Справа № 658/5249/13-ц
(провадження № 2/658/86/2014)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
м.Каховка

Каховський міськрайонний суд
Херсонської області у складі:

головуючого: судді Подіновської Г.В.,

при секретарі Павловській Ю.О.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1,

відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідачів: ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Каховка
Херсонської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом,

встановив:

У листопаді 2013 року ОСОБА_9, діючи в
інтересах ОСОБА_6, звернувся до суду з
даним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
посилаючись на те, що після смерті
ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
відкрилась спадщина на будинок
АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 6,477
га, розташовану на території
Розо-Люксембурзької сільської ради
Каховського району Херсонської
області.

ІНФОРМАЦІЯ_2, після відкриття спадщини,
помер син ОСОБА_10 - ОСОБА_11, який не
встиг прийняти спадщину і залишив
заповіт на ім'я ОСОБА_6, яким заповідав
останньому все належне йому майно.

Просив суд визначити, що частка
померлої ОСОБА_10 в праві спільної
сумісної власності на будинок АДРЕСА_1
становила 1/2 його частину; визнати за
ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину
будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_10 та
ОСОБА_11, визнати за ОСОБА_6 право
власності на земельну ділянку за
цільовим призначенням для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої на території
Розо-Люксембурзької сільської ради
Каховського району Херсонської
області площею 6,477 га, у межах згідно з
планом меж земельної ділянки у
державному акті на право власності на
земельну ділянку серії ХС №006259 від 27
лютого 2003 року, кадастровий
№:06:010:0007, в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_10 та
ОСОБА_11

Ухвалою Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 28.01.2014
року до участі у справі у якості
співвідповідача залучено ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_6 у судове засідання не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі за
обставинами, викладеними у позові,
просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
позовні вимоги не визнали, посилаючись
на те, що ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем
після смерті ОСОБА_10 У задоволенні
позову просили відмовити.

Відповідачі ОСОБА_8 у судове засіданні
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Відповідачка ОСОБА_2 та представник
відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_4 у судовому
засіданні 13.02.2014 року позовні вимоги не
визнали.

Також, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8
звернулися до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_6 про визнання
заповіту недійсним.

Ухвалою суду від 20.02.2014 року у відкритті
провадження у справі за зустрічним
позовом відмовлено.

У подальші судові засідання ОСОБА_2,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та представник
відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_4 не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Ст. 61 ЦПК України визначено, що
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця),
до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. ст. 1225, 1226 ЦК України, право
власності на земельну ділянку із
збереженням її цільового призначення
та частка у праві спільної сумісної
власності спадкуються на загальних
підставах.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, в першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, в тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народженні після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки
у спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України
передбачено, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її;
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Ст. 1276 ЦК України встановлено, що у
разі, якщо спадкоємець за заповітом або
за законом помер після відкриття
спадщини і не встиг її прийняти, право
на прийняття належної йому частини
спадщини, крім права на прийняття
обов'язкової частини у спадщині,
переходить до його спадкоємців
(спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому
випадку здійснюється на загальних
підставах протягом строку, що
залишився. Якщо строк, що залишився,
менший як три місяці, він подовжується
до трьох місяців.

У судовому засіданні з'ясовано, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_10 (а.с.8, 107).

Після смерті ОСОБА_10 відкрилась
спадщина, до складу якої увійшла
частина будинку по АДРЕСА_1, який
належав на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_10 та ОСОБА_12 (а.с.219) та
земельна ділянка за цільовим
призначенням для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташована на території
Розо-Люксембурзької сільської ради
Каховського району Херсонської
області, площею 6,477 га (а.с.12, 192).

Відповідно до ст.. 368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю.

Статтею 370 ЦК України передбачено, що
частки кожного з співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними.

Отже, ОСОБА_10, належала по 1/2 частина
будинку по АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті ОСОБА_10 шляхом
подачі заяви до нотаріальної контори
прийняв син спадкодавця - ОСОБА_3 (а.с.104).

Інший спадкоємець ОСОБА_10 першої черги
за законом- її син ОСОБА_11 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 та не встиг прийняти
спадщину (а.с.9, 10).

Відповідно до заповіту від 08.12.2011 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Цюрупинського районного нотаріального
округу ОСОБА_13, ОСОБА_11 все належне йому
майно, де б воно не знаходилося і з чого
б воно не складалося, заповів ОСОБА_6
(а.с. 11, 117).

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 17.07 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_8,
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання заповіту
недійсним у задоволенні позову
відмовлено. Рішення набрало законної
сили (а.с. 130 - 131).

У встановлений законодавством строк
ОСОБА_6 звернувся до Каховської
районної державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини відповідно до ст. 1276 ЦК
України (а.с.104), однак свідоцтво про
право на спадщину не отримав через
відсутність оригіналів
правовстановлюючих документів (а.с. 17,
18, 147,148).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів, і вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Таким чином, виходячи із встановлених
фактичних обставин справи, приймаючи
до уваги вище наведені норми
цивільного права, суд приходить до
висновку про те, що позивач ОСОБА_6 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_11 набув право власності на
? частину спадщини, яка відкрилася
після смерті ОСОБА_10

Інша ? частина спадщини, яка відкрилася
після смерті ОСОБА_10, належить
спадкоємцю першої черги - відповідачу
ОСОБА_3, тому в цій частині позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.88 ЦПК, судові витрати
підлягають стягненню з відповідачів
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 368, 270, 1216 - 1218, 1225, 1226, 1261, 1267- 1270, 1276
ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 61, 212- 215, 218
ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_3 про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом -
задовольнити частково.

Визначити, що частка померлої ОСОБА_10 в
праві спільної сумісної власності на
будинок по АДРЕСА_1 становила ? його
частину.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/4
частину будинку по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_11.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2
частину земельної ділянки за цільовим
призначенням для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Розо-Люксембурзької сільської ради
Каховського району Херсонської
області площею 6,477 га, у межах згідно з
планом меж земельної ділянки у
державному акті на право власності на
земельну ділянку серії ХС №006259 від 27
лютого 2003 року, кадастровий
№:06:010:0007, в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_11.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 у
відшкодування судових витрат по 202 грн.
75 коп. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя:
Г. В. Подіновська