Справа № /222/498/14-ц
Провадження № 6/222/52/2014 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року
Володарський районний суд Донецької
області в складі:

Головуючого - судді Подліпенця
Є.О.,

при секретарі Гранкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Володарське
в порядку ст. 197 ЦПК
України подання державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Володарського районного управління
юстиції у Донецькій області про
примусове проникнення до житлового
приміщення боржника ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Відділ державної виконавчої служби
Володарського районного управління
юстиції Донецької області звернувся до
суду із даним поданням, зазначивши, що
на виконанні у відділі ДВС знаходиться
виконавче провадження № 2-307/14 від 29.09.2012
року за виконавчим документом №
0507/3060/2012 від 27.07.2012 року Володарського
районного суду Донецької області про
стягнення з ОСОБА_1 боргу у сумі 27365,26
грн. на користь ОСОБА_2 01.10.2012 року
вищевказаний виконавчий документ
надійшов на примусове виконання до
відділу ДВС Володарського РУЮ,
держвиконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження. Для
перевірки майнового стану боржника
було зроблено запити до Володарського
БТІ, відділу РЕР смт. Володарське при
УДАІ УМВС України в Донецькій області,
Володарської ДПІ та відділу ДРФ ДЦ
«ЦДЗК при Держкомземі України» у
Володарському районі. Згідно відповіді
БТІ за боржником зареєстрована 1/4
частина квартири у АДРЕСА_1. В ході
проведення виконавчих дій
держвиконавцем було здійснено вихід за
адресою мешкання боржника з метою
проведення опису 1/4 частини
вищевказаної квартири, але боржник
ОСОБА_1 за вказаною адресою не мешкає,
зі слів його матері ОСОБА_3
місце мешкання її сина їй не відоме,
вона з ним не спілкується. На
пропозицію держвиконавця про
проведення огляду майна, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
проведення опису 1/4 квартири, яка
належить боржнику, ОСОБА_3 категорично
відмовилась впустити держвиконавця до
квартири, чим перешкоджала проведенню
виконавчих дій. 12.03.2014 року складено акт
про неможливість провести виконавчі
дії, а також в акті зазначено, що
боржник за вказаною адресою не мешкає.
18.03.2014 року держвиконавець звернувся до
Володарського райсуду з поданням про
вирішення питання про розшук ОСОБА_1 та
28.03.2014 року Володарським райсудом
винесена ухвала про розшук боржника,
яка була направлена на виконання до
Володарського РВ ГУМВСУ в Донецькій
області. Згідно виконавчого документу
та адресної довідки боржник мешкає та
прописаний за адресою: АДРЕСА_1.
Зазначає, що для вирішення питання про
подальше примусове виконання
вищевказаного рішення суду необхідно
провести опис та арешт 1/4 частини
квартири за адресою вказаною у
виконавчому документі. Просить винести
мотивоване рішення стосовно
примусового входження в приміщення, а
саме до квартири АДРЕСА_1, 1/4 частина
якої належить ОСОБА_1

Представник відділу ДВС
Володарського РУЮ в Донецькій області
в судове засідання не з'явився. Про
причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.376 ЦПК
України стягувачка ОСОБА_2 та боржник
ОСОБА_1 в судове засідання не
викликалися.

Визнаючи наявні матеріали про права
та взаємини сторін достатніми, суд
розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК
України у відсутності нез'явившихся
сторін, а також держвиконавця ВДВС
Володарського РУЮ.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що подання
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Так, у судовому засіданні
встановлено, що 07.08.2012 року
Володарським районним судом Донецької
області було видано виконавчий лист №
0507/3060/2012 (провадження № 2/0507/244/2012) на
підставі рішення суду від 27.07.2012 року
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 неустойку за прострочення
сплати аліментів у розмірі 27365,26 грн.
Місцем проживання боржника ОСОБА_1 у
виконавчому листі зазначено: АДРЕСА_1.

Постановою головного держвиконавця
ВДВС Володарського РУЮ ВП № 34480310 від
01.10.2012 року на підставі виконавчого
листа № 0507/3060/2012 виданого Володарським
районним судом Донецької області було
відкрите виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
неустойки за прострочення сплати
аліментів у розмірі 27365,26 грн.

12.03.2014 року державним виконавцем ВДВС
Володарського РУЮ було здійснено
виїзд за місцем мешкання боржника:
АДРЕСА_1, з метою проведення опису
майна, проте мати боржника відмовилася
допустити держвиконавця до квартири,
про що було складено акт.

Відповідно до відомостей
адресно-довідкого підрозділу ГУДМС,
УДМС України в Донецькій області від
04.11.2013 року ОСОБА_1 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно повідомлення КП «Володарське
БТІ» за вих. № 66 від 12.08.2013 року за
ОСОБА_1 зареєстрована 1/4 частина
квартири у АДРЕСА_1, на підставі
свідоцтва про право власності від
24.02.2003 року.

Згідно із п.4 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища.
Пунктом 10 також передбачено право
держвиконавця звертатися до суду з
поданням про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника, або іншої особи, в
якої перебуває майно боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника, при
виконанні судових рішень вирішується
судом за місцезнаходженням житла чи
іншого володіння особи за поданням
державного виконавця.

Судом встановлено, що державний
виконавець має намір звернути
стягнення на 14 частку квартири, що
належить боржнику ОСОБА_1, для чого
вважає необхідним входження в квартиру
для опису та арешту цієї частки, а не
майна, яке знаходиться в квартирі, а
тому суд вважає, що для реалізації
ідеальної частки, що належить ОСОБА_1,
не потрібне примусове входження в
квартиру, оскільки характеристики цієї
нерухомості можливо отримати в органах
БТІ, Реєтраційної служби тощо, а
питання про виділ частки із спільного
майна в натурі для звернення стягнення
на неї можливий за позовом стягувача в
порядку ст.366 ЦК України.

Крім того, у судовому засіданні не
знайшло свого підтвердження посилання
заявника на ту обставину, що
відсутність боржника за вказаною
адресою є прямою перешкодою для
здійснення виконавчих дій, оскільки
подання державного виконавця не
містить посилання на обставини, які б
перешкоджали використанню ним своїх
прав, передбачених ЗУ «Про виконавче
провадження», щодо можливості
накладення арешту на квартиру, не
входячи до неї.

Таким чином, враховуючи вищевказане,
суд приходить до висновку, що в
задоволенні подання державного
виконавця відділу ДВС Володарського
РУЮ про примусове проникнення до
житлового приміщення боржника ОСОБА_1,
а саме: квартири АДРЕСА_1 слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8, 11, 57-60, 197, 376 ЦПК України, Законом
України «Про виконавче провадження»
із змінами та доповненням, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Володарського
районного управління юстиції у
Донецькій області про примусове
проникнення до житлового приміщення
боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5
днів з дня отримання її копії, шляхом
подачі апеляційної скарги в
Апеляційний суд Донецької області
через Володарський райсуд Донецької
області.

Суддя Є.О.
Подліпенець