Справа № 504/1331/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд
Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

при секретарі - Мельниковій В.М.,

за участі позивача - ОСОБА_1, -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 9, смт.
Комінтернівське, позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
покладення на відповідача витрат по
розірванню шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із
позовом до відповідача, яким просила
розірвати шлюб, зареєстрований 03.02.2011
року відділом державної реєстрації
актів цивільного стану
Комінтернівського районного
управління юстиції Одеської області,
актовий запис № 5; після розірвання
шлюбу залишити позивачці прізвище
«ОСОБА_1»; державне мито, яке підлягає
стягненню при реєстрації розірвання
шлюбу в органах реєстрації актів
цивільного стану, стягнути з позивача
та відповідача порівну.

Від спільного шлюбу є неповнолітні
діти - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(свідоцтво про народження серії НОМЕР_1,
видане 09.03.2011 року Першим Суворовським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Одеського міського
управління юстиції, актовий запис № 410),
та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, (свідоцтво
про народження серії НОМЕР_2, видане
01.12.2012 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану у
місті Одесі Одеського міського
управління юстиції, актовий запис №
10789), що унеможливлює розірвання шлюбу
через органи реєстрації актів
цивільного стану.

В мотивування заявлених позовних вимог
позивачка посилається на те, що спільне
життя з відповідачем виявилось
невдалим із-за несумісності
характерів, відсутності
взаєморозуміння, довіри та спільних
інтересів. Вони втратили одне до одного
почуття кохання та поваги. Вони не
підтримують подружніх стосунків, не
ведуть спільне господарство,
проживають окремо, тому надання строку
для примирення є недоцільним, оскільки
подальші сімейні відносини неможливі.

Позивачка вважає, що шлюб має лише
формальний характер, тому просить суд
задовольнити її позов та розірвати між
ними шлюб.

У судовому засіданні позивачка свої
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити в повному обсязі з
підстав, викладених у позові.

Відповідач повторно не з'явився у
судове засідання, хоча був належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, у зв'язку із чим
суд вважає можливим розгляд справи за
відсутності відповідача.

Суд приймає до уваги той факт, що
відповідачу надавалась можливість
заперечувати, не визнавати позовні
вимоги, доказувати протилежне, тобто
відповідач не скористався своїм правом
з власної ініціативи та за власним
волевиявленням.

Розглянувши доводи та пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази на
предмет їх належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також достатність та взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позову
виходячи з наступного:

Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу
України шлюб розривається судом, якщо
буде встановлено, що заява про
розірвання шлюбу відповідає дійсній
волі дружини та чоловіка і що після
розірвання шлюбу не будуть порушені їх
права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
і зберігання шлюбу суперечили б
інтересам одного із них, що має істотне
значення.

Судом встановлено, що сторони
припинили подружні стосунки, не ведуть
спільне господарство.

Сумісне життя суперечить інтересам
подружжя.

Надання строку для примирення суд
вважає недоцільним.

При цьому суд приймає також до уваги, що
спору відносно майна між сторонами не
має.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Стаття 16 Конвенції про дискримінацію
жінок забезпечує на основі рівності
чоловіків та жінок рівні особисті
права чоловіка і дружини, в тому числі
вибір прізвища, професії, заняття.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у
рішенні суду про розірвання шлюбу
зазначається про вибір прізвища тим з
подружжя, який змінив прізвище під час
державної реєстрації шлюбу, що
розривається.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що заявлені позивачкою позовні вимоги
в частині розірвання шлюбу та
залишення їй прізвища «ОСОБА_1» після
розірвання шлюбу грунтуються на
вищевказаних положеннях діючого
законодавства, тому підлягають
задоволенню

В частині позовних вимог про
покладення на позивачку та відповідача
- ОСОБА_2 порівну витрат в органах РАЦС
щодо реєстрації розірвання шлюбу, суд
приходить до висновку, що слід
відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до Розділу 3 ч. 3 Правил
державної реєстрації актів цивільного
стану в Україні, які затверджені
Наказом Міністерства юстиції України
18.10.2000 року за № 52/5, рішення суду про
розірвання шлюбу, постановлене судом
після набрання чинності Законом
України «Про державну реєстрацію актів
цивільного стану», а саме 27.07.2010 року,
надсилається судом до відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Аналогічне положення викладене у
Розділі 3 ст. 15 ч. 7 Закону України «Про
державну реєстрацію актів цивільного
стану» від 01.07.2010 року за № 2398-VІ.

Відмітка про розірвання шлюбу за
рішенням суду робиться в паспортах або
паспортних документах осіб, шлюб між
якими розірвано, у разі їх звернення до
органу державної реєстрації актів
цивільного стану, відповідно до п. 2 ч. 8
ст. 15 Розділу 3 Закону України «Про
державну реєстрацію актів цивільного
стану».

Таким чином, вищевказаними положеннями
діючого законодавства, яке регулює
порядок державної реєстрації
розірвання шлюбу на підставі рішення
суду, не передбачено стягнення зі
сторін судового процесу витрат в
органах РАЦС щодо реєстрації
розірвання шлюбу у судовому порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 105, 109 - 113 Сімейного кодексу України,
Стаття 16 Конвенції про дискримінацію
жінок, Розділу 3 ч. 3 Правил державної
реєстрації актів цивільного стану в
Україні, які затверджені Наказом
Міністерства юстиції України 18.10.2000
року за № 52/5, Розділу 3 ст. 15 ч. 7 Закону
України «Про державну реєстрацію актів
цивільного стану» від 01.07.2010 року за №
2398-VІ, ст. ст. 10, 11, 15, 57-61, 64, 88, 208, 212 - 215, 218,
223, 235, ст. 293-294, 296 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який був
зареєстрований 03.02.2011 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Комінтернівського районного
управління юстиції Одеської області,
актовий запис № 5.

Залишити дружині після розірвання
шлюбу прізвище «ОСОБА_1».

В задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення після набрання ним законної
сили направити до відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Комінтернівського районного
управління юстиції в Одеській області
для внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану та
поставлення відмітки в актовому записі
про шлюб.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області протягом десяти днів
з часу його проголошення через
Комінтернівський районний суд
Одеської області.

Суддя
В. К.
Барвенко