АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3608/14 Справа № 2-601/11
Головуючий у 1 й інстанції -
Слоквенко Г.П. Доповідач - Куценко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

09 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Деркач Н.М.

при секретарі - Філіпповій К.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Солонянського районного
суду Дніпропетровської області від 09
листопада 2011 року, по справі за позовом
ОСОБА_3 до Військової сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на ? частину
земельної ділянки в порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 у вересні 2011 року
звернувся до суду з позовом до
Військової сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на ? частину
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного господарства в
порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4,
після смерті якого залишилось спадкове
майно, до якого входить ? частина
житлового будинку АДРЕСА_1; ? частина
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного господарства
загальною площею 0,4269 га, в тому числі
для обслуговування житлового будинку
площею 0, 25 га та для ведення особистого
підсобного господарства площею 0,1769 га,
яка розташована за адресою вулиця
АДРЕСА_1 та грошові вклади.

ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги за
законом звернувся до нотаріальної
контори із заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину щодо земельної
ділянки для обслуговування житлового
будинку та ведення особистого
підсобного господарства, але
постановою нотаріуса йому було
відмовлено, оскільки спадкодавець не
отримав державний акт на земельну
ділянку. Позивач просить суд визнати за
ним право власності в порядку
спадкування за законом на ? частину
земельної ділянки, що належала
померлому батьку.

Рішенням Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 09
листопада 2011 року позов задоволено,
визначено за ОСОБА_3 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4 право власності на земельну
ділянку площею 0,4269 га, надану для
обслуговування житлового будинку та
ведення особистого підсобного
господарства, яка розташована на
території Військової сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області /а.с. 66/.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_2 і
звернулася до суду з апеляційною
скаргою в якій просить рішення
скасувати, та ухвалити нове,
посилаючись на те, що суд першої
інстанції при винесені рішення вийшов
за межі позовних вимог визнавши право
власності за ОСОБА_3 на земельну
ділянку площею 0,4269 га, яка розташована
на території Військової сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області, чим порушив
права апелянта, як спадкоємця після
смерті ОСОБА_5 /а.с. 84-87/.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду - зміні, відповідно до ст. 309 ЦПК
України, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
спадкоємцями ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, є в рівних долях ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 /а.с. 9/.

Спадкове майно, на яке видане свідоцтво
складається: з житлового будинку з
надвірними спорудами, що знаходиться в
селі АДРЕСА_1; приватизованої земельної
ділянки розміром 4269 кв. м., що
знаходиться в селі Військове,
Солонянського району,
Дніпропетровської області, яка надана
для обслуговування житлового будинку
0,25 га, та ведення особистого підсобного
господарства 0,1769 га, яка належала
померлій на підставі Державного акту
на право приватної власності на землю,
виданого виконкомом Військової
сільської ради, Солонянського району,
Дніпропетровської області 17 серпня 1999
року та зареєстровано в Книзі
державних актів за №386; та сертифіката
на право на земельну частку /пай/ серії
ДП №028577, що знаходиться в селі
Калинівка у володінні ВАТ «Славутич»,
Солонянського району,
Дніпропетровської області розміром 5,01
в умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі/ на
місцевості/, виданого Солонянською
райдержадміністрацією
Дніпропетровської області 10 лютого 1997
року зареєстрованого в Книзі
реєстрації сертифікатів на право на
земельну частку / пай/ за №0577 /а.с. 8, 14/.

Спадкоємці отримали документи на право
власності по ? частині спадкового
будинку /а.с. 10/.

ОСОБА_4 право власності на земельну
ділянку не зареєстрував і згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю І-ДП №009995 право
власності зареєстровано за ОСОБА_6 /а.с.
14/.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помирає, позивач є
спадкоємцем першої черги, що
підтверджується свідоцтвом про
народження.

Як спадкоємець першої черги ОСОБА_3 21
червня 2011 року звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті свого
батька, але постановою нотаріуса від 21
червня 2011 року у видачі свідоцтва про
право на спадщину на земельну ділянку
йому було відмовлено, у зв'язку з
відсутністю державного акту на право
власності на земельну ділянку на ім'я
спадкодавця /а.с. 16/.

За таких обставин, суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають
задоволенню, але помилково в
резолютивній часті рішення вказав, що
позивач має право на всю земельну
ділянку площею 0,4269 га видану для
обслуговування будинку, без урахування
спадкоємця ОСОБА_5

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право
власності спадкоємця на спадкове майно
підлягає захисту в судовому порядку
шляхом його визнання у разі, якщо таке
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право

Відповідно до ст. 125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають із
моменту державної реєстрації цих прав.

Однак, згідно з п. «б» ч.2 ст. 126 ЗК
України право власності на земельну
ділянку, набуту у власність із земель
приватної власності без змін меж,
цільового призначення, посвідчується
свідоцтвом про право на спадщину.

З матеріалів справи вбачається, що
земельна ділянка належала ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом, виданого
15.04.2000 року /а.с.9/.

Та обставина, що ОСОБА_4 за життя не
оформив державний акт на право
власності на ? частину цієї землі на
своє ім'я не може бути достатньою
підставою для відмови у визнанні за
позивачем права власності на земельну
ділянку, яка залишилися після смерті
його батька.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що доводи апеляційної
скарги підлягають задоволенню, а
рішення суду зміні, в частині
визначення частки у праві власності на
земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити .

Рішення Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 09
листопада 2011 року - змінити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку
спадкування за законом, після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на ? частину земельної
ділянки площею 0,4269 га, надану для
обслуговування житлового будинку та
ведення особистого підсобного
господарства, яка розташована на
території АДРЕСА_1

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Судді :