У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,
Фаловської І.М.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
про стягнення боргу, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 6 грудня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Херсонської області
від 13 лютого 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом про солідарне стягнення
з ОСОБА_5, ОСОБА_6 заборгованості у сумі
480 643 грн. 36 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 6 грудня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 13 лютого 2013 року, позов ОСОБА_4
задоволено частково, стягнуто на його
користь з ОСОБА_5 борг у сумі 480 643 грн. 36
коп. Вирішено питання про судові
витрати. В іншій частині позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
в частині відмови в задоволенні його
позовних вимог про стягнення
заборгованості з ОСОБА_6, посилаючись
на неправильне застосування судами у
цій частині норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права.

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору
№ 0 від 6 березня 2007 року
відповідач ОСОБА_5 отримав кредит для
його особистих потреб. Виходячи з
цього, суди дійшли правильного
висновку, на підставі наявних у справі
доказів, про безпідставність доводів
позивача щодо наявності ознак,
передбачених ст. 65 СК України.

Отже, ухвалюючи оскаржувані судові
рішення, суди вірно визначилися з
характером спірних правовідносин і
дійшли обґрунтованого висновку про
наявність підстав для відмови в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості з ОСОБА_6
Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду в цій
частині.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 6 грудня 2012 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 13 лютого 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О., Нагорняк В.А.,
Фаловська І.М.