
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними. Така ж позиція
зазначена в Постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 року за № 3 (із змінами та
доповненнями).

Просить суд постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 41687814 від
28.01.2014 року скасувати, а виконавчий лист
№ 2-349/11-2/0806/55/2012, виданий 27.02.2013 року
Гуляйпільським районним судом
Запорізької області повернути
стягувачу ПАТ КБ «ПриватБанк».

28.03.2014 року ухвалою Гуляйпільського
районного суду Запорізької області
роз'єднано скарги ОСОБА_1 на дії та
бездіяльність старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Пологівського
районного управління юстиції
Запорізької області Войченко Ольги
Володимирівни щодо виконання судового
рішення про стягнення з нього 340597 грн.
за виконавчим листом № 2-419/2010 виданим
30.11.2010 року Гуляйпільським районним
судом Запорізької області, суми боргу
за кредитним договором на користь ПАТ «
Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 на
дії та бездіяльність старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Пологівського районного управління
юстиції Запорізької області Войченко
Ольги Володимирівни щодо виконання
судового рішення про стягнення з нього
50550,81 грн. за виконавчим листом №
2-349/11-2/0806/55/2012 виданим 27.02.2013 року
Гуляйпільським районним судом
Запорізької області, суми боргу за
кредитним договором на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк».

04.04.2014 року до суду від ВДВС
Пологівського РУЮ у Запорізькій
області надійшли письмові заперечення
на скаргу ОСОБА_1 (а.с. 10-27), в яких
зазначено, що 23.12.2013 року з ВДВС
Гуляйпільського РУЮ до ВДВС
Пологівського РУЮ в порядку ст.20, п. 10 ч.1
ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» надійшли виконавчі листи:
виконавчий лист № 2-419, виданий 30.11.2010
року Гуляйпільським районним судом
Запорізької області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» заборгованості у розмірі 340 597,00
грн. та виконавчий лист № 2-349/11-2/0806/55/2012,
виданий 27.02.2013 року Гуляйпільським
районним судом Запорізької області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованості у розмірі
50 550,81 грн., у зв'язку з
працевлаштуванням боржника в ТОВ
«Био-Агро», яке знаходиться за адресою:
вул. Чкалова, 63 м. Пологи, що є
територією Пологівського району.

З примусового виконання вищевказаних
виконавчих документів старшим
державним виконавцем ВДВС Войченко О.В.
28.01.2014 року в порядку ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
було прийнято рішення щодо відкриття
виконавчих проваджень. Постанови про
відкриття ВП № 41687814 та ВП № 41687545 було
направлено на адреси сторін 30.01.2014 року.

В порядку вимоги ст. 68 Закону України
«Про виконавче провадження» старшим
державним виконавцем Войченко О.В. у
відповідності до постанови № 41687814 від
27.02.2014 року вирішено питання, щодо
звернення стягнення на заробітну плату
ОСОБА_1, яку направлено на виконання до
ТОВ «Био-Агро» за адресою: вул. Чкалова,
63 м. Пологи. У даному випадку у
відповідності до вимог Закону України
«Про виконавче провадження» та
Інструкції з організації примусового
виконання рішення, лише вирішено
питання про звернення стягнення на
заробітну плату боржника, що
передбачено ст.ст. 32, 68 вказаного Закону
при надходженні виконавчих документів
з ВДВС Гуляйпільського РУЮ у
Запорізькій області.

Просять суд скаргу ОСОБА_1 відхилити в
повному обсязі та розглянути її без
участі представника ВДВС
Пологівського РУЮ.

04.04.2014 року до суду від ОСОБА_1 надійшла
заява про призупинення виконання
постанови ВДВС Пологівського РУЮ від
27.02.2014 року за ВП № 41687814 про звернення
стягнення на заробітну плату у зв'язку
з розглядом його скарги на дії старшого
державного виконавця ВДВС
Пологівського РУЮ Войченко О.В.
Гуляйпільським районним судом
Запорізької області ( а.с. 28).

Представник стягувача - ПАТ КБ
«ПриватБанк» в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
пояснив, про час та місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, справу розглянуто без їх
участі, на підставі наявних в ній
доказів.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_1
скаргу підтримав, просив скасувати
постанову державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження від
28.01.2014 року та повернути виконавчий
лист стягувану, призупинити виконання
постанови.

Представник ВДВС Пологівського РУЮ у
Запорізькій області в судове засідання
не з'явився, про час і місце його
проведення повідомлений належним
чином, при цьому в запереченнях наданих
суду просить розглянути скаргу ОСОБА_1
без участі представника ВДВС (а.с. 10-11).
Справа розглянута без їх участі на
підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення боржника,
вивчивши матеріали справи вважає
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом в судовому засіданні встановлені
наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 12
грудня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір №б/н, за умовами якого
позичальник отримав кредит у сумі 11300
грн.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_1 умов
кредитного договору рішенням
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області від 03 серпня 2012
року зміненим рішенням колегії суддів
судової палати з нього на користь
Банку стягнуто суму заборгованості в
розмірі 50 550,81 грн., з яких:
заборгованість по кредиту - 16 477,04 грн.,
відсотки за користування кредитом - 29
719,41 грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом - 1 470,99 грн., штраф
(фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 2 383,37 грн., а також
витрати на сплату судового збору в сумі
505,51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 грн. (а.с. 26-27).

27 лютого 2013 року на виконання
зазначеного рішення Гуляйпільським
районним судом Запорізької області був
виданий виконавчий лист №
2-349/11-2/0806/55/2012, на підставі якого ВДВС
Гуляйпільського РУЮ у Запорізькій
області було відкрито виконавче
провадження № 37837513 ( а.с. 13).

28.11.2013 року державний виконавець ВДВС
Гуляйпільського РУЮ у Запорізькій
області виніс постанову про закінчення
виконавчого провадження за виконавчим
листом № 2-349/11-2/0806/55/2012 року щодо
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованості в сумі 50
550,81 грн. та направлено зазначений
виконавчий лист до ВДВС Пологівського
РУЮ у Запорізькій області для
проведення подальших виконавчих дій,
так як при примусовому виконанні було
встановлено, що згідно відомостей
адресно-довідкової картотеки
Гуляйпільського РС УДМС України в
Запорізькій області гр. ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до актів
державного виконавця боржник ОСОБА_1 не
проживає за вказаною адресою, а також
він не мешкає і за адресою: АДРЕСА_2.
Після оголошення розшуку боржника
Гуляйпільським РВ УМВС України в
Запорізькій області було встановлено
місце знаходження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, а фактично мешкає за адресою:
АДРЕСА_3. До ВДВС Гуляйпільського РУЮ
надійшло повідомлення від УПФУ в
Гуляйпільському районі Запорізької
області, що ОСОБА_1 працює
страхувальником в «БИО-АГРО»,
бухгалтерія якого знаходиться за
адресою: Запорізька область, м. Пологи,
вул.. Чкалова, 63а. Згідно відомостей РВ
ГУМВС України в Запорізькій області за
боржником транспортних засобів не
зареєстровано, сільськогосподарської
техніки на обліку не знайдено,
інформація про номери рахунків,
відкритих у банках та інших фінансових
установах України, згідно відповіді
ДПС України відсутня. Відповідно до
інформаційної довідки з Реєстру прав
на нерухоме майно за боржником
зареєстроване нерухоме майно, яке
знаходиться за адресами: АДРЕСА_4 та
АДРЕСА_5. Згідно відповіді
Держземагенства у Гуляйпільському
районі Запорізької області земельна
ділянка, яка знаходиться під будівлею
за адресою: АДРЕСА_4 не пройшла
державної реєстрації в державному
земельному кадастрі. Згідно
інформаційної довідки з поземельної
книги стосовно нерухомості
розташованої на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_5 встановлено, що
земельній ділянці кадастровий номер не
визначено, правовстановлюючих
документів не зареєстровано. В зв'язку
з цим реалізація нерухомого майна за
вказаними адресами не можлива.
Постановою державного виконавця від
05.06.2013 року було накладено арешт на все
майно боржника. За вказаним виконавчим
документом борг, виконавчий збір та
витрати не стягувались. На підставі п. 10
ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
закінчено ( а.с. 15).

Відомостей щодо оскарження вказаної
вище постанови державного виконавця
ВДВС Гуляйпільського РУЮ у Запорізькій
області суду не надано. Немає також
відомостей щодо оскарження і постанови
державного виконавця ВДВС
Гуляйпільського РУЮ у Запорізькій
області від 05.06.2013 року щодо накладення
арешту на все майно боржника (а.с. 16).

20.12.2013 року ВДВС Гуляйпільського РУЮ у
Запорізькій області за вих.. № 8270
надіслало до ВДВС Пологівського РУЮ у
Запорізькій області постанову
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження від 28.11.2013 року
винесену в зв'язку з направленням за
належністю виконавчого документа (а.с.
14)

28.01.2014 року старшим державним
виконавцем ВДВС Пологівського РУЮ у
Запорізькій області Войченко О.В. на
підставі ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України
«Про виконавче провадження» було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження про примусове
виконання виконавчого листа №
2-349/11-2/0806/55/2012, виданого 27.02.2013 року
Гуляйпільським районним судом
Запорізької області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованості у розмірі 50 550,81 грн. за
№ 41687814 (а.с. 4).

27 лютого 2014 року старшим державним
виконавцем ВДВС Пологівського РУЮ у
Запорізькій області Войченко О.В. при
примусовому виконанні виконавчих
документів: в/л № 2-349/11-2/0806/55/2012,
виданого 27.02.2013 року Гуляйпільським
районним судом Запорізької області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» боргу у розмірі 50 550,81 грн.,
витрат виконавчого провадження у
розмірі 70,00 грн., виконавчого збору у
розмірі 5055,08 грн. та в/л № 2-419/2010,
виданого 30.11.2010 року Гуляйпільським
районним судом Запорізької області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» боргу у розмірі 340
597,00 грн., витрат виконавчого
провадження у розмірі 70,00 грн.,
виконавчого збору у розмірі 34059,70 грн.,
що в загальному розмірі становить 430402,59
грн. у порядку ст.ст. 68, 69, 70 та 74 Закону
України «Про виконавче провадження»
винесено постанову щодо звернення
виконання на заробітну плату, пенсію,
стипендію та інші доходи боржника
ОСОБА_1 Копія вказаної постанови була
направлена для виконання до ТОВ
«БИО-АГРО» за адресою: вул.Чкалова, 63 м.
Пологи Запорізької області (а.с. 29).

Із змісту виконавчого документа
вбачається, що банком було обрано
спосіб вимоги до боржника шляхом
стягнення заборгованості за кредитним
договором в грошовому виразі.

За змістом статті 52 Закону України "Про
виконавче провадження" стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів.

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
застосування вимог стягувача,
стягнення звертається також на належне
боржнику інше майно, за винятком майна,
на яке згідно із законом не може бути
накладено стягнення.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» при виконанні судових рішень
про стягнення грошових коштів
державний виконавець на підставі
статті 52 Закону про виконавче
провадження у першу чергу звертає
стягнення на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунках в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів, і лише
за відсутності у боржника коштів і
цінностей - на належне йому інше майно,
за винятком того, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Наведений у додатку до
Закону про виконавче провадження
перелік видів майна громадян, на яке
може бути звернено стягнення за
виконавчими документами, є єдиним для
всіх випадків звернення стягнення на
зазначене майно. Стягнення на нерухоме
майно (будинок, квартиру, інше
приміщення та земельну ділянку)
звертається за відсутності у боржника
достатніх коштів чи рухомого майна з
додержанням вимог статті 63 Закону про
виконавче провадження, крім звернення
стягнення на предмет іпотеки, яке
здійснюється на підставі рішення суду
або виконавчого напису нотаріуса
(стаття 33 Закону України від 5 червня 2003
року № 898-ІV «Про іпотеку»). Боржник має
право запропонувати ті види майна чи
предмети, на які необхідно звернути
стягнення в першу чергу ( частина п'ята
статті 52 Закону про виконавче
провадження). У будь-якому випадку
черговість стягнення на кошти та інше
майно боржника остаточно визначається
державним виконавцем. Проте відмову
державного виконавця задовольнити
зазначену вимогу боржника може бути
визнано в судовому порядку
необґрунтованою, коли очевидно, що цією
вимогою не порушено інтересів
стягувача й не ускладнено виконання
рішення.

Згідно ст. 20 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. У разі якщо боржник є юридичною
особою, то виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що
можуть вчиняти виконавчі дії з
виконання рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Частина 5 вказаної статті передбачає,
що у разі якщо у процесі виконавчого
провадження державним виконавцем
отримано документальне підтвердження
про зміну або встановлення місця
проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника, його майна,
місця його роботи на території, на яку
не поширюється компетенція державного
виконавця, та з'ясувалося, що майно
боржника, на яке можна звернути
стягнення, відсутнє на території, на
яку поширюється компетенція
державного виконавця, державний
виконавець не пізніше наступного дня з
моменту, коли йому стали відомі
зазначені обставини, надсилає
виконавчий документ за новим місцем
проживання чи місцезнаходженням
боржника, місцем його роботи чи
місцезнаходженням майна боржника, про
що повідомляє стягувачу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 32 Закону України
«Про виконавче провадження» одним із
заходів примусового виконання рішення
є звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника.

За умовами ст.68 Закону України «Про
виконавче провадження» стягнення на
заробітну плату, пенсію, стипендію та
інші доходи боржника звертається у
разі відсутності в боржника коштів на
рахунках у банках чи інших фінансових
установах, відсутності чи
недостатності майна боржника для
покриття в повному обсязі належних до
стягнення сум, а також у разі виконання
рішень про стягнення періодичних
платежів та стягнення на суму, що не
перевищує трьох мінімальних розмірів
заробітної плати. Про звернення
стягнення на заробітну плату,
пенсію,стипендію та інші доходи
боржника державний виконавець
виносить постанову, яка надсилається
для виконання підприємству, установі,
організації, фізичній особі, фізичній
особі - підприємцю за місцем отримання
боржником відповідних доходів.

Таким чином. дії старшого державного
виконавця ВДВС Пологівського РУЮ
Войченко О.В. відповідали вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження», так як в ході примусового
виконання за вказаним вище виконавчим
документом було встановлено, що
боржник є працевлаштованим на
території Пологівського району
Запорізької області і отримує
заробітну плату, на яку може бути
звернуто стягнення.

Доводи боржника висновків суду не
спростовують, поскільки звернення
заявника до правоохоронних органів
06.06.2013 року (а.с. 32) не скасовує рішення
апеляційного суду Запорізької області,
в касаційному порядку про скасування
рішення заявник не звертався, що слідує
з його пояснень в судовому засіданні і
кримінальне провадження на розгляді в
суді відсутнє.

Щодо заяви боржника про призупинення
виконання постанови ВДВС
Пологівського РУЮ у Запорізькій
області від 27.02.2014 року суд зазначає
наступне.

У статті 37 Закону України «Про
виконавче провадження» зазначено, що
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у разі,
зокрема, зупинення судом стягнення на
підставі виконавчого документа (пункт
4); зупинення виконання відповідного
рішення або виконавчого провадження
посадовою особою, якій законом надано
таке право (пункт 6); зупинення судом
реалізації арештованого майна (пункт 7).

Про подібні види забезпечення позову
йдеться і у статті 152 ЦПК України.

Тобто при застосуванні або Закону
України "Про виконавче провадження",
або статті 152 ЦПК наступають такі ж
правові наслідки, які перешкоджають
подальшому вчиненню дій по виконавчому
провадженню.

Незважаючи на подібність положень, за
своєю правовою природою зупинення
виконавчого провадження та вжиття
видів забезпечення позову за статтею 152
ЦПК різні, так як, по-перше, при
застосуванні Закону України "Про
виконавче провадження" проходить
тимчасове зупинення виключно сфери дії
примусового виконання боржником
рішення, а при застосуванні ЦПК
тимчасово втрачається правова сила
того рішення, що було зупинено.

Також є суттєва різниця в тому, як
проходить ця процедура: за Законом
України "Про виконавче провадження" - це
повноваження державного виконавця, яке
може бути оскаржене до суду, за
правилами ЦПК - це повноваження суду,
яке може бути оскаржене в апеляційному
порядку. При цьому суд не може зупинити
виконавче провадження, так як це
виключне повноваження державного
виконавця. Навіть у разі оскарження дій
державного виконавця, який не зупинив
виконавче провадження, суд вправі
визнати його дії незаконними та
зобов'язати зупинити виконавче
провадження, а не сам зупиняє таке
провадження (частина друга статті 387
ЦПК).

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» при розгляді скарги на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби суд не вправі вжити заходів
забезпечення скарги (аналогічно
забезпечення позову) шляхом зупинення
виконавчого провадження, зупинення дії
оскаржуваного рішення тощо, оскільки
зазначене не є повноваженнями суду. а є
виключним повноваженням державного
виконавця, яке може бути оскаржено до
суду. Разом із тим до завершення
розгляду скарги при наявності для
цього підстав суд може зупинити
стягнення на підставі виконавчого
листа (пункт 4 частини першої статті 37
Закону про виконавче провадження).

З наданої ж боржником до суду заяви про
призупинення виконання постанови
підстав для винесення ухвали суду про
призупинення виконання постанови ВП №
41687814 від 27.02.2014 року про звернення
стягнення на заробітну плату та
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 41687814, такі підстави не
вбачаються.

За таких обставин суд визнає скаргу
ОСОБА_1 необґрунтованою. Оскаржувані
рішення були прийняті, а дії державним
виконавцем були вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень і права чи
свободи заявника при цьому не були
порушені.

Керуючись ст. 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Пологівського районного управління
юстиції у Запорізькій області Войченко
Ольги Володимирівни, стягувач
-публічне акціонерне товариство
«Приватбанк», - залишити без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Запорізької області.
Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
заявником протягом п'яти днів з дня її
отримання.

Суддя: Н. Д. Каракай