УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Головуючого Кафідової О.В.,

суддів: Висоцької В.С.,
Касьяна О.П.,

Коротуна
В.М., Ступак О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, треті особи: служба у
справах дітей Олександрійської
міської ради Кіровоградської області,
Олександрійський міський відділ
управління державної міграційної
служби в Кіровоградській області, про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» на рішення
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області від 04 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» звернулось до суду з позовом, у
якому просило в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_4 за кредитним
договором в розмірі 479 393 грн 26 коп.
звернути стягнення на предмет іпотеки -
квартиру АДРЕСА_1, виселити із квартири
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
зобов'язати Олександрійський міський
відділ УМВС України у Кіровоградській
області зняти їх з реєстрації у спірній
квартирі, стягнути з відповідачів 3 441
грн судового збору.

В обґрунтування своїх вимог посилалось
на ті обставини, що 16 липня 2007 року
між банком та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір, за яким відповідач
отримав 15 000 доларів США зі сплатою 15 %
річних за користування ними з кінцевим
терміном повернення до 15 липня 2022 року,
на забезпечення виконання зобов'язань
за яким відповідач передав в іпотеку
банку належну йому квартиру.

Відповідач зобов'язань за кредитним
договором належним чином не виконував
і 1 лютого 2010 року рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області стягнуто з
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь банку 137 570
грн 92 коп. боргу та судові витрати.

Рішення суду відповідачі не виконали і
станом на 12 березня 2013 року сума
заборгованості складає 479 393 грн 26 коп.,
тому позивач просив задовольнити свої
вимоги за рахунок предмета іпотеки.

20 червня 2013 року рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області у задоволенні
позову відмовлено.

04 грудня 2013 року рішенням колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Кіровоградської області рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нове, яким позов задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 16 липня 2007
року, укладеним між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк
Фінанси та Кредит», у розмірі 479 393 грн 26
коп. звернуто стягнення на предмет
іпотеки - квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 74,9 кв.м., житловою - 45,7
кв.м.

Визначено спосіб звернення стягнення
на цю квартиру у порядку ст. 38 Закону
України «Про іпотеку» шляхом надання
банку права продажу предмета іпотеки
від свого імені будь-якій особі
покупцеві.

Визначено початкову ціну предмета
іпотеки для її подальшої реалізації в
розмірі 119 000 грн.

Надано позивачу право підпису договору
купівлі-продажу в якості продавця,
одержання дублікатів
правовстановлюючих документів, в тому
числі технічного паспорту, отримання
витягу з державного реєстру речових
прав на це нерухоме майно, отримання
довідок і документів, що будуть
необхідні для укладення та
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу, доступу до квартири,
власником якої є ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
позивача по 2 580 грн 75 коп.
судового збору.

У задоволенні позову про виселення
відповідачів відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» просить скасувати рішення
апеляційного суду в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
виселення та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким задовольнити їх,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову та частково задовольняючи
позов, суд апеляційної інстанції
виходив із того, що відповідач не
виконує зобов`язання по поверненню
кредитних коштів, що є підставою для
звернення стягнення на предмет іпотеки
у рахунок її погашення.

Банком не дотримано всі умови,
необхідні для виселення відповідачів
із спірної квартири, зокрема, не
направлено письмову вимогу.

Крім того, у квартирі проживають та
зареєстровані неповнолітні
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а суд не вправі
розлучати сім'ю та позбавляти дітей
батьківського піклування у разі їх
виселення, тому ці вимоги не підлягають
до задоволення.

Погодитися з таким рішенням
апеляційного суду в частині відмови у
задоволенні позову про виселення
відповідачів не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду є законним і обґрунтованим,
ухваленим з виконанням усіх вимог
цивільного судочинства, згідно із
законом, на основі повно та всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржуване судове
рішення не відповідає.

Судом встановлено, що 16 липня 2007 року
між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та
ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за
умовами якого банк надав відповідачу 15
000 доларів США зі сплатою 15 % річних за
користування ними та кінцевим терміном
повернення до 15 липня 2022 року.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором в цей же день
відповідач передав в іпотеку банку
належну йому квартиру АДРЕСА_1.

1 лютого 2010 року рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області стягнуто з
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь банку 137 570
грн 92 коп. заборгованості за кредитним
договором.

Станом на 12 березня 2013 року рішення
суду не виконано та сума
заборгованості за кредитним договором
становить 479 393 грн 26 коп.

7 лютого 2013 року банк направив ОСОБА_4
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки, у якому вимагав у
тридцятиденний строк погасити
заборгованість за кредитом.

В цей же день банк направив
відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вимогу
про виселення з квартири, що є
предметом іпотеки на протязі місяця з
дати отримання цієї вимоги та в
добровільному порядку звільнити її.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про
іпотеку", ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
в порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги, а у випадку її невиконання
їх примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Суд апеляційної інстанції не виконав
вимоги процесуального права щодо
повного та всебічного з'ясування
обставин справи та вказавши про те, що у
спірній квартирі проживають та
зареєстровані неповнолітні діти, не
з'ясував, кому належала спірна
квартира на час укладення договору
іпотеки та чи мали діти право
користування нею, а відтак не
перевірив, чи будуть порушені їх права
ухваленням рішення про їх виселення.

Не встановив фактичних обставин
справи, а вказавши про те, що банком
направлялась письмова вимога про
виселення відповідачів, зробив
суперечливий висновок про
недотримання ним цієї умови та ухвалив
передчасне рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог про
виселення.

Невиконання судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
унеможливлює встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, і є
підставою для скасування рішення суду
апеляційної інстанції та направлення
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції, як передбачено
ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно задовольнити частково,
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області від 04 грудня
2013 року в частині відмови у задоволенні
позову про виселення скасувати, а
справу в цій частині направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції,
а в решті рішення апеляційного суду -
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338 ЦПК України
колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» задовольнити
частково, рішення колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області від 04 грудня 2013 року в
частині відмови у задоволенні позову
про виселення скасувати, справу в цій
частині направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

В решті рішення колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області від 04 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. КафідоваСудді:В.С.
Висоцька О.П. Касьян В.М. Коротун О.В.
Ступак