АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Владичана А.І., Височанської Н.К.

секретаря: Лисак О.А.

за участю: позивачки - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2, його представника
- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
внаслідок залиття квартири, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 27 лютого 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
залиття квартири.

Посилалась на те, що є власником
квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 28 листопада 2002
року.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири
НОМЕР_1 в цьому ж будинку.

Зазначала, що внаслідок незабезпечення
відповідачем, як власником квартири,
утримання в справному стані квартирної
мережі сантехнічного обладнання, в
системі сантехнічного обладнання в
квартирі НОМЕР_1 стався витік води, в
результаті чого 08 червня 2013 року
великою кількістю води було залито її
квартиру.

Згідно висновку експертного
дослідження для усунення пошкоджень,
які мають місце в квартирі, необхідно
провести ремонтно-будівельні роботи на
суму 9 811 грн..

Крім того, їй було спричинено моральну
шкоду, яка полягає в тому, що

________________________________________________________________________
_______________

22ц-624/14 р.
Головуючий у 1-й інстанції
Вольська-Тонієвич О.В.

Категорія: 34
Доповідач Литвинюк І.М.

тривалий час вона не мала змоги
проживати в квартирі через неприємний
запах, і моральну шкоду вона оцінює в 4
000 грн., які також просила стягнути з
відповідача на її користь.

Рішенням Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 27 лютого 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 379
грн. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди та 500 грн. завданої
моральної шкоди, а всього 2 879 грн..

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

На рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 27 лютого 2014 року
відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просять скасувати
рішення суду в частині стягнення
матеріальної шкоди та судових витрат, і
постановити нове рішення, яким
стягнути з нього на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 1589 грн., в іншій частині рішення
залишити без змін.

Апелянт вважає, що суд першої
інстанції допустив істотне порушення
норм матеріального та процесуального
права, що є підставою для його
скасування.

Посилається на те, що вартість прямих
витрат на проведення
ремонтно-відновлювальних робіт
складає 1 589 грн., і саме з цих витрат
треба виходити при визначенні розміру
завданої позивачу майнової шкоди.
Також просить вирішити питання про
розподіл судових витрат між сторонами
відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України.

Рішення суду в частині стягнення
моральної шкоди відповідачем не
оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив із наявності вини
відповідача ОСОБА_2 у затопленні
квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з чим ОСОБА_1
завдано матеріальну шкоду в розмірі 2 379
грн. та моральну шкоду в розмірі 500 грн.,
яку повинен відшкодувати відповідач.

З таким висновком суду погоджується
колегія суддів апеляційного суду.

За вимогами ч. 3 ст. 10, ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають

значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів. Належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями
майну фізичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.

Матеріалами справи та судом першої
інстанції встановлено, що позивачка
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та
проживає в квартирі НОМЕР_1 цього ж
будинку.

Також встановлено, що 08 червня 2013 року
внаслідок витоку води з квартири
відповідача сталося затоплення
квартири позивачки ОСОБА_1. Затоплення
квартири сталося з вини відповідача
ОСОБА_2, проти чого він не заперечує.

Крім того, факт затоплення квартири
АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1,
підтверджується проведеною судовою
будівельно-технічною експертизою № 1381
від 22 листопада 2013 року.

За висновком даної експертизи
кошторисна вартість, що визначається
за локальними кошторисами, містить у
собі прямі, загально виробничі витрати
та інші витрати, передбачені чинним
законодавством. Прямі витрати
враховують у своєму складі заробітну
плату робітників, вартість
експлуатації машин і механізмів,
матеріалів, виробів і конструкцій.
Кошторисна вартість будівельних
матеріалів, виробів, конструкцій у
прямих витратах визначаться на
підставі нормативної потреби в них,
розраховуючи виходячи з обсягу робіт,
передбачених робочими кресленнями
(обмірами), та відповідних поточних цін.
У зв»язку із відсутністю інформації
про те, яким способом будуть
проводитись відновлювальні
ремонтно-будівельні роботи в
приміщенні квартири НОМЕР_2
визначається інвесторська кошторисна
вартість ремонтних робіт, яка станом на
22 листопада 2013 року складає 2 379 грн.
Вартість прямих витрат становить 1 589
грн..

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Під збитками, так званою "реальною
шкодою", коментована стаття розуміє
дві групи витрат:

1) втрати, які особа зазнала у
зв'язку із знищенням або пошкодженням
речі. В даному випадку мова йдеться про
ті фактичні витрати, які вже зроблені
особою. Це може бути вартість знищеної
речі, інші реальні втрати, які зазнала
особа у зв'язку із знищенням речі тощо.

2) витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки). Тут
мається на увазі вартість ремонту речі,
причому як такого, який особа вже
зробила та може підтвердити проведені
витрати відповідними документами, так
і такого, який особа ще має зробити. В
останньому випадку його вартість має
підтверджуватися відповідними
розрахунками, кошторисами тощо.

Відповідно до правил обрахування
розміру збитків, якщо інше не
передбачене законом або договором,
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК).

Як встановлено, на момент проведення
експертизи квартиру позивачки ОСОБА_1
не відремонтовано, а відтак районний
суд прийшов до правильного висновку,
що на користь позивачки слід стягнути
вартість ремонтно-будівельних робіт,
які необхідно провести для ліквідації
наслідків залиття приміщень квартири
у розмірі 2 379 грн., що стверджується
локальним кошторисом № 2-1-1, який
міститься в матеріалах справи.
Локальний кошторис відповідає
вимогам нормативно-правових актів у
сфері будівництва, зокрема ДБН Д.1.1-1-2000
«Правила визначення вартості
будівництва», п. 3.1.9 яких передбачено,
що кошторисна вартість, визначена в
локальних кошторисах, містить в собі
прямі і загальновиробничі витрати.

Отже, суд першої інстанції, встановивши
фактичні обставини заподіяння шкоди
позивачці з вини відповідача, ухвалив
правильне рішення в межах заявлених
вимог та на підставі наданих доказів
про відшкодування на користь ОСОБА_1
завданої матеріальної шкоди у розмірі 2
379 грн..

Доводи апеляційної скарги стосовно
невірного розподілення судових витрат
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивачкою
ОСОБА_1 при подачі позовної заяви було
сплачено судовий збір у розмірі 229,40
грн..

Оскільки позов задоволено
частково та стягнуто з відповідача на
користь ОСОБА_1 завдану матеріальну
шкоду в розмірі 2 379,00 грн., що складає
24,25 % від розміру заявлених позовних
вимог (2379*100/9811), судові витрати повинні
бути стягнуті пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог і складають
55 грн. 62 коп. (229,40*24,25/100).

Колегією суддів встановлено, що
20 листопада 2013 року відповідачем було
сплачено 2 014 грн. на проведення
судової будівельно-технічної
експертизи , що підтверджується
відповідною розрахунковою квитанцією
(а.с. 88).

Оскільки судом визначено розмір
матеріальної шкоди та судових витрат,
що становить 24,25 % від заявлених
позовних вимог, то на користь
відповідача в порядку перерозподілу
судових витрат за правилами ч.1 ст.88 ЦПК
України з позивача слід стягнути 75,75 %
понесених відповідачем судових витрат,
зокрема, витрати на проведення судової
будівельно-технічної експертизи.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що відповідачеві слід
присудити судові витрати пропорційно
до тієї частини позовних вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Отже, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
необхідно стягнути понесені ним
судові витрати, пов»язані з
проведенням будівельно-технічної
експертизи № 1381 від 22 листопада 2013 року
у розмірі 1525 грн. 64 коп. (2014*75,75 /100).

Доводи позивачки про те, що нею
понесені витрати, пов'язані з
проведенням експертного дослідження
від 01 липня 2013 року, є безпідставними,
оскільки дані витрати не можуть бути
включені до судових витрат на підставі
ст. 86 ЦПК України, так як не є судовою
експертизою.

Враховуючи викладене, рішення
суду в частині розподілу судових
витрат підлягає скасуванню з
ухваленням у цій частині нового
рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 27 лютого
2014 року в частині розподілу судових
витрат скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 55 грн. 62
коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судові витрати в розмірі 1525 грн. 64 коп..

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: