Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/1011/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08.04.2014
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області у складі
головуючого судді А.А.Надопта, при
секретарі С.С.Онисько, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м.Виноградів цивільну справу за
позовом Моторне(транспортне) страхове
бюро України до ОСОБА_1 про
відшкодування в порядку регресу
витрат, пов"язаних з регламентною
виплатою,

В С Т А Н О В
И В :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_1, про відшкодування в
порядку регресу витрат, пов"язаних з
регламентною виплатою.

Вимоги позову мотивовано тим, що 07
жовтня 2010 року в м. Виноградів на вул.
Комунальна, з вини відповідача ОСОБА_1,
який керував автомобілем «ВАЗ» з
державними номерними знаками НОМЕР_2,
була скоєна дорожньо-транспортна
пригода.

Вина відповідача у скоєнні
вищезазначеної ДТП підтверджується
постановою Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 22.10.2010
року за №3-2890/10.

В результаті зазначеної ДТП був
пошкоджений автомобіль «Вольво» з
номерними знаками НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2

Відповідно до Висновну експертного
автотоварознавчого дослідження №2739/д
від 10 листопада 2010 року, складеного
судовим експертом Фізером С.А.,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля Вольво, становить 58364,65 грн.
Ринкова вартість автомобіля на момент
пошкодження 07.10.2010 р. становить 24711,92
грн. Вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля
«Вольво», становить 24711,92 грн. Згідно з
висновкам експертного
автотоварознавчого дослідження 32773/д
від 21 лютого 2011 р., складеного судовим
експертом Фізером С.А., відновлення
пошкодженого в результаті ДТП
автомобіля Вольво є економічно
недоцільним, а ймовірна вартість
утилізації цього автомобіля складає
5536,93 грн.

Зазначена шкода особисто винуватцем
ДТП не була відшкодована потерпілій
особі. На дату скоєння цієї пригоди
відповідач ОСОБА_1, не мав чинного
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової' відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих, відшкодовує шкоду
на умовах., визначених Законом, у разі
її заподіяння транспортним засобом,
власник якого не застрахував свою
цивільно- правову відповідальність,
крім шкоди, заподіяної транспортному
засобу, який не відповідає вимогам
пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та
майну, яке знаходилося в такому
транспортному засобі.

Згідно зі ст. 22 Закону, МТСБУ
відшкодовує у встановленому Законом
порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна життю, здоров'ю та майну
третіх осіб під час ДТП.

Потерпілий ОСОБА_2 з метою отримання
відшкодування звернувся до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України далі - МТСБУ) з відповідною
заявою, до якої було

додано копію полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №ВЕ/2672б72
терміном дії з 10.07.2010 року до 09.07.2011 року.

У зв'язку з настанням події,
передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону,
МТСБУ здійснило регламентну виплату
потерпілій особі в розмірі 19624,99 грн.,
згідно платіжного доручення № 1396 від 04
квітня 2011 року, що складає різницю між
вартістю транспортного засобу
«Вольво», реєстраційний номер НОМЕР_1,
до ДТП і після пошкодження.

28.04.2011 року позивач МТСБУ звернувся до
відповідача ОСОБА_1 з листом про
компенсацію в добровільному порядку
витрат, понесених позивачем у зв'язку з
проведенням регламентної виплати
потерпілому.

На даний час в добровільно порядку
відповідачем не компенсовано витрати
позивачу, а тому позивач просить суд
стягнути понесені ним витрати в
розмірі 19624 грн.99 коп.

Представник позивача МТСБУ, будучи
належним чином в судове засідання не
з»явився, однак при подачі позову
просив суд справу розглянути за його
відсутності.

Відповідач ОСОБА_1, який належним чином
повідомлений про день і час розгляду
справи, і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, в
судове засідання не з"явився. Справа
підлягає розгляду в порядку ст. 224 ЦПК
України.

Так, оцінка зібраних по справі доказів
має здійснюватися за правилами,
передбаченими ст.212 ЦПК України з
врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК
України. У відповідності до вимог
ст.ст.10,11,60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень. Суд розглядає
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до вимог цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що 07
жовтня 2010 року в м. Виноградів на вул.
Комунальна, з вини відповідача ОСОБА_1,
який керував автомобілем «ВАЗ» з
державними номерними знаками НОМЕР_2,
була скоєна дорожньо-транспортна
пригода.

Вина відповідача у скоєнні
вищезазначеної ДТП підтверджується
постановою Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 22.10.2010
року за №3-2890/10 (а.с.2).

В результаті зазначеної ДТП був
пошкоджений автомобіль «Вольво» з
номерними знаками НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2

Відповідно до Висновну експертного
автотоварознавчого дослідження №2739/д
від 10 листопада 2010 року, складеного
судовим експертом Фізером С.А.,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля Вольво, становить 58364,65 грн.
Ринкова вартість автомобіля на момент
пошкодження 07.10.2010 р. становить 24711,92
грн. Вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля
«Вольво», становить 24711,92 грн.(а.с.5-6).
Згідно з висновкам експертного
автотоварознавчого дослідження 32773/д
від 21 лютого 2011 р., складеного судовим
експертом Фізером С.А., відновлення
пошкодженого в результаті ДТП
автомобіля Вольво є економічно
недоцільним, а ймовірна вартість
утилізації цього автомобіля складає
5536,93 грн.(а.с.7-8).

Зазначена шкода особисто винуватцем
ДТП не була відшкодована потерпілій
особі. На дату скоєння цієї пригоди
відповідач ОСОБА_1, не мав чинного
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової' відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих, відшкодовує шкоду
на умовах., визначених Законом, у разі
її заподіяння транспортним засобом,
власник якого не застрахував свою
цивільно- правову відповідальність,
крім шкоди, заподіяної транспортному
засобу, який не відповідає вимогам
пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та
майну, яке знаходилося в такому
транспортному засобі.

Згідно зі ст. 22 Закону, МТСБУ
відшкодовує у встановленому Законом
порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна життю, здоров'ю та майну
третіх осіб під час ДТП.

Потерпілий ОСОБА_2 з метою отримання
відшкодування звернувся до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України далі - МТСБУ) з відповідною
заявою, до якої було додано копію
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №ВЕ/2672б72 терміном дії з 10.07.2010
року до 09.07.2011 року (а.с.3-4).

У зв'язку з настанням події,
передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону,
МТСБУ здійснило

регламентну виплату потерпілій особі в
розмірі 19624,99 грн., згідно платіжного
доручення № 1396 від 04 квітня 2011 року, що
складає різницю між вартістю
транспортного засобу «Вольво»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, до ДТП і
після пошкодження.

Ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа,
яка відшкодувала шкоду завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2
ст.38 Закону МТСБУ після сплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до власника,
водія транспортного засобу, який
спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, який не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність,
крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13
Закону.

28.04.2011 року позивач МТСБУ звернувся до
відповідача ОСОБА_1 з листом про
компенсацію в добровільному порядку
витрат, понесених позивачем у зв'язку з
проведенням регламентної виплати
потерпілому (а.с.10).

На даний час в добровільно порядку
відповідачем не компенсовано витрати
позивачу, а тому позивач просить суд
стягнути понесені ним витрати в
розмірі 19624 грн.99 коп.

Так, відповідно до ч.2 ст.16 ЦК
України способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: 1)
визнання права; 2) визнання правочину
недійсним; 3) припинення дії, яка
порушує право; 4) відновлення становища,
яке існувало до порушення; 5) примусове
виконання обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Абзацом 2 ч.2 ст.16 ЦК України
передбачено, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ст.58 ЦПК України належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень. Суд не бере
до розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Дослідивши вказані вище докази в
судовому засіданні та оцінивши їх
належність, суд вважає, що дані докази
містять вичерпну інформації щодо
обставин, які мають значення для
вирішення даної справи.

Оцінивши у відповідності до ст.212 ЦПК
України належність, допустимість і
достовірність кожного, наданого
позивачем доказу окремо, а також
достатність і взаємний зв"язок доказів
у їх сукупності, суд обгрунтовано
дійшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Суд також вважає, що судові витрати по
справі, які поніс позивач, слід
стягнути з відповідача, оскільки
відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалене
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати. В даному
випадку відповідно до платіжного
дорученя за №31360 від 28.01.2014р. а.с.11
позивач сплатив 243,60 грн. судового збору
та 2000 грн. витрат на правову допомогу,
згідно Контракту від 19.12.2012 року
(а.с.13-15).

Керуючись ст.ст. 10, 27, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215,
218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканця АДРЕСА_1 (дані про ІПН в
матеріалах справи відсутні) на користь
Моторного (транспортне страхового бюро
України), 02002, м.Київ, Русанівський
бульвар 8, п/р 871 в Укрексімбанку м.
Київ, МФО 322313, ідент.код

21647131, кошти в розмірі понесених витрат:
19624 грн.99 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканця АДРЕСА_1 (дані про ІПН в
матеріалах справи відсутні) на користь
Моторного (транспортне страхового бюро
України), 02002, м.Київ, Русанівський
бульвар 8, п/р 871 в Укрексімбанку м.
Київ, МФО 322313, ідент.код 21647131, судові
витрати в розмірі 243 грн.60 коп. та 2000 грн.
витрат на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте
Виноградівським районним судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10-ти днів з дня отримання його
копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Закарпатської
області протягом 10-ти днів з дня його
винесення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта