Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2/487/323/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.03.2014
Заводський районний суд м. Миколаєва в
складі

головуючого судді
Разумовської О. Г.,

при секретарі
Прокопенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по аліментам та пені за
прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
(який уточнювала) до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по аліментам
на утримання дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 19652, 48 грн. та
пені за прострочення сплати аліментів
у розмірі 131631, 47 грн. Позовні вимоги
позивачка мотивувала тим, що
відповідно до виконавчого листа від 27.
07. 2010 № 2-3475, виданого Заводським
районним судом м. Миколаєва відповідач
повинен сплачувати на користь
позивачки аліменти на утримання
неповнолітньої дитини, однак
відповідач ухиляється від сплати,
внаслідок чого станом на 01. 02. 2014 за
2010-2013 роки утворилася заборгованість,
за несплату якої позивачем нараховано
пеню. В добровільному порядку
відповідач вказану суму
заборгованості не сплачує, що і стало
підставою для звернення позивачки до
суду з даним позовом.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила стягнути з
відповідача заборгованість по
основній сумі аліментів у розмірі 19652, 48
грн., по пені у розмірі 131631, 47 грн.,
просила позов задовольнити.

Відповідач та його представник проти
задоволення позову в частині стягнення
пені заперечували, мотивуючи тим, що
вини відповідача у несвоєчасній сплаті
заборгованості з аліментів не
встановлено, а тому підстави для
стягнення пені відсутні. У задоволенні
позову в цій частині просили суд
відмовити. Проти задоволення позову в
частині стягнення заборгованості по
сплаті аліментів не заперечували.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебували у цивільному шлюбі з
вересня 2005 року по травень 2007 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дитина
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає
разом з матір'ю - позивачкою ОСОБА_1 та
перебуває на її утриманні. 11. 05. 2007
сторони зареєстрували шлюб, який 06. 03.
2009 розірвано.

Згідно зі ст. ст. 180-182 СК України батьки
забов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Відповідач матеріальної допомоги на
утримання дитини не надавав, а тому
позивач зверталася до суду з позовом
про стягнення з відповідача аліментів
на утримання дитини.

За рішенням Заводського районного суду
м. Миколаєва від 19. 05. 2010 у справі № 2-3475/10
видано виконавчий лист про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання
дитини аліменти у розмірі 1/6 частки
всіх його доходів, але не менше 30%
прожиткового мінімуму з 12. 02. 2010
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 11. 04. 2011 у справі № 2-1048-11 з
відповідача стягнуто додаткові
витрати на лікування дитини у розмірі
1540, 00 грн. одноразово та 250, 00 грн.
щомісячно з 22. 04. 2011 по 12. 05. 2012.

Виконавчі листи за вказаними рішеннями
суду позивач пред'явила до виконання до
Заводського ВДВС ММУЮ.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 СК України
заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається виходячи з
фактичного заробітку (доходу), який
платник аліментів одержував за час,
протягом якого не провадилося їх
стягнення.

Відповідно до наданого державним
виконавцем розрахунку станом на 01. 01. 2014
заборгованість відповідача по
аліментам становила 13482, 48 грн.
Заборгованість нараховано помісячно
згідно з заробітною платою середньо
облікованого робітника зайнятого в
сфері економіки області згідно з
даними управління статистики у
Миколаївській області.

Станом на час розгляду справи з
урахуванням часткового погашення
відповідачем заборгованості, її
розмір складає 9482, 48 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до роз'яснень наданих в
постанові Пленуму ВСУ від 15. 05. 2006 № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» відповідальність
платника аліментів за прострочення їх
сплати у виді неустойки (пені) настає
лише за наявності вини цієї особи.

Доказів вини відповідача у
несвоєчасній сплаті аліментів
позивачем не надано, а відтак у суду
немає достатніх підстав для
застосування до відповідача положень
ч. 1 ст. 196 СК України.

Таким чином, на підставі викладеного
вище, ст. ст. 195-196 СК України суд дійшов
висновку про необхідність задоволення
позову частково. З відповідача
підлягають стягненню сума
заборгованості по аліментам у розмірі
9482, 48 грн.. В іншій частині позовних
вимог суд вважає слід відмовити.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з
відповідача підлягає стягненню в дохід
держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по аліментам
та пені за прострочення сплати
аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_2) заборгованість по
аліментам у розмірі 9482, 48 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1)в дохід
держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.Г. Разумовська