Номер провадження 2-о/489/17/14
РІШЕННЯ

Іменем України

04 квітня 2014 року
місто
Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю заявників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу окремого
провадження за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
зацікавлена особа - Миколаївська
міська рада, про встановлення фактів
належності правовстановлюючих
документів,

встановив

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із
заявою про встановлення фактів
належності правовстановлюючих
документів. Свої вимоги мотивували тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 і після
його смерті відкрилася спадщина у
вигляді ? частини житлового будинку
АДРЕСА_1.

У встановлений законом строк вони
звернулися до Другої Миколаївської
державної нотаріальної контори із
відповідними заявами, однак своїми
постановами нотаріус відмовив їм у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
оскільки у свідоцтві про право
власності на ? частку житлового будинку
АДРЕСА_1, вбачається, що він
зареєстрований в ММБТІ 14.02.1980 за реєст.
№ 5770 за "ОСОБА_4" - по батькові відсутнє.
В свідоцтві про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_3 на ? частку
зазначеного житлового будинку видано в
рівних частках на ім'я "ОСОБА_5" та
"ОСОБА_4" ("ОСОБА_4").

В зв'язку із тим, що єдиним правовим
способом поновлення їх порушеного
права є звернення до суду, вони змушені
звернутися до суду із даною заявою.

Посилаючись на викладене просили суд,
встановити факт належності
правовстановлюючого документу -
свідоцтва про право власності № 4-92 від
06.02.1960 - ОСОБА_4. Встановити факт
належності правовстановлюючого
документу- свідоцтва про право
власності на спадщину за законом № 4-94
від 06.02.1960 - ОСОБА_4. Встановити факт, що
ОСОБА_5, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5
- є однією і тією ж особою.

В судовому засіданні заявники
підтримали заяву в повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені у
заяві.

Зацікавлена особа Миколаївська міська
рада в судове засідання свого
представника не направила, про час та
місце розгляду справи повідомлялися
належним чином.

Вислухавши пояснення заявників,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

На підставі свідоцтва про право
власності від 06.02.1980, посвідченого
державним нотаріусом Першої
миколаївської державної нотаріальної
контори Іринько Л. Н. за № 4-92,
зареєстрованого в ММБТІ за № 5770 від
14.02.1980 ОСОБА_4 належить на праві
спільної власності ? частка житлового
будинку АДРЕСА_1 (а. с. 7). В
реєстраційному напису ММБТІ помилково
зазначено "ОСОБА_4" без зазначення
по-батькові.

На підставі свідоцтва про право
власності на спадщину за законом від
06.02.1980 після смерті ОСОБА_5,
посвідченого державним нотаріусом
Першої миколаївської державної
нотаріальної контори Іринько Л. Н. за №
4-94, зареєстрованого в ММЮТІ за № 5770 від
14.02.1980 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належить на
праві спільної власності ? частка
житлового будинку АДРЕСА_1, без
визначення часток у спільній сумісній
власності (а. с. 8). У зазначеному
свідоцтві помилково зазначене
по-батькові власника "ОСОБА_4" (мовою
оригіналу) замість - "ОСОБА_4", як в
свідоцтві про народження (а. с. 13);
свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 (а. с.
14). Та помилково зазначено ім'я
спадкодавця "ОСОБА_5" (мовою оригіналу)
замість - "ОСОБА_5", як в свідоцтві про
народження сина ОСОБА_3 (а. с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, про що
відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Миколаєва
зроблено а/з № 524 (а. с. 14). Після її
смерті відкрилась спадщина на 3/8 частин
житлового будинку АДРЕСА_1 (а. с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, про що
Міським відділом реєстрації актів
цивільного стану ММУЮ зроблено а/з № 2697
(а. с. 18)

Заявники зазначають, що у встановлений
законом строк звернулися до Другої
Миколаївської державної нотаріальної
контори, однак своїми постановами
нотаріус відмовив їм у видачі
свідоцтва про право на спадщину (а. с. 10;
11) оскільки у свідоцтві про право
власності на ? частку житлового будинку
АДРЕСА_1, вбачається, що він
зареєстрований в ММБТІ 14.02.1980 за реєст.
№ 5770 за "ОСОБА_4" - по батькові відсутнє.
В свідоцтві про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_3 на ? частку
зазначеного житлового будинку видано в
рівних частках на ім'я "ОСОБА_5" та
"ОСОБА_4" ("ОСОБА_4").

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК
України суд розглядає справи про
встановлення факту належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

Встановлення в судовому порядку факту
належності правовстановлюючих
документів на житловий будинок АДРЕСА_1
померлій - ОСОБА_4 необхідне заявникам
для оформлення своїх спадкових справ,
оскільки в інший спосіб встановити
факт належності правовстановлюючих
документів неможливо.

Факт належності ОСОБА_4 свідоцтва про
право власності від 06.02.1980, посвідчене
державним нотаріусом Першої
миколаївської державної нотаріальної
контори Іринько Л. Н. за № 4-92,
зареєстрованого в ММБТІ за № 5770 від
14.02.1980 підтверджується зазначенням її
прізвища, ім"я та по-батькові в
зазначеному документі та копією
свідоцтва про одруження (а. с. 74),
оскільки вказується, що подружжя
ОСОБА_4 мали у спільній сумісній
власності 1/2 частку буд. АДРЕСА_1.

Факт належності ОСОБА_4 свідоцтва про
право власності від 06.02.1980, посвідчене
державним нотаріусом Першої
миколаївської державної нотаріальної
контори Іринько Л. Н. за № 4-94
підтверджується тими ж документами та
свідоцтвом про народження ОСОБА_3, з
яких вбачається, що дружиною та сином
померлого ОСОБА_5 є відповідно ОСОБА_4
та ОСОБА_3.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості судом встановлено, що
правовстановлюючий документ -
свідоцтво про право власності від
06.02.1980, посвідчене державним нотаріусом
Першої миколаївської державної
нотаріальної контори Іринько Л. Н. за №
4-92, зареєстрованого в ММБТІ за № 5770 від
14.02.1980 належить ОСОБА_4.
Правовстановлюючий документ -
свідоцтво про право власності на
спадщину за законом від 06.02.1980 після
смерті ОСОБА_5, посвідчене державним
нотаріусом Першої миколаївської
державної нотаріальної контори
Іринько Л. Н. за № 4-94, зареєстрованого в
ММЮТІ за № 5770 від 14.02.1980 належить
ОСОБА_4.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5
та ОСОБА_5 це одна і та ж особа, оскільки
з актового запису про народження
ОСОБА_5 та актового запису про смерть
ОСОБА_5 вбачається, одне місце
проживання, а саме АДРЕСА_2. Також
співпадає рік народження - ІНФОРМАЦІЯ_4.

За таких обставин суд вважає, що вимоги
заявника обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 212-214, 256-259 ЦПК України
суд

вирішив

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, зацікавлена особа
- Миколаївська міська рада, про
встановлення фактів належності
правовстановлюючих документів -
задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4
правовстановлюючого документу, а саме
свідоцтва про право власності від
06.02.1980, посвідченого державним
нотаріусом Першої миколаївської
державної нотаріальної контори
Іринько Л. Н. за № 4-92, зареєстрованого в
ММБТІ за № 5770 від 14.02.1980.

Встановити факт належності ОСОБА_4
правовстановлюючого документу, а саме
свідоцтва право власності на спадщину
за законом від 06.02.1980 після смерті
ОСОБА_5, посвідченого державним
нотаріусом Першої миколаївської
державної нотаріальної контори
Іринько Л. Н. за № 4-94, зареєстрованого в
ММБТІ за № 5770 від 14.02.1980.

Встановити факт, що ОСОБА_5, помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 є однією і тією ж
особою.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв