Провадження №22-ц/784/737/14
Провадження № 22ц-784/737/14
інстанції Прохоров П.А.
апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Рішення

Іменем
України

08 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б.,
Яворської Ж.М.,

при секретарі Рудніку Є.М.,

за участю:

- представника позивача
Ремешевського Є.А.,

- представника відповідачки
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на заочне рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 23
квітня 2013 року

за позовом

Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»

(далі -ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_4

про

стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в
и л а:

У вересні 2012 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 22 листопада
2006 року між Банком та відповідачкою
був укладений кредитний договір,
відповідно до якого Банк надав
останній кредит в розмірі 9 750 грн. на
придбання меблів

За умовами цього договору ОСОБА_4 мала
щомісячними платежами сплачувати
заборгованість перед Банком, у тому
числі, здійснювати оплату частини
кредиту, процентів за його
користування у розмірі 25,08 % річних,
комісії та інших винагород відповідно
до Умов та правил надання банківських
послуг (далі - Умови та правила), тарифів
банку та її заяви як позичальника.

Внаслідок невиконання
відповідачкою цих зобов'язань
утворилась заборгованість, розмір якої
станом на 02 серпня 2012 року складав 75 419
грн. 33 коп., в тому числі: заборгованість
за кредитом - 9 588 грн. 98 коп.;
заборгованість за відсотками - 28 521 грн.
07 коп.; пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань - 33 241 грн. 69 коп.; штраф
(фіксована частина) - 500 грн.; штраф
(процентна складова) - 3 567 грн. 59 коп.

Посилаючись на наведені
обставини, позивач просив стягнути на
його користь із відповідача 75 419 грн. 33
коп. заборгованості за кредитом.

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 23
квітня 2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
Банку 51 766 грн. 62 коп. заборгованості за
кредитним договором та 517 грн. 67 коп.
витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
змінити рішення суду, посилаючись на
безпідставність нарахування Банком
штрафу та зменшити розмір пені.

Перевіривши наведені в апеляційній
скарзі доводи та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що вона
підлягає частковому задоволенню із
наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 листопада
2006 року між Банком та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого остання отримала кредит в
розмірі 9 750 грн. на придбання меблів.

Згідно акту прийому-передачі від
22 листопада 2006 року, який підписала
ОСОБА_4 та квитанцій до прибуткового
касового ордеру від 21 листопада 2006 року
та 22 листопада 2006 року, остання
отримала у продавця ПП «ОСОБА_5»
зазначений товар.

За умовами цього договору ОСОБА_4
мала щомісячними платежами сплачувати
заборгованість перед Банком, у тому
числі, здійснювати оплату частини
кредиту, процентів за його
користування у розмірі 25,08 % річних,
комісії та інших винагород відповідно
до Умов та правил надання банківських
послуг (далі - Умови та правила), тарифів
банку та її заяви як позичальника.

Із змісту заяви ОСОБА_4 як
позичальника вбачається, що вона
ознайомлена та погодилась з Умовами
надання споживчого кредиту, якими
визначені умови надання і повернення
кредиту та відповідальність сторін за
порушення зобов'язань за даним
договором. В заяві відповідачка також
зазначила про свою згоду стосовно того,
що Умови і Правила надання
банківських послуг та тарифи є
невід'ємною частиною даного договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено,
що відповідно до ст.. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно розрахунку Банку
заборгованість ОСОБА_4 за кредитом
станом на 02 серпня 2012 року склала 75 419
грн. 33 коп., в тому числі: заборгованість
за кредитом - 9 588 грн. 98 коп.;
заборгованість за відсотками - 28 521 грн.
07 коп.; пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань - 33 241 грн. 69 коп.; штраф
(фіксована частина) - 500 грн.; штраф
(процентна складова) - 3 567 грн. 59 коп.

Встановивши наведені обставини,
суд першої інстанції на підставі ст.
ст. 526, 611, 1049,10 50 ЦК України прийшов до
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для стягнення із ОСОБА_4 на
користь Банку заборгованості за
кредитом, відсотками за користування
кредитними коштами, штрафу та пені.

Разом з тим, як вбачається з
пояснень представника позивача в суді
апеляційної інстанції та уточненого
розрахунку заборгованості, 26 листопада
2007 року Банком на підставі отриманого
страхового відшкодування за ризик
неповернення кредиту, було проведено
часткове списання кредитної
заборгованості ОСОБА_4 в розмірі 2 999
грн. 16 коп.

Внаслідок чого відбулось
зменшення загального розміру
заборгованості станом на 02 серпня 2012
року з 75 419 грн. 33 коп. до 42 184 грн. 88 коп.

Крім цього, визначаючи розмір
штрафу, суд не звернув увагу на те, що п.
5.3 Умов, затверджених наказом Голови
правління Банку № 391 від 21 березня 2006
року, що діяли на час укладення
сторонами Договору, передбачалась
сплата фіксованої частини штрафу за
порушення позичальником строків
платежів в розмірі 250 грн., а не 500 грн. як
помилково вважав суд.

При цьому, колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність підстав, передбачених ч.3
ст.551 ЦК України, для зменшення розміру
пені виходячи з такого.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Конституційний суд в Рішенні у
справі № 7-рп/2013 від 11 липня 2013 року
зазначив, що положеннями частин першої,
другої статті 18 Закону «Про захист прав
споживачів» (далі - Закон) встановлено,
що продавець (виконавець, виробник) не
повинен включати у договори із
споживачами умови, які є
несправедливими. Умови договору є
несправедливими, якщо всупереч
принципу добросовісності його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача. В частинах третій, четвертій
статті 18 Закону наведено окремі
несправедливі умови договору, перелік
яких не є вичерпним. При цьому пунктом 4
частини першої статті 21 Закону
встановлено, що для цілей застосування
цього захисту та пов'язаного з ним
законодавства про захист прав
споживачів права споживача вважаються
в будь - якому разі порушеними, якщо
порушується принцип рівності сторін
договору, учасником якого є споживач.

Конституційний Суд України
виходив з того, що вимога про
нарахування та сплату неустойки за
договором споживчого кредиту, яка є
явно завищеною, не відповідає
передбаченим у пункті 6 статті 3,
частині третій статті 509 та частинах
першій, другій статті 627 ЦК України
засадам справедливості,
добросовісності, розумності як
складовим елементом загального
конституційного принципу верховенства
права. Наявність у кредитора
можливості стягувати із споживача
надмірні грошові суми як неустойку
спотворює її дійсне правове
призначення, оскільки із засобу
розумного стимулювання боржника
виконувати основне грошове
зобов'язання неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

Оскільки розмір нарахованої
Банком пені (14 494 грн. 78 коп.) є надмірно
великий порівняно з розміром
заборгованості за кредитом та
процентами за його користування, суд
вірно вважав, що розмір неустойки може
бути зменшений до 9 588 грн. 98 коп.

А тому доводи апеляційної скарги
щодо зменшення пені в більшому розмірі,
ніж визначив суд, не заслуговують на
увагу.

Посилання відповідачки на пропуск
Банком строку позовної давності
встановленого ч.2 ст. 258 ЦК України,
також не заслуговують на увагу,
оскільки не відповідають п. 5.5. Умов
надання споживчого кредиту, якими
сторонами збільшена тривалість
строку позовної давності до п'яти
років, що не суперечить положенням ст..
259 ЦК України.

Враховуючи наведенні обставини,
колегія суддів прийшла до висновку, що
рішення суду першої інстанції слід
змінити, стягнувши на користь Банку із
ОСОБА_4 заборгованість за кредитом,
яка станом на 02 серпня 2012 року складає
37 279 грн. 08 коп. з яких: 6 589 грн. 82 коп. -
заборгованість за кредитом; 19 543 грн. 61
коп. - заборгованість за відсотками; 9 588
грн. 98 коп. - пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань; 250 грн. штрафу
(фіксована частина) та 1 306 грн 67 коп.
штрафу ( процентна складова).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачки на користь Банку також
підлягає стягненню 372 грн. 80 коп.
судового збору.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і
ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити частково.

Заочне рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 23
квітня 2013 року в частині розміру
стягнутої заборгованості та судового
збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
від 22 листопада 2006 року, яка станом на 02
серпня 2012 року складає 37 279 грн. 08 коп. з
яких: 6 589 грн. 82 коп. - заборгованість за
кредитом; 19 543 грн. 61 коп. -
заборгованість за відсотками; 9 588 грн. 98
коп. - пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань; 250 грн. штрафу (фіксована
частина) та 1 306 грн. 67 коп. штрафу (
процентна складова) , а також 372 грн. 80
коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: