РІШЕННЯ

іменем України

«15» січня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

за участі відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із
даним позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що від шлюбу із
відповідачем має неповнолітню дитину
- доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
мешкає разом із позивачем та
перебуває на її утриманні. Як
зазначається позивачем при зверненні
до суду відповідач не приймає участі у
вихованні дитини, ухиляється від
утримання дитини, не піклується про її
здоров'я, фізичний, духовний та
моральний розвиток, у зв'язку з чим у
позові й заявлено вимогу про стягнення
з відповідача на користь позивача
аліментів на утримання дитини до
досягнення нею повноліття в розмірі 1/4
частини від заробітку (доходу)
відповідача.

У судовому засіданні позивач
вимоги позову підтримала повністю,
надала пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві, просила
суд повністю задовольнити поданий
позов.

Відповідач позов не визнав,
полагався на розсуд суду при його
розв'язанні, повідомив, що не працює та
не має у зв'язку з цим змоги сплачувати
аліменти на неповнолітню дитину.

Заслухав пояснення осіб, які
беруть участь у справі, та
дослідивши докази в межах заявлених
вимог згідно ст. 11 ЦПК України, дійшов
до висновку про наявність підстав для
задоволення позову частково, виходячи
з наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та
яка набула чинності для України 27.09.1991
р., батько або (і) інші особи, що
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Разом з тим,
відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції
України та за ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
Амур-Нижньодніпровським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області складено
відповідний актовий запис та видано
свідоцтво, відповідно до якого сторони
у цій справі є батьками
неповнолітньої, яка мешкає разом із
матір'ю та перебуває на її утриманні.

Дитина має захворювання на ДЦП,
двійну гемиплегію, затримку
психомоторного розвитку,
симптоматичну епілепсію в стадії
ремісії.

Оскільки обов'язок по утриманню
дитини є безумовним, виникає в
результаті народження дитини з моменту
її народження та покладається законом
рівною мірою на обох батьків, не
пов'язаний із матеріальним становищем
особи, до якої заявлено
матеріально-правову вимогу про
стягнення аліментів, вбачаються усі
підстави для присудження до стягнення
з відповідача на користь позивача
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини до досягнення нею повноліття.

Разом з тим, при вирішенні питання
щодо розміру аліментів та частково
задовольняючи позов, суд виходить з
того, що відповідач не працює, через що
відсутні підстави для визначення
розміру аліментів у частці від
заробітку та розмір аліментів
визначається судом в твердій грошовій
сумі (ч. 3 ст. 181, ст. 184 СК України).

Щодо заперечень відповідача, то
вони н є слушними, оскільки відсутність
грошових коштів не звільняє особу від
виконання батьківського обов'язку та
відповідач у зв'язку з сукупністю
фізичних, розумових та емоційних
можливостей з урахуванням обраної
спеціальності (зварювальник) має
змогу та повинен працювати та
виконувати роботу визначеного змісту,
обсягу і якості для поліпшення свого
матеріального становища.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову; на виконання п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне виконання
рішення в межах суми платежу за один
місяць.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
приписів ч. 3 ст. 88 та ст.. 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, ч. 3 ст. 88,
ст.ст. 212, 214-215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини задовольнити
частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1 000,00 грн. щомісяця, які
підлягають індексації відповідно до
закону, починаючи проводити
стягнення з 04.11.2013 р. та до досягнення
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Рішення суду у частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
дохід держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
судові витрати, пов'язані зі сплатою
витрат на правову допомогу, в розмірі
450,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя