РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16694/13-ц

пр. № 2/759/573/14

28 травня 2014 року

м. Київ

Святошинський районний суд м.
Києва у складі головуючого судді
Ключника А.С. за участю секретарів
Івченко В.П., Борисенко А.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні, в залі
судових засідань цивільну справу за
позовом ПАТ «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.10.2013 року звернувся до суду з
позовом до відповідачів про солідарне
стягнення заборгованості в сумі 51881,99
грн., що виникла за кредитним договором
№ 180 від 24.11.2006 року.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що між позивачем та
відповідачем - 1 ОСОБА_1 24.11.2006 року було
укладено кредитний договір № 180.
Відповідно до умов кредитного договору
відповідач -1 отримав у ПАТ «КРЕДОБАНК»
кредит в сумі 29637,00 доларів США., строком
користування до 01.11.2013 року зі сплатою
12,5% річних за користування кредитом.

Відповідно до п.4.1. кредитного договору,
позичальник зобов'язався повернути
банку кредит у повному обсязі в порядку
і терміни передбачені цим договором
(п.2.1., 3.9.) та/або додатками до нього.

Повернення суми кредиту, здійснюється
щомісячно рівними частинами по 353,00
долари США не пізніше останнього
робочого дня поточного місяця, якщо
інше не передбачено цим договором
та/або додатками до нього.

Відповідно до п.5.1. договору за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань позичальник, крім
відшкодування збитків, сплачує пеню в
розмірі подвійної процентної ставки,
вказаної в п.3.2. цього договору, але не
менше однієї гривні за кожний день
прострочення.

Пунктом 5.2. договору встановлено, що за
невиконання взятих на себе зобов'язань
по поверненню кредиту позичальник,
крім сплати пені відшкодовує банку
заподіяні збитки в повному обсязі, в
тому числі й упущену вигоду.

За невиконання та/або неналежне
виконання позичальником п.9.2.2.
договору, останній зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 1% від
розміру фактичної кредитної
заборгованості на день сплати штрафу
(п.5.3. договору).

24.11.2006 року між позивачем та ОСОБА_1 було
укладено договір застави (а.с. 17-20).

Для забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_1 за кредитним договором, між ПАТ
«КРЕДОБАНК» та ОСОБА_2, 24.11.2006 року було
укладено договір поруки, за яким
поручитель поручився перед
позичальником за виконання ОСОБА_1
зобов'язань по поверненню грошових
коштів, у разі невиконання боржником-1
зобов'язань по поверненню грошових
коштів, забезпеченому договором поруки
від 24.11.2006 року, поручитель відповідає
перед позичальником як солідарний
боржник.

ПАТ «КРЕДОБАНК» у повному обсязі
виконав свої зобов'язання перед
позичальником надавши йому кредитні
кошти.

В порушення умов кредитного
договору та чинного законодавства
України відповідачі не виконують взяті
на себе зобов'язання за кредитним
договором.

Станом на 13.08.2013 року загальна
сума заборгованості відповідача - 1
перед позичальником становить 51881,99
грн.

Банк неодноразово надсилав вимогу
відповідачам про необхідність
виконання зобов'язань, проте в
установлений строк заборгованість за
кредитом повернута не була.

Таким чином, позивач свої зобов'язання
за кредитним договором виконав
повністю, у відповідності до умов
кредитного договору, а відповідачі не
виконали свої зобов'язання перед
Банком.

У судовому засідання 28.05.2014 року
представник позивача Григорєв О.В.
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, з підстав викладених у позовній
заяві.

Відповідачі до суду вчетверте не
з'явились, про день та час розгляду
справи були належним чином повідомлені
(а.с. 69, 70, 73, 75, 82, 84, 87, 88, 89), про причини
своєї неявки судові не повідомили, а
тому суд вважає за можливе слухати
справу у їх відсутності за наявними у
справі доказами, ухваливши по справі за
згодою представника позивача та
відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України,
заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
письмові докази, дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно до статей 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення про договір
позики.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Статтею 629 ЦК України визначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором
боржника за виконання ним свого
обов'язку. Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

У відповідності до ч.1 ст. 554 ЦК
України, у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

У відповідності до ч.2 ст. 554 ЦК
України, поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Абзацом 2 п.2 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних i кримінальних
справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» роз'яснено,
що Договір поруки має додатковий
(акцесорний) до основного зобов'язання -
кредитного договору - характер і
укладається саме для забезпечення
виконання останнього, а поручитель
згідно з частиною першою статті 554 ЦК
України відповідає перед кредитором,
за загальним правилом, солідарно із
позичальником, якщо договором поруки
не встановлено його додаткову
(субсидіарну) відповідальність.
Неможливість окремого розгляду цих
договорів може бути пов'язана, зокрема,
із визначенням суми заборгованості,
способу виконання зобов'язання та
іншими умовами договорів.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем - 1 ОСОБА_1 24.11.2006 року було
укладено кредитний договір № 180 (а.с.
14-16). Відповідно до умов кредитного
договору відповідач -1 отримав у ПАТ
«КРЕДОБАНК» кредит в сумі 29637,00 доларів
США., строком користування до 01.11.2013
року зі сплатою 12,5% річних за
користування кредитом.

Відповідно до п.4.1. кредитного договору,
позичальник зобов'язався повернути
банку кредит у повному обсязі в порядку
і терміни передбачені цим договором
(п.2.1., 3.9.) та/або додатками до нього.

Відповідно до п.5.1. договору за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань позичальник, крім
відшкодування збитків, сплачує пеню в
розмірі подвійної процентної ставки,
вказаної в п.3.2. цього договору, але не
менше однієї гривні за кожний день
прострочення.

Пунктом 5.2. договору встановлено, що за
невиконання взятих на себе зобов'язань
по поверненню кредиту позичальник,
крім сплати пені відшкодовує банку
заподіяні збитки в повному обсязі, в
тому числі й упущену вигоду.

За невиконання та/або неналежне
виконання позичальником п.9.2.2.
договору, останній зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 1% від
розміру фактичної кредитної
заборгованості на день сплати штрафу
(п.5.3. договору).

Для забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_1 за кредитним договором, між ПАТ
«КРЕДОБАНК» та ОСОБА_2, 24.11.2006 року було
укладено договір поруки, за яким
поручитель поручився перед
позичальником за виконання ОСОБА_1
зобов'язань по поверненню грошових
коштів, у разі невиконання боржником-1
зобов'язань по поверненню грошових
коштів, забезпеченому договором поруки
від 24.11.2006 року, поручитель відповідає
перед позичальником як солідарний
боржник (а.с. 21).

24.11.2006 року між позивачем та ОСОБА_1 було
укладено договір застави (а.с. 17-20).

ПАТ «КРЕДОБАНК» у повному обсязі
виконав свої зобов'язання перед
позичальником надавши йому кредитні
кошти.

В порушення умов кредитного
договору та чинного законодавства
України відповідачі не виконують взяті
на себе зобов'язання за кредитним
договором, у зв'язку з чим станом на
13.08.2013 року загальна сума
заборгованості відповідача - 1 перед
позичальником становить 51881,99 грн. (а.с.
6-9 - розрахунок заборгованості).

Банк неодноразово надсилав вимогу
відповідачам про необхідність
виконання зобов'язань, проте в
установлений строк заборгованість за
кредитом повернута не була.

Уклавши з позивачем зазначений
кредитний договір та отримавши грошові
кошти на умовах повернення,
строковості та платності відповідачі
порушили свої договірні зобов'язання,
що призвело до виникнення
заборгованості у розмірі 51881,99 грн., яку
суд вважає за необхідне стягнути
солідарно з відповідачів на користь
позивача.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Таким чином, на користь позивача з
відповідачів підлягає стягненню сума
судового збору у розмірі 518,82 грн.
сплачена позивачем згідно платіжних
доручень №25934392 від 06.09.2013 року та №29500426
від 10.10.2013 року (а.с. 30-33).

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 525, 526, 553, 554, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК
України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 209,
212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер: НОМЕР_2, що зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2 на користь ПАТ
«КРЕДОБАНК» ()
заборгованість за кредитним договором
№180 від 24.11.2006 року у сумі 51881,99 грн.

Стягнути у рівних частинах з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1, що зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, що
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на
користь ПАТ «КРЕДОБАНК» () судові витрати у справі у вигляді
судового збору в розмірі 518,82 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А. Ключник