АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 177/2715/13-ц
Провадження 22ц/774/1125/К/14
Доповідач – Л.А. Братіщева
УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Братіщевої Л.А.,.

суддів - Грищенко Н.М., Турік
В.П.,

при секретарі - Кузьміній Н.В.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника відповідача селянського
(фермерського) господарства “Кристал”
- ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Криворізького районного
суду Дніпропетровської області від 04
квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Селянського (фермерського)
господарства “Кристал”, третя особа –
Державна інспекція сільського
господарства в Дніпропетровській
області) про розірвання договору
оренди земельної ділянки, повернення
земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до селянського (фермерського)
господарства “Кристал” (надалі-СФГ
“Кристал”), третя особа: Державна
інспекція сільського господарства в
Дніпропетровській області про
розірвання договору оренди земельної
ділянки.

В обґрунтування позову зазначила, що
йому на праві приватної власності
належить земельна ділянка площею 4,662
га, яка розташована на території
Чкаловської сільської ради
Криворізького району
Дніпропетровської області, призначена
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

12 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та
селянським (фермерським) господарством
“Кристал” (надалі- СФГ “Кристал”)
було укладено Договір оренди землі,
терміном на десять років.

Проте 03.08.2013 року він звернувся до
відповідача з письмовою вимогою про
розірвання договору оренди, оскільки
відповідач істотно порушує умови
договору, а саме використовує
орендовану земельну ділянку не за
цільовим призначенням, так починаючи з
2011 року безперервно засіває її
соняшником, чим виснажує землю, порушує
нормативи оптимального співвідношення
культур у сівозмінах.

Крім того зазначив, що відповідач
порушує і вимоги п. 9, 11 договору оренди,
а саме не сплатив позивачу орендну
плату за 2013 рік. Вимогу позивача, щодо
сплати орендної плати відповідач
проігнорував, відмовившись від її
отримання на поштовому відділенні.

На підставі викладеного та після
уточнення заявлених позовних вимог, у
лютому 2014 року просив суд: розірвати
договір оренди земельної ділянки від
12.08.2008 року, укладений між ним та СФГ
“Кристал” та зобов’язати відповідача
повернути належну йому на праві
власності земельну ділянку, площею 4,662
га, яка розташована на території
Чкаловської сільської ради
Криворізького району
Дніпропетровської області, стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_2
заборгованість по орендній платі за
землю за 2013 рік у розмірі 3 % (три
відсотки від грошової оцінки землі) та
судовий збір у сумі 453,26 грн.

Ухвалою Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 04
квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
в частині стягнення з відповідача
заборгованості по орендній платі за
землю за 2013 рік у розмірі 3 % від
нормативно-грошової оренди землі –
залишено без розгляду.

Рішенням Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 04 квітня
2014 року ОСОБА_2 в задоволенні позову про
розірвання договору оренди земельної
ділянки, повернення земельної ділянки -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
заявлений позов в повному обсязі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушенням судом норм матеріального
права.

Так суд першої інстанції при
постановленні рішення, послався на те,
що надана позивачем до суду довідка та
акт обстеження посівів по Чкаловській
сільській раді, складені за участі
голови сільської ради,
землевпорядника, депутата та свідка по
справі, в яких зафіксовано, що на полі
площею 48,64 га на протязі останніх років
вирощується соняшник, чим погіршується
стан земельних ділянок та порушуються
умови договору, не є доказами того, що
протягом 2011-2013 років підряд соняшник
вирощувався відповідачем саме на його
ділянці, оскільки предметом спору є
ділянка площею 4,662 га, належна позивачу,
а в довідці вказана ділянка площею 48,64
га без ідентифікації земельних
ділянок. А тому ця довідка не є належним
доказом порушення нормативів
оптимального співвідношення культур у
сівозмінах. Проте з зазначеним
погодитись не можна, оскільки
відповідно до до ст.57 ЦК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, й інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Крім того висновки суду, що в наданих
письмових доказах (довідці та акті
обстеження посівів по Чкаловській
сільській раді) належна позивачу
земельна ділянка не ідентифікована,
спростовуються матеріалами справи, а
саме: беззаперечним є факт, що належна
позивачу спірна земельна ділянка
площею 4,662 га менше, ніж вказана в
довідці площа засіву соняшником (48,64га).
а не навпаки.

В запереченнях на апеляційну скаргу
СФГ “Кристал” зазначає, що
оскаржуване судове рішення є законним
та обґрунтованим, в процесі розгляду
справи суд не порушив норм ні
матеріального, ні процесуального
права, а тому рішення суду слід
залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів, заявлених позовних вимог,
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві
приватної власності належить земельна
ділянка площею 4,662 га., для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташована на території
Чкаловської сільської ради
Криворізького району, що
підтверджується копією Державного
акта на право приватної власності на
землю від 19.10.2001 року та яка призначена
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
кадастровий номер -01-008-0179 (а.с. 7)

12 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та СФГ
“Кристал” в особі його голови ОСОБА_5
було укладено Договір оренди земельної
ділянки, площею 4,662 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва. Договір укладено на 10
років (а.с. 8-10). Земельна ділянка була
передана орендарю в натурі, що
підтверджується актом прийому -
передачі від 12.08.2008 року (а.с. 11).

28 вересня 2009 року вказаний договір
оренди землі пройшов державну
реєстрацію у Криворізькому відділі
Дніпропетровської регіональної філії
ДП “Центр державного земельного
кадастру” під № 31 (а.с. 35).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволені позову суд першої інстанції
керувався тим, що вище вказаний договір
оренди земельної ділянки є укладеним в
розумінні ст..20 Закону України “Про
оренду землі”, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин та
ст.. 125 ЗК України, та виходив з
недоведеності позивачем факту
допущення відповідачем порушень
нормативів сівозміни, погіршення
якості землі орендодавця, тим більше
про її знищення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
ОСОБА_2 заявляє про розірвання
договору оренди земельної ділянки,
укладеного між ним та СФГ “Кристал”, з
підстав порушення останнім істотних
умов договору (п.28) а саме використання
відповідачем земельної ділянки не за
цільовим призначенням.

Згідно зі ст. 32 Закону України
“Про оренду землі” на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням
суду в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених ЗК
України та іншими законами України.

Відповідно до п. 32 дія спірного
договору припиняється шляхом його
розірвання за взаємною згодою або за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у наслідок невиконання другою
стороною обов’язків, передбачених
договором, та внаслідок випадкового
знищення чи пошкодження об’єкта
оренди, яке істотно перешкоджає
передбаченому договором використанню
земельної ділянки.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Статтею 25 Закону України “Про оренду
землі” визначено, що орендар земельної
ділянки зобов’язаний: приступати до
використання земельної ділянки в
строки, встановлені договором оренди
землі, зареєстрованим в установленому
законом порядку; виконувати
встановлені щодо об’єкта оренди
обмеження (обтяження) в обсязі,
передбаченому законом або договором
оренди землі; дотримуватися режиму
використання земель
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення; у
п’ятиденний строк після державної
реєстрації договору оренди земельної
ділянки державної або комунальної
власності надати копію договору
відповідному органу доходів і зборів.

Відповідно до ст. 19 ЗК України,
землі України за основним цільовим
призначенням поділяються на категорії.
Так, серед інших категорій земель
виділяють землі
сільськогосподарського призначення.

Стаття 22 ЗК України передбачає, що
землями сільськогосподарського
призначення визнаються землі, надані, в
тому числі, для виробництва
сільськогосподарської продукції. До
земель сільськогосподарського
призначення, серед інших, належать
сільськогосподарські угіддя (рілля,
багаторічні насадження, сіножаті,
пасовища та перелоги).

Обов’язок Орендаря використовувати
надану земельну ділянку відповідно до
її цільового призначення, умов її
надання та зберігання якості,
додержуватись режиму використання
земель, не погіршувати екологічного
стану земельної ділянки у результаті
своєї господарської діяльності,
передбачений пунктом 28 укладеного
сторонами договору оренди.

Як встановлено в суді першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, а саме вбачається з
державного акту на право приватної
власності на землю та договору оренди
земельної ділянки, належна ОСОБА_2
земельна ділянка є земельною ділянкою
сільскогосподарського призначення,
наданою для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб,
одним з основних видів діяльності СФГ
“Кристал” є вирощування зернових,
бобових культур та насіння олійних
культур. (а.с. 24).

На підтвердження невиконання СФГ
“Кристал” договірних обов’язків
позивач посилається на те, що протягом
2011-2013 років орендована відповідачем
земельна ділянка засівається
соняшником, що порушує сівозміни,
погіршує стан землі, призводить до її
знищення.

Проте передбаченою договором
підставою для його дострокового
розірвання є невикористання ділянки
відповідно до її цільового
призначення, тобто, здійснення на
земельній ділянці із певним цільовим
призначенням діяльності, яка виходить
за межі цього цільового призначення.
Таких дій відповідача судом не було
встановлено.

Так навпаки, як було встановлено в суді
першої інстанції та не спростовано в
суді апеляційної інстанції і
підтверджується довідкою Управління
агропромислового розвитку КРДА, до
якого відповідач щороку подає
звітність, з якої вбачається, що в 2011
році СФГ “Кристал” мало у
користуванні угіддя площею 430,01 га., з
яких засівало 400,11 га, при цьому жодного
гектару не було засіяно соняшником. У
2012 році у користуванні господарства
перебувало 428,83 га, з яких посівна площа
склала 193,64 га, з яких соняшником було
засіяно лише 85 га., решта 108,64 га –
засіяно озимою пшеницею. У 2013 році з 328,83
га, які перебували у користуванні СФГ
“Кристал”, засівалися 292 га, з яких
соняшником 132 га., пшеницею озимою – 60
га., пшеницею ярою – 100 га (а.с. 59).

Посилання позивача в апеляційній
скарзі на те що судом першої інстанції
не було надано відповідної правової
оцінки довідці та акту обстеження
посівів по Чкаловській сільській раді,
складених за участі голови сільської
ради, землевпорядника, депутата та
свідка по справі, в яких зафіксовано, що
на полі площею 48,64 га на протязі
останніх років вирощується соняшник,
чим погіршується стан земельних
ділянок та порушуються умови договору,
колегія суддів відхиляє оскільки
проведення перевірки дотримання
сівозмін не є компетенцією сільського
голови, а відповідно до Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України, затвердженого
Указом Президента України № 459 від
13.04.2011 року, є виключною компетенцією
Держсільгоспінспекції, при цьому
позивач з заявою про проведення такої
перевірки до інспекції не зверталася.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Крім того, відповідно до п. 27
вищевказаного договору оренди
земельної ділянки від 12.08.2008 року,
орендар має право самостійно визначати
напрями своєї господарської
діяльності, використовувати земельну
ділянку відповідно до цільового
призначення, а відповідно до п. 28
договору орендар, після закінчення дії
договору, зобов’язаний повернути
земельну ділянку орендодавцю у стані
не гіршому ніж на момент передачі.

Згідно з п. 25 договору ОСОБА_2 має право
вимагати відшкодування збитків, у разі
погіршення орендарем корисних
властивостей земельної ділянки,
пов’язаних зі зміною її стану.

Доводи апеляційної скарги з приводу
того, що суд першої інстанції
відмовляючи позивачу в задоволені
позову послався на той факт що в
наданих письмових доказах (довідці та
акті обстеження посівів по Чкаловській
сільській раді) належна позивачу
земельна ділянка не ідентифікована,
оскільки вказана в довідці та акті
площа засіву соняшником зазначена
земельна ділянка площею 48,64 га., колегія
суддів відхиляє оскільки, як було вірно
встановлено судом першої інстанції
предметом спору по даній справі є
земельна ділянка ОСОБА_2 площею 4,662 га.,
а у вище вказаних довідці та акті
вказано про земельну ділянку площею 48,64
га., без ідентифікації земельних
ділянок та їх власників.

Тобто за даними, вказаними в довідці
та в акті, не можливо встановити, що
саме на земельній ділянці, яка належить
ОСОБА_2 здійснювалося вирощування
соняшника протягом 2011-2013 років підряд.

Отже, належні та переконливі докази
погіршення відповідачем якості чи
екологічного стану земельної ділянки
ОСОБА_2 площею 4,662 га у матеріалах
справи відсутні.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про недоведеність позивачем
порушень умов договорів оренди з боку
відповідача та, дійшов обґрунтованого
висновку про безпідставність позову у
цілому.

Враховуючи вищевикладене, колегія
судді приходить до висновку, що рішення
суду першої інстанції відповідає
вимогам закону, зібраним доказам,
обставинам справи і підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – відхилити.

Рішення Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 04
квітня 2014 року – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: