провадження № 2/267/287/14
справа № 267/7189/13-ц
17 березня 2014 року
суд м. Макіївки Донецької області у
судді Кульбакова
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Макіївка Донецької
області справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми за договором
ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення сум за
У судовому засіданні позивач
підтримав заявлені позовні вимоги та
пояснив суду, що 10 вересня 2013 року він
дійшов згоди із відповідачем про
передачу останній 7 500 гривень за
договором позики. Цього ж дня після
передачі грошей відповідачці було
складено розписку про передачу
грошових коштів у вищевказаному
розмірі. За вказаною розпискою
відповідач зобов'язалася повернути
йому гроші до 11 вересня 2013 року до 20
години. Але після спливу обумовленої
дати повернення грошових коштів, тобто
після 11 вересня 2013 року, відповідач
суму позики не повернула. На його
прохання про добровільну сплату боргу
зазначила, що повернути кошти вона не
має можливості, оскільки гроші з її
боку витрачені та повернути вказану
суму вона не має можливості.
За таких обставин позивач
вимушений був звертатися до суду із
вказаною позовною заявою про стягнення
на його користь суми богу у розмірі 7 000
гривень, оскільки відповідач йому
сплатила 500 гривень суми боргу, три
відсотки річних від простроченої суми
у розмірі 42 гривні 12 копійок, судових
витрат, витрат на правову допомогу у
розмірі 500 гривень, витрат пов'язаних з
відправкою поштової кореспонденції.
Відповідач - ОСОБА_2 позов визнала
частково, зазначила, що дійсно вона
позичала гроші у позивача у розмірі 7 500
гривень у вересні 2013 року, але в
подальшому вона сплатила позивач 500
гривень та таким чином не заперечувала
щодо стягнення з неї суми основного
боргу у розмірі 7 000 гривень, в іншій
частині позову відповідач не
заперечувала проти позовних вимог.
Суд вислухавши пояснення
позивача, відповідача, дослідивши
надані докази по справі, встановив
У відповідності до ч. 4 ст. 174
ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника,
яка посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми.

Судом встановлено, що 10
вересня 2013 року між позичальником та
відповідачем була складена розписка,
за якою остання взяла у борг у позивача
7 500 гривень, які відповідач
зобов'язалася повернути до 11 вересня 2013
року, що фактично і підтвердила
допитана у судовому засіданні з цього
приводу відповідач, за таких обставин
суд вважає, що укладенням даної
розписки між сторонами були визначені
умови укладення договору позики.

У той же час, відповідач
зазначила суду, що не заперечував сам
позивач, що в рахунок погашення суми
позики сплатила йому 500 гривень, тому
сума боргу з цих підстав підлягає
зменшенню на вказану суму.

Таким чином, аналізуючи всі
зібрані докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути суму боргу за договором
позики у розмірі 7 000 гривень, суми три
відсотки річних у розмірі 42 гривні 12
копійок, судовий збір у розмірі 260
гривень, витрати на правову допомогу у
розмірі 500 гривень.

Слід зауважити, що вимоги
позивача щодо стягнення суми у розмірі
13 гривень 60 копійок як витрат
пов'язаних з відправленням листів, не
підлягають задоволенню, оскільки такі
витрати не є судовими витратами.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 1047 ЦК України, ст. ст. 10, 15,
57, 174, 214-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми за договором позики -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у
розмірі 7 000 гривень; три відсотки
річних від суми боргу у розмірі 42
гривні 12 копійок; 500 гривень витрати на
правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті
судового збору при подачі позову у
розмірі 260 гривень.

В іншій частині позову, -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя