Справа № 638/8459/13-ц
Провадження № 2/638/1493/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова, у
складі:

головуючого судді - Цвіри Д.М.,

секретаря судових засідань - Надьон
Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів у розмірі 2000 гривень
щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що є батьком ОСОБА_3, яка є
його єдиною донькою. Позивач виховував
відповідача, забезпечив її навчання у
вищому навчальному закладі та
утримував до останніх кількох років.
Після смерті дружини позивача,
відносини між ним та донькою
погіршились, остання вийшла заміж за
чоловіка, який погано ставиться до
позивача. Відповідач разом з чоловіком
позбавили позивача житла та достойного
життя. Через похилий вік, хвороби та
нервові зриви, позивач більше не може
здійснювати підприємницьку діяльність
та не має доходу, який би надавав йому
можливість забезпечити проживання.

Оскільки позивач є непрацездатним за
віком, отримує пенсію, яка не надає йому
можливості забезпечити навіть
мінімальних потреб, а відповідач
здійснює підприємницьку діяльність,
отримує достатній дохід та не має
підстав які б звільняли її від сплати
аліментів, позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву в якій зазначив, що
позові вимоги підтримує в повному
обсязі, справу просить розглядати за
його відсутністю.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, надала суду письмові
пояснення в яких виклала, що до 2010 р.
дбала про утримання свого батька, доки
мала таку можливість. У 2010 р. по
особистим мотивам, які містили корисні
цілі, батько пішов з сімейного будинку,
чим припинив будь-яку можливість
проявляти до нього турботу. Незважаючи
на вмовляння та пропозиції мирової
угоди, повертатись батько не бажає,
мешкає зі своєю співмешканкою в Росії
та 4 роки звертається з позовами до суду
з метою завдати матеріальні збитки
сім*ї відповідача та виселити їх з
дітьми з будинку. Відповідач не
заперечує надавати позивачу
матеріальну допомогу, проте
враховуючи, що у останнього у власності
є чотири автомобілі, ? частина будинку
за адресою: АДРЕСА_1, будинок за адресою:
АДРЕСА_2, він здійснює підприємницьку
діяльність, має співмешканку, яка
доглядає за ним, відповідач вважає, що
її батько не потребує матеріальної
допомоги. З боку позивача мали місце
неодноразове звернення до суду з
позовами до відповідача. Крім того,
відповідач зазначила, що другий рік не
здійснює підприємницьку діяльність, а
доглядає за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1, а з
середини 2013 р. у неї відсутній
підприємницькій дохід. Враховуюче
обставини, які склались, відповідач не
заперечує надавати позивачу
матеріальну допомогу у вигляді різниці
між його пенсією та прожитковим
мінімум. Справу відповідач просила
розглядати за її відсутністю.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є не
працездатними і потребують
матеріальної допомоги.

З Витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про державну
реєстрацію народжень відповідно до
статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу
України № 3 від 13.04.2013 р.
вбачається, що позивач ОСОБА_2 є батьком
відповідача ОСОБА_3

Відповідно до інформації управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова від
17.02.2014 р. відповідач пенсію не отримує,
але отримує допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі мінімальної заробітної
плати загальною сумою 6953 грн. з 01.07.2013 р.

З відомостей Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області від 25.03.2014 р. вбачається, що
відповідач в період з 01.10.2013 р. по 31.12.2013
р. здійснювала підприємницьку
діяльність на загальній системі
оподаткування. Згідно наданої до ДПІ
Дзержинського району м. Харкова
Харківської області ДПС податкової
декларації про майновий стан і доходи
за період з 01.10.2013 р. по 31.12.2013 р. сума
загального оподаткування доходу
отриманого від провадження
господарської діяльності відсутня.

Враховуючи, що позивачем не доведено,
що він потребує матеріальної допомоги,
а відповідач крім допомоги по догляду
за дитиною іншого доходу не має, суд
дійшов висновку про необхідність
відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст. 202 Сімейного Кодексу
України, ст.ст. 208,209,212-215 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ
:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду у 10
денний строк з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя -
Д.М.Цвіра