Справа № 412/1097/14-ц
Провадження № 2/412/953/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 травня 2014 року

м.Краснодон Краснодонський
міськрайонний суд Луганської області в
складі головуючого - судді
Рімашевської О.В., при секретарі
Сєріковій Н.М., за участю позивача
ОСОБА_1, представників позивачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника
відповідача Опанасюк О.В, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_5 до Молодогвардійської міської
ради, відділення Виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в м.
Краснодоні, про встановлення факту
проживання однією сім»єю, покладення
обов»язку вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Первинно ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_5
звернулись до суду з позовом, в якому
просили встановити факт їх постійного
проживання з ОСОБА_8 на день його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час судового розгляду справи
від позивача за первинним позовом
ОСОБА_7 надійшла заява про відмову від
позову (а.с.44 )

Ухвалой суду від 09.04.2014 року
провадження у справі за позовом ОСОБА_7
в частині встановлення факту її
спільного проживання з померлим
ОСОБА_8 було закрито на підставі п. 3 ч. 1
ст. 205 ЦПК України (а.с. 45)

Уточнивши свої первинні позовні
вимоги (а.с.46-48), позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом, в
якому просили встановити факт їх
спільного проживання з померлим 24.03.2004
року ОСОБА_8 та просили зобов»язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату одноразової допомоги у зв»язку
із загибеллю на виробництві члена
сім»ї.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримала уточнені вимоги.
Суду пояснила, що з 1995 року вона
перебувала з ОСОБА_8 в зареєстрованому
шлюбі, від якого мали дочку ОСОБА_5.
Позивачі були зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_7 але фактично до 2005
року проживали з ОСОБА_8 за місцем його
реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач вказала, що дитина народилась
із вадами здоров»я, через що вона
перебувала у відпустці по догляду за
дитиною, а її чоловік ОСОБА_8 працював
та забезпечував родину матеріально.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 загинув на
виробництві. Але спочатку вказаний
факт смерті не був визнаний таким, що
пов»язаний із виробництвом; зв»язок
смерті особи із виконанням трудових
обов»язків встановлювався в судовому
порядку, остаточне рішення у справі
було постановлено 04 липня 2012 року.
Рішенням суду смерть ОСОБА_8 була
визнана пов»язаною з виробництвом.
Після складання акту форми Н-1 позивачі
звернулись до Фонду ССНВ із заявою про
виплату соціальної допомоги у зв»язку
із смертю члена сім»ї, але у виплаті
було відмовлено. Позивач вказує, що в 2007
році вона повторно уклала шлюб, але
вважає, що має право на отримання
соціальної допомоги, оскільки на день
смерті ОСОБА_8 вона перебувала з ним в
зареєстрованому шлюбі, вони проживали
однією сім»єю, вона та дочка були
членами сім»ї померлого.

Представники позивачів в
судовому засіданні підтримали
заявлені уточнені вимоги. Вказали, що
позивачі мають право на отримання
соціальних виплат, передбачених ст. 34
ЗУ ««Про загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності»», оскільки вони були
членами сім»ї померлого. Також
зазначили, що підстави для звернення до
Фонду ССНВ з»явились у позивачів лише
після набуття чинності рішенням суду,
яким смерть ОСОБА_8 була визнана
пов»язаною з виробництвом.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнала. Не
заперечує, що станом на 2004 рік позивач
ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_8, співпозивач ОСОБА_5 є
дочкою померлого ОСОБА_8 Спочатку
смерть особи не була визнана такою, що
пов»язана з виробництвом, акт форми Н-1
не складався. У квітні 2012 року набуло
чинності рішення суду, за яким факт
смерті ОСОБА_8 був пов»язаний з
виробництвом, компетентні органи було
зобов»язано скласти акт форми Н-1.
Після складення акту мати померлого
ОСОБА_7 та позивачі звернулись до Фонду
ССНВ із заявами про отримання допомоги
у зв»язку з загибеллю члена сім»ї. При
цьому постраждалий був зареєстрований
разом із матір»ї - ОСОБА_7, хоча
перебував в зареєстрованому шлюбі та
мав дитину. Фондом було відмовлено у
виплати соціальної допомоги у зв»язку
з наявністю спору про право. Також
представник відповідача вказує на те,
що на момент звернення із заявою до
Фонду ССНВ в 2013 році позивач ОСОБА_1
перебуває в іншому зареєстрованому
шлюбі, тобто втратила статус члена
сім»ї загиблого на виробництві.
Вважає, що через це позивачі не мають
право на отримання соціальної
допомоги, оскільки не є членами сім»ї
загиблої особи.

Представник відповідача
Молодогвардійської міської ради в
судове засідання не з»явився, надав
заяву про визнання позову, просив
розглядати справу за його відсутності.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_9 пояснила, що є сусідкою
ОСОБА_7 Підтвердила, що позивач ОСОБА_1
була дружиною сина ОСОБА_7 - ОСОБА_8 У них
була дочка ОСОБА_5. Сім»я проживала за
адресою АДРЕСА_1; проживали вони там з
дати реєстрації шлюбу до загибелі
ОСОБА_8 на шахті. Вони вели спільне
господарство, виховували дочку, не
сварились; ОСОБА_1 доглядала дитину, а
ОСОБА_8 працював та забезпечував
родину.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є
матір»ю ОСОБА_8, позивач ОСОБА_1 її
колишня невістка, а позивач ОСОБА_5 - її
онука. Підтвердила, що після одруження
в 1995 році подружжя сина проживало в її
квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Крім
сім»ї сина, у вказаній квартирі
проживала вона та її молодший син.
Підтвердила, що на день загибелі ОСОБА_8
позивачі проживали з ним однією сім»єю,
вели спільне господарство, мали
спільний бюджет, разом виховували та
доглядали дитину. Похованням ОСОБА_8
займалась ОСОБА_1 - оформлювала
документи, отримувала допомоги.
Спочатку смерть ОСОБА_8 не визнавалась
пов»язаною з виробництвом, тому вона,
разом з іншими постраждалими,
зверталась до суду. Судовий розгляд
справи зайняв дуже тривалий час.
Остаточне рішення у справі було
постановлено в квітні 2012 року; на
підставі судового рішення був
складений акт форми Н-1, що є підставою
для отримання від Фонду ССНВ допомоги.
Але у виплаті допомоги було відмовлено
з надуманих підстав.

Суд, вислухавши сторони,
пояснення свідків, дослідивши
письмові матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, дійшов до наступного.

Відповідно до ст.15 ЦПК України
розгляд даної справи належить до
компетенції суду.

За ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Судом встановлено, що 04.03.1995 року
ОСОБА_8 уклав шлюб з ОСОБА_1; подружжя
набуло прізвище «ОСОБА_1» (а.с.9). ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_8 та ОСОБА_1
(а.с.8). Згідно відміткою в паспорті
ОСОБА_8, він з 1999 року був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1;
квартира належить матері ОСОБА_8 -
ОСОБА_7, вона також зареєстрована за
вказаною адресою (а.с.4).

Згідно з довідкою ТОВ «Зеніт Т-2»
ОСОБА_1 з 1977 року по 2007 рік була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7; за
вказаною адресою також зареєстрована і
її дочка ОСОБА_5 (а.с.8)

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11). Після
смерті ОСОБА_8 його дружина ОСОБА_1
09.08.2007 року уклала шлюб з ОСОБА_1 та
змінила прізвище з «Коростельова» на
«Зубенко» (а.с.10)

Таким чином суд вважає доведеним
факт того, що позивач ОСОБА_1 з 04.03.1995
року по день смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2
перебувала з ним в зареєстрованому
шлюбі. Позивач ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 є
дочкою ОСОБА_8 та ОСОБА_1.

Факт спільного проживання ОСОБА_1,
ОСОБА_5 з ОСОБА_8 до дня його смерті
підтверджується актом обстеження умов
проживання від 24.01.2014 року, згідно з
яким за адресою АДРЕСА_1 були
зареєстровані: ОСОБА_7, ОСОБА_8, також
проживали без реєстрації ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 (а.с.11).

Також факт спільного проживання
позивачів з ОСОБА_8 підтверджують
допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_9 та ОСОБА_7, які підтвердили факт
проживання позивачів з ОСОБА_8 однією
сім»єю до дня його смерті, ведення
спільного господарства, наявності
взаємних прав та обов»язків в сім»ї. У
суду немає підстав ставити під сумнів
пояснення свідків, оскільки свідки
давали пояснення під присягою, свідок
ОСОБА_9 не зацікавлена у наслідках
розгляду справи, свідок ОСОБА_7 є
матір»ю померлого ОСОБА_8 Пояснення
свідків не суперечать матеріалам
справи та поясненням позивача.

Також суд враховує положення ст. 3
Сімейного кодексу України щодо підстав
утворення сім»ї та приймає до уваги, що
позивач ОСОБА_1 з 1995 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 до дня
його смерті; позивач ОСОБА_5 є
неповнолітньою дочкою померлого
ОСОБА_8

Судом встановлено, що причини
смерті ОСОБА_8 були предметом
досудового розслідування в межах
порушеної кримінальної справи та
судового слідства в межах цивільного
судочинства. Рішенням колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Луганської області
від 04.07.2012 року було встановлено, що
смерть ОСОБА_8 пов»язана з
виробництвом, скасований акт про
нещасний випадок невиробничого
характеру, зобов»язано скласти акт
форми Н-1. На підставі рішення суду
06.11.2012 року був затверджений акт форми
Н-1 № 5, за яким нещасний випадок, що
стався ІНФОРМАЦІЯ_2 на СП
«Шахтоуправління «Молодогвардійське»
шахта ім.. 50-річчя СРСР » ПАТ
«Краснодонвугілля», внаслідок якого
загинув ОСОБА_8, був визнаний
пов»язаним з виробництвом

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
відділення ВД Фонду ССНВ України в м.
Краснодоні з приводу отримання
соціальних виплат, встановлених ст.. 34
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (а.с.22). Відповідачем
була надана відповідь про відмову у
призначенні разової допомоги у зв»язку
з тим, що виник спір про право на
страхову виплату (а.с.21)

Вказане свідчить, що між
сторонами виник спір з приводу
наявності у позивачів права на
отримання соціальних виплат,
встановлених ст.. 34 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Спірні правовідносини
регулюються положеннями Сімейного
Кодексу України та Законом України
«Про загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Відповідно до ст.. 15 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
страхування від нещасного випадку
здійснює Фонд соціального страхування
від нещасних випадків - некомерційна
самоврядна організація, що діє на
підставі статуту, який затверджується
її правлінням. Статтею 18 зазначеного
Закону встановлено, що робочими
органами виконавчої дирекції Фонду є
її управління в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, відділення в районах і
містах обласного значення. Робочі
органи виконавчої дирекції Фонду є
юридичними особами, мають самостійні
кошториси, печатку із зображенням
Державного Герба України та своїм
найменуванням.

Тобто відділення ВД Фонду ССНВ
України в м. Краснодоні є належним
відповідачем по справі.

Згідно з ч. 7 ст. 34 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», у разі смерті
потерпілого внаслідок нещасного
випадку або професійного
захворювання розмір одноразової
допомоги його сім'ї повинен бути не
меншим за п'ятирічну заробітну плату
потерпілого і, крім того, не меншим за
однорічний заробіток потерпілого на
кожну особу, яка перебувала на його
утриманні, а також на його дитину, яка
народилася протягом не більш як
десятимісячного строку після смерті
потерпілого.

Частинами 2, 4 ст. 3 Сімейного
Кодексу України встановлено, що сім»ю
складають особи, які спільно
проживають, пов»язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов»язки. Сім»я створюється на
підставі шлюбу, кровного споріднення,
усиновлення, а також на інших
підставах, не заборонених законом і
таких, що не суперечать моральним
засадам суспільства.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивач ОСОБА_1 з
померлим ОСОБА_8 перебувала у
зареєстрованому шлюбі до дня його
смерті; позивач ОСОБА_5 є дочкою
померлого. В судовому засіданні
встановлено, що померлий ОСОБА_8 до дня
своєї загибелі спільно проживав з
позивачами за адресою: АДРЕСА_1, вони
були пов»язані спільним побутом, мали
спільний бюджет, взаємні права та
обов»язки, що підтвердили допитані в
судовому засіданні свідки, пояснення
яких є узгодженими та повними, не
суперечать іншим матеріалам справи, і
у суду немає підстав не приймати їх до
уваги. Також в судовому засіданні був
підтверджений факт наявності у
позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_8 взаємних
прав та обов»язків, оскільки допитані в
судовому засіданні свідки підтвердили,
що подружжя ОСОБА_8 разом виховували та
здійснювали догляд за дитиною, яка має
вади здоров»я, здійснювали ремонти в
квартирі, разом проводили дозвілля.
Також свідки підтвердили, що у
подружжя ОСОБА_8 був спільний бюджет,
який складався із заробітку ОСОБА_8, і
який витрачався на спільні потреби
сім»ї.

Посилання представника
відповідача на те, що в теперішній час
позивач ОСОБА_1 має іншу сім»ю, тому
позивачі втратили право на отримання
допомоги, суд оцінює критично, оскільки
аналіз положень ст. 34 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» дозволяє зробити
висновок, що право на отримання
допомоги в разі смерті постраждалого
мають право особи, які були членами
його сім»ї на день його смерті. В суді
встановлено, що на день смерті ОСОБА_8
позивачі були членами його сім»ї. Те,
що факт смерті постраждалого був
пов»язаний із виробництвом лише в 2012
році, не є провиною позивачів. За умови,
що факт смерті постраждалого був
визнаний таким, що пов»язаний з
виробництвом, суд вважає, що право на
соціальні виплати позивачі мають саме
з моменту смерті постраждалої особи.
Також суд враховує, що після смерті
чоловіка шлюб ОСОБА_1 було припинено,
тому суд вважає, що її повторний шлюб в
2007 році не позбавляє її права на
отримання соціальної допомоги, на яку
вона та її дочка мали право в 2004 році.

Також суд не приймає до уваги
посилання представника відповідача на
ст. 40 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», оскільки в даній
статті визначений порядок призначення
щомісячних страхових виплат, тоді як п.
7 ст. 34 вказаного Закону встановлена
разова соціальна допомога..

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд вважає, що позивачами та їх
представниками в повному обсязі
доведено обґрунтованість заявлених в
уточненому позові вимог.

На підставі наведеного позивачі,
згідно з вимогами ч. 2 ст. 3 Сімейного
Кодексу України, були членом сім»ї
померлого ОСОБА_8, їх право на
отримання одноразової допомоги в
розмірі п»ятирічного заробітку
загиблого члена сім»ї, встановлене п. 7
ст. 34 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» порушене відповідачем
та підлягає судовому захисту і за таких
обставин позов підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Оскільки відповідач звільнений
від сплати судових витрат, витрати по
розгляду справи в суді необхідно
віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.. ст.. 10,11,50,60,61,88, 256 ЦПК
України, ст. 3 Сімейного Кодексу
України, ст..ст. 15,18, 21,28,33,34 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, що спричинили
втрату працездатності», суд

В И Р
І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_5 до Молодогвардійської міської
ради, відділення Виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в м.
Краснодоні, про встановлення факту
проживання однією сім»єю, покладення
обов»язку вчинити певні дії -
задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт проживання
однією сім»єю ОСОБА_1 , ОСОБА_5 з ОСОБА_8
за адресою: АДРЕСА_1, з 1995 року до
моменту загибелі ОСОБА_8, а саме до 26
лютого 2004 року.

Зобов»язати Відділення
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Краснодоні призначити
та виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_5, як
членам сім»ї загиблого ОСОБА_8
одноразову допомогу, встановлену п. 7
ст. 34 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, що спричинили втрату
працездатності» в розмірі
п»ятирічного заробітку ОСОБА_8.

Повний текст рішення складений 12
травня 2014 року.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з моменту проголошення рішення в
Апеляційний суд Луганської області
через Краснодонський міськрайонний
суд Луганської області.

Суддя
О.В.
Рімашевська