Провадження № 2/161/50/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

03 лютого 2014 року
місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

у складі головуючого - судді Черняка
В.В.,

при секретарі - Фурман Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за договором позики.

Свій позов мотивує тим, що 12 червня 2012
року надав в борг ОСОБА_2 грошові кошти
в сумі 1000,00 гривень. Для підтвердження
факту передачі коштів, відповідачем
було написано розписку, згідно якої
ОСОБА_2 зобов'язувався повернути борг в
сумі 1000,00 гривень до 12 липня 2012 року.

Зі спливом зазначеного в розписці
терміну, ОСОБА_2 кошти не повернув і
ухиляється від виконання зобов'язання.

Просить стягнути з відповідача в його
користь 1000,00 гривень боргу та судові
витрати по справі.

Позивач подав суду заяву в якій просить
справу розглядати за наявними
матеріалами, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився з невідомих суду причин, хоча
був належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи через
оголошення в газеті.

Суд, дослідивши письмові докази у
справі, приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ч. 1 ст. 1047 Цивільного кодексу
України, договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не
менш як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

Судом встановлено, що 12 червня 2012 року
ОСОБА_2 отримав в борг у ОСОБА_1 1000,00
гривень та зобов'язувався повернути
борг до 12 липня 2012 року, про що написав
відповідну розписку (а.с. 5).

Також встановлено, що до дня звернення
позивача в суд, відповідач не повернув
позивачу борг, чим порушив вимоги ст.1049
Цивільного кодексу України та
зобов'язання по вищевказаному
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

Проаналізувавши зібрані та
дослідженні по справі докази, суд
прийшов до висновку, що з відповідача
слід стягнути в користь ОСОБА_1 1000,00
гривень заборгованості за договором
позики.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а тому з
відповідача в користь позивача слід
стягнути сплачений судовий збір.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст. ст. 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1000
(одну тисячу) гривень 00 копійок
заборгованості за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Черняк В.В.