Номер провадження: 22-ц/785/5015/14
Номер справи місцевого суду: 2-2860/11
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючої
судді Процик М.В.,

суддів Заїкіна А.П., Гірняк Л.А.,

при секретарі Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Молодіжного житлово-будівельного
товариства «Дом» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 28 березня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2011року Молодіжне
житлово-будівельне товариство (МЖБТ)
«Дом» звернулося до суду із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги у розмірі
14595,47 грн. та судових витрат. В
обґрунтування позову позивач
посилався на те, що відповідач ОСОБА_2
як власник квартири АДРЕСА_1
отримувала житлово-комунальні послуги
з утримання будинку та прибудинкової
території, з теплопостачання, вивозу
сміття тощо, проте з 2006 року їх не
оплачувала, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість.

Відповідач та її представник позовні
вимоги не визнали, посилаючись на
відсутність договору, на факт надання
позивачем неякісних послуг, та на
пропуск строку позовної давності.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 28 березня 2014 року позовні
вимоги МЖБТ «Дом» задоволені. Стягнуто
з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь МЖБТ
«Дом» заборгованість за
житлово-комунальні послуги в розмірі
14595,47 грн. Стягнуто судові витрати в
розмірі 175,75грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду від 28 березня 2014 року
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
у позові МЖБТ «Дом» відмовити у повному
обсязі, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи, на
недоведеність обставин, які суд вважав
встановленими, та на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної

скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду зміні з
наступних підстав.

За правилами ст. 309 ч.1 п.3,4 ЦПК України
підставами для зміни рішення суду
першої інстанції є невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Ухвалюючи рішення про повне
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
отримувала житлово-комунальні послуги,
і як споживач послуг, зобов'язана їх
оплатити; що неякісне надання послуг
нею не доведено, і що відповідач в
минулому оплачувала
житлово-комунальні послуги, що
свідчить про переривання перебігу
строку позовної давності.

Проте з такими висновками суду
колегія суддів погоджується частково.

За вимогами ст.ст. 213 ч.1,214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним

і обґрунтованим; законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин, 5) чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити
тощо.

Частково вищенаведеним вимогам
процесуального закону рішення суду 1-ої
інстанції не відповідає.

За змістом ст. ст. 20, 32 Закону України
від 24 червня 2004 року № 1875-1У «Про
житлово-комунальні послуги» (далі:
Закон № 1875-1У) споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги,
оплата за які нараховується щомісячно,
у строки, встановлені договором або
законом.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За ст.ст.24,15 Закону України «Про
кооперацію» кооперативи надають
послуги за цінами і тарифами,
встановленими самостійно, а у випадках,
передбачених законом, - за державними
цінами і тарифами… Вищим органом
управління кооперативу є загальні
збори членів кооперативу..

Із матеріалів справи вбачається та
визнано сторонами, що ОСОБА_2 . є
власником квартири АДРЕСА_1. На ОСОБА_2
було відкрито особовий рахунок в МЖБТ
«Дом», який замовляв та надавав
мешканцям будинку послуги: з утримання
будинку та прибудинкової території, з
теплопостачання, холодного
водопостачання та водовідведення,
електропостачання, вивозу сміття,
технічного обслуговування ліфтів..
Відповідач, починаючи з вересня 2006 року
по вересень 2010 року не оплатила послуги
з утримання будинку та прибудинкової
території, розмір боргу склав 4920,38 грн.;
з березня 2006 року по квітень 2010р. не
оплатила послуги за теплопостачання,
розмір боргу склав 7213,08 грн.; з жовтня 2006
року до 12.08.2010р. не оплатила послуги з
холодного водопостачання та
водовідведення, розмір боргу склав 813,28
грн.; з жовтня 2006 року по 12.08.2010р. не
оплатила послуги з гарячого
водопостачання та водовідведення,
розмір боргу склав 1648,73 грн. А всього її
заборгованість перед позивачем склала
14595,47 грн. (т.1а.с.5-6,45-46)

В процесі розгляду справи відповідач
подала заяву про застостування строку
позовної давності, що грунтується на
правилах ст.267ч.3 ЦК України.(т.1 а.с.59)

За змістом ст.ст.256-257,264 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново.

Представник позивача в апеляційному
суді визнав, що з 2006 року з позовом до
відповідача або з заявою про видачу
судового наказу до суду не звертався.
Починаючи з 2006 року відповідач оплату
за житлово-комунальні послуги не
здійснювала, борг не визнавала. А тому
висновок суду про переривання перебігу
строку позовної давності є помилковим
та таким, що не відповідає матеріалам
справи. Суд помилково вважав
неможливим застосування ст.257 ЦК
України.

Посилання представника позивача на
наявність підстав для поновлення
строку, на поважність причин пропуску
строку, якими вважав поганий
фінансовий стан МЖБТ «Дом», на увагу не
заслуговують, оскільки вказані причини
неможливо вважати постійними і
непереборними та водночас вони є
недоведеними.

Оскільки МЖБТ «Дом» звернувся з цим
позовом до суду на початку лютого 2011
року, то заборгованість відповідача
перед позивачем за надані
житлово-комунальні послуги можливо
стягнути тільки за період з лютого 2008
року, тобто в межах трирічного строку
позовної давності. Відтак, з
урахуванням наданого позивачем
розрахунку, з лютого 2008 року по
вересень 2010 року розмір боргу
відповідача за послуги з утримання
будинку та прибудинкової території
складає 3501,64 грн.; з лютого 2008 року по
квітень 2010р. за послуги з
теплопостачання розмір боргу складає
4720,17 грн.; з лютого 2008 року до 12.08.2010р. за
послуги з холодного водопостачання та
водовідведення розмір боргу складає
530,40 грн. (813,28: 46 міс.х30міс); з лютого 2008
року по 12.08.2010р. за послуги з гарячого
водопостачання та водовідведення,
розмір боргу складає 1075,20 грн.
(1648,73:46міс.х30міс.) А всього в межах
строку позовної давності та у
відповідності з наявним у справі
розрахунком заборгованість
відповідача складає 9873,09 грн. І саме ця
сума підлягає стягненню з відповідача
на користь позивача.

З огляду на те, що відповідач є
власником та мешкає у квартирі, яка є
невіддільною від будинку, що
знаходився на утриманні та
обслуговуванні МЖБТ «Дом»,
неспроможними є посилання відповідача
та її представника в апеляційній
скарзі на те, що надані позивачем копії
договорів підряду, договорів на
постачання газу, води, акти
приймання-передачі виконаних робіт не
свідчать про отримання послуг
відповідачем, а свідчать тільки про
отримання послуг позивачем. Посиланню
відповідача на неякісне надання послуг
суд дав належну оцінку у мотивувальній
частині рішення. Належні та допустимі
докази неотримання послуг
відповідачем суду не надані.

Чинним рішенням Київського районного
суду м. Одеси від 03 грудня 2013 року (т.2
а.с.160,163,130-133) встановлено відсутність
підстав для визнання недійсними рішень
загальних зборів МЖБТ «Дом»,
оформлених протоколами зборів № 4/05 від
23.05.2005р., № 8/05 від 02.12.2005р., № 1/06 від
10.01.2006р., № 8/06 від 15.09.2006р.. № 3/07 від
20.12.2007р., № 1/08 від 04.04.2008р., № 2/08 від
22.08.2008р., на підставі яких було
встановлено тарифи для оплати послуг
мешканцями будинку, а відтак рішення
зборів є чинними. А тому доводи
відповідача в апеляційній скарзі щодо
неправильності застосування тарифів,
непогодження їх з Одеською міською
радою чи виконавчим комітетом на увагу
не заслуговують.

Враховуючи обставини справи, факт
неодноразового дослідження судами
вищезгаданих протоколів зборів і
надання їм оцінки у судових рішеннях,
колегія суддів погоджується з
обґрунтованістю дослідження судом
першої інстанції належно завірених
копій протоколів зборів МЖБТ «Дом»
(т.1а.с.166-192) без оригіналів, оскільки це
є правом суду, і у суду вони сумніву не
викликали. А тому доводи відповідача
та представника з цього приводу є
неспроможними.

За таких обставин, в межах апеляційного
оскарження, апеляційна скарга ОСОБА_2
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду 1-ої інстанції - зміні,
шляхом зменшення стягнення з
відповідача заборгованості за надані
послуги до 9837,41 грн.

Пропорційно до задоволених позовних
вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути понесені судові витрати по
оплаті судового збору та на ІТЗ
судового процесу у сумі 128,37 грн.

Керуючись ст. ст. 303,307ч.1п.3,309,313-314,316-317,319
ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 28 березня 2014 року змінити.

Позов Молодіжного
житлово-будівельного товариства «Дом»
до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (прож. АДРЕСА_1, ІПН
НОМЕР_1) на користь Молодіжного
житлово-будівельного товариства «Дом»
(код 25915380) заборгованість за
житлово-комунальні послуги в розмірі
9837,41 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (прож. АДРЕСА_1, ІПН
НОМЕР_1) на користь Молодіжного
житлово-будівельного товариства «Дом»
(код 25915380) судові витрати в розмірі
128,37грн.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:
М.В. Процик

Судді: А.П. Заїкін
Л.А. Гірняк