Справа № 158/992/14-ц
Провадження № 6/0158/24/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року Ківерцівський
районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді -
Пономарьової О.М.

при секретарі -
Процик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ківерці
подання старшого державного виконавця
ВДВС Ківерцівського РУЮ Чиж Т.Ю.,
погодженого в.о. начальника ВДВС
Ківерцівського РУЮ Веселухою С.Г. про
обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України до сплати ним боргу по
виконавчих документах,

в с
т а н о в и в :

Старший державний виконавець ВДВС
Ківерцівського РУЮ Чиж Т.Ю. звернулася
в суд з поданням, погодженим в.о.
начальника ВДВС Ківерцівського РУЮ
Веселухою С.Г. про обмеження ОСОБА_3 у
праві виїзду за межі України до сплати
ним боргу по виконавчих документах.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на
виконанні в ВДВС Ківерцівського РУЮ
знаходиться зведене виконавче
провадження № 41257607 від 11.12.2013 року, до
якого входить 11 виконавчих документів
про стягнення з ОСОБА_3 боргу на
загальну суму 81252,13 грн., виконавчого
збору в сумі 8125,21 грн. та витрат
понесених виконавчою службою в сумі 550
грн.

По вищевказаних виконавчих
провадження винесено постанови про
відкриття виконавчих проваджень, копії
постанови направлені сторонам
виконавчого провадження.

30.04.2014 року надійшла заява від
стягувача УПФУ у Ківерцівському
районі про направлення до суду подання
щодо обмеження у праві виїзду за межі
України боржника - ОСОБА_3

Враховуючи, що боржник ухиляється від
сплати присуджених до стягнення
коштів, тому з метою недопущення
ухилення боржника від
відповідальності за невиконання
рішень просить, обмежити ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документа до виконання ним
боргових зобов'язань.

Представник ВДВС Ківерцівського РУЮ в
судове засідання не з'явився, заяви про
розгляд справи без його участі не
подав.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, суд
дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" від 21.01.1994
року громадянину України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, тобто коли
діють неврегульовані аліментні,
договірні зобов'язання чи інші
(невиконані) зобов'язання, або
громадянин України ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням тощо.

В силу п.п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
державний виконавець має право
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження боржника
фізичної особи або керівника боржника
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Аналіз наведених норм закону дає
підстави для висновку, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України лише за поданням державного
виконавця, обов'язково погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, за умови доведення
та документального підтвердження
факту ухилення боржника, який має
паспорт для виїзду за кордон і з цією
метою має намір та реальну можливість
вибути за межі України, від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду чи іншого органу
(посадової особи). Таке обмеження може
бути встановлено лише строком до
виконання боржником своїх зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні в ВДВС Ківерцівського РУЮ
знаходиться зведене виконавче
провадження № 41257607 від 11.12.2013 року, до
якого входить 11 виконавчих документів
про стягнення з ОСОБА_3 боргу на
загальну суму 81252,13 грн., виконавчого
збору в сумі 8125,21 грн. та витрат
понесених виконавчою службою в сумі 550
грн. (а.с.4-28).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

У ході розгляду даної справи державним
виконавцем будь-яких належних,
допустимих та беззаперечних доказів на
підтвердження того, що ОСОБА_3 умисно
ухиляється від виконання обов'язку
сплатити борг і, при цьому, має реальну
можливість його сплатити надано не
було.

Окрім цього, державним виконавцем не
доведено реалізацію і вичерпання всіх
передбачених Законом України "Про
виконавче провадження" заходів щодо
примусового виконання боргових
зобов'язань (не надіслано запити до
Реєстраційної служби Ківерцівського
районного управління юстиції, з метою
встановлення наявності чи відсутності
у власності боржника нерухомого майна,
до Ківерцівської міжрайонної
державної податкової інспекції щодо
отримання доходів боржником ОСОБА_3, як
суб'єкта підприємницької діяльності, і
які могли б свідчити про умисне
ухилення останнього про виконання
боргових зобов'язань).

Із змісту вимог ст. 33 Конституції
України, ст. 313 ЦК України, п. 18 п. 3 ст. 12
Закону України "Про виконавче
провадження", ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України, і в'їзду в
Україну громадян України", в їх
системному зв'язку, вбачається, що
право ОСОБА_3 на свободу пересування
може бути обмежено лише у виключних
випадках у зв'язку з навмисними діями
останнього, що спрямовані на ухилення
від виконання обов'язків по виконанню
рішення.

За таких обставин суд вважає, що
наведені у поданні обставини і додані
до нього документи не можуть бути в
даному випадку визнані такими, що
свідчать про умисне ухилення боржника
від виконання рішення в розумінні ст.
377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" та ст. 11
Закону України "Про виконавче
провадження" та його намір вибути за
межі України з метою невиконання
боргових зобов'язань та не можуть бути
достатньою підставою для обмеження
права особи на свободу пересування, а
тому суд приходить до висновку, що
зазначене подання є передчасним і в
його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 197, 210, 377-1 ЦПК
України, ст. 33 Конституції України, ст.
313 Цивільного кодексу України, ст. 6
Закону України "Про порядок виїзду з
України, і в'їзду в Україну громадян
України", ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження", суд -

у х в
а л и в :

В задоволенні подання ВДВС
Ківерцівського РУЮ про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_3 без вилучення
паспортного документа до виконання ним
боргових зобов'язань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Ківерцівський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги на
ухвалу суду протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги на ухвалу суду. У
разі подання апеляційної скарги,
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду
Пономарьова О.М.