АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/4788/2014
інстанції: Белоконна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року Апеляційний суд
міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при
секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на ухвалу
Оболонського районного суду міста
Києва від 19 лютого 2014 року у справі за
поданням Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві про
розшук боржника ОСОБА_4, -

в с т а н о в и в :

У січні 2014 року Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві
звернувся до суду з поданням про розшук
боржника ОСОБА_4

Вимоги подання мотивовані тим, що на
виконанні у заявника перебуває
виконавче провадження № 37426400 за
виконавчим листом

№ 2/756/341/13, виданим Оболонським районним
судом містаКиєва 13 березня 2013 року про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 5
530 663,31 грн.

Вказане виконавче провадження
відкрито 8 квітня 2013 року, однак станом
на дату подання клопотання, боржником
рішення Оболонського районного суду
міста Києва від 14 січня 2013 в
добровільному порядку не виконано.

Заходи примусового виконання рішення
суду не дають жодних позитивних
результатів. Зокрема, з огляду на те, що
у державного виконавця відсутні
відомості про місце проживання,
перебування боржника або будь-які інші
відомості, що дозволять вийти на
контакт із боржником. Останнім
зареєстрованим місцем проживання
ОСОБА_4 на території України є: АДРЕСА_1.
Однак, за даною адресою боржник не
проживає, що, зокрема, встановлено
державним виконавцем виходом за
вказаною адресою від 11 жовтня 2013 року,
про що складено відповідний акт.
Стягувач,

ОСОБА_3, також не має інформації про
місце проживання або перебування
боржника.

Ухвалою Оболонського районного суду
міста Києва від 19 лютого 2014 року
вказане подання залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування ухвали суду у зв'язку з
тим, що вона суперечить вимогам
процесуального закону та про
постановлення нової, якою подання про
розшук боржника задовольнити.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 апеляційну
скаргу підтримав та просив її
задовольнити з викладених у ній
підстав.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, просив залишити ухвалу
Оболонського районного суду міста
Києва від 19 лютого 2014 рокубез змін.

Представник заявника подання, належним
чином повідомленого про дату та час
судового розгляду, в судове засідання
не прибув, про причини неявки суд не
повідомив, у зв'язку із чим колегія
суддів вважала за можливе слухати
справу у його відсутність на підставі
ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України,
яка логічно узгоджується з приписами
ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження»,
розшук боржника або дитини
оголошується за місцем виконання
рішення суду або за останнім відомим
місцем проживання (перебування)
боржника або дитини чи місцем
знаходження його майна, або за місцем
проживання (перебування) стягувача.

Відповідно п. 3.12 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5, перед зверненням до суду з
поданням про винесення ухвали про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини, який здійснюється відповідно
до статті 40 Закону, державний
виконавець вживає заходів, спрямованих
на встановлення фактичного
місцезнаходження боржника - фізичної
особи або дитини щодо:

а) отримання відповіді на запит від
відповідних територіальних органів
МВС України щодо місця реєстрації
особи; б) отримання інформації від
учасників виконавчого провадження та
інших осіб, у тому числі усно (в такому
випадку отримана інформація
відображається в акті державного
виконавця), про можливі місця
перебування боржника; в) перевірки
наявності боржника за можливими
місцями його перебування,
встановленими під час проведення
виконавчих дій; г) отримання інформації
щодо місця роботи боржника: ґ)
отримання інформації про боржника з
інших джерел.

Організацію розшуку боржника -
юридичної особи та майна боржника чи
інформації про місце отримання
боржником доходів державний
виконавець здійснює шляхом
направлення запитів до органів
державної податкової служби. Державної
реєстраційної служби України, банків,
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
Державної казначейської служби
України, Державного агентства
земельних ресурсів, бюро технічної
інвентаризації, нотаріату, органів
статистики тощо або перевірки
інформації за даними електронних баз
даних та реєстрів, що містять
інформацію про майно чи доходи
боржника, а також за даними інших
джерел інформації як офіційних, так і
неофіційних (засобів масової
інформації, мережі Інтернет тощо). Крім
того, державний виконавець здійснює
вихід за місцезнаходженням (місцем
проживання) боржника.

Як вбачається із матеріалів справи, на
виконанні у Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві
знаходиться виконавчий лист № 2/756/341/13,
виданий Оболонським районним судом м.
Києва 13.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_3 5 530 663,31 грн (Постанова
про відкриття виконавчого провадження
№ 37426400 від 08.04.2013 року).

В ході проведення виконавчих дій
державним виконавцем надсилались
запити у відповідні установи з метою
з'ясування наявності рухомого та
нерухомого майна і грошових коштів у
боржника.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновокм суду першої
інстанції щодо ненадання достатніх
доказів на підтвердження дотримання
норм чинного законодавства при
здійсненні виконання рішення суду щодо
належного направлення боржнику, згідно
вимог ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження», та неотримання
останнім у зв'язку з непроживанням за
місцем реєстрації копії постанови про
відкриття виконавчого провадження з
пропозицією добровільного виконання
рішення суду та повідомленням про
здійснення примусового виконання; про
виклики боржника до виконавчої служби,
не надано поштових реєстрів по
направленню викликів, про з'ясування
місця мешкання боржника у дільничного
інспектора міліції, сусідів, тощо.

Також не надана інформація з адресного
бюро м. Києва про реєстрацію боржника
станом на час звернення з поданням до
суду про розшук, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи, а саме
довідки АБ ГУ МВС України в м. Києві, від
20.11.2013 року,ОСОБА_4 був знятий з
реєстрації за адресою АДРЕСА_1 ще 12.02.2010
року.

На підтвердження вимог подання суду
лише надано акт державного виконавця
від 11.10.2013 року про те, що за вказаною
адресою боржника не було встановлено, і
що останній за вказаною адресою не
проживає, майна не виявлено, що не є
достатніми та переконливими доказами
непроживання боржника за вказаною
адресою.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 дізнався про існування рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 14.01.2013 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення

заборгованості за договором позики,
лише 17.01.2014 року, що може свідчити про
те, що ОСОБА_4 весь час, з моменту
винесення рішення, був обмежений у
праві щодо можливості оскаржити
рішення суду та захистити свої права та
інтереси чи у праві добровільно його
виконати.

З огляду на викладене слід дійти
висновку про правильність оцінки судом
першої інстанції зібраних у справі
доказів та про недоведеність вимог
подання, у зв'язку із чим у його
задоволенні правомірно відмовлено.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що
ухвала суду є незаконною та
необґрунтованою у зв'язку із
відсутністю в матеріалах справи,
державного виконавця та стягувача
достовірної інформації щодо боржника є
такими, що не знайшли свого
підтвердження при апеляційному
розгляді справи з огляду на
встановлений законом порядок розшуку
боржника.

Судом першої інстанції свої висновки
обґрунтовано належним чином, з якими
погоджується і апеляційний суд, та
встановлено недоведеність подання про
розшук боржника.

Інші доводи скарги не приймаються до
уваги апеляційним судом та є
безпідставними.

Постановлена судом ухвала відповідає
вимогам процесуального закону і не
може бути скасована з підстав,
наведених в апеляційній скарзі, а тому
остання має бути відхилена на підставі
пункту першого частини 2 статті 307 ЦПК
України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 312, 313 - 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду
міста Києва від 19 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : І.М.
Вербова

Судді : Г.М.
Кирилюк

М.М.Панченко