АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
27 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого: Невідомої Т.О.
суддів:
Пікуль А.А., Усика Г.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою Кабанова
В’ячеславаАнатолійовича в інтересах
Державного підприємства «Наш дім» на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 29 січня 2014 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до Державного
підприємства «Наш дім» про стягнення
середнього заробітку за час
невиконання судового рішення про
поновлення на роботі,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
районного суду з вищезазначеним
позовом.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог ОСОБА_2 посилався на те, що
рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 06.02.2013 року його було
поновлено на посаді заступника
директора з юридичних питань,
юрисконсульта за суміщенням, ДП «Наш
дім» та стягнуто заробітну плату за час
вимушеного прогулу в сумі 22 285 грн. 75
коп., яка була нарахована за період з
19.09.2012 року по 06.02.2013 року. Відповідач ДП
«Наш дім» рішення суду виконав лише
13.02.2013 року, видавши наказ про
поновлення його, ОСОБА_2, на роботі. З
урахуванням того, що рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
06.02.2013 року на його користь було
стягнуто середній заробіток за час
вимушеного прогулу тільки по 06.02.2013
року, позивач просив суд стягнути з
відповідача середній заробіток з
07.02.2013 року по 12.02.2013 року, що становить
919, 00 грн., тобто за час невиконання
відповідачем судового рішення про
поновлення його на роботі.

Рішенням Печерського районного
суду м. Києва від 29 січня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено.

Стягнути з Державного
підприємства «Наш дім» на користь
ОСОБА_2 середній заробіток за час
вимушеного прогулу в розмірі 919 грн.

Стягнуто з Державного
підприємства «Наш дім» в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/4003/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Литвинова І.В.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Невідома
Т.О. Не погодившись із таким
рішенням суду, КабановВ.А. в інтересах
ДП «Наш дім» подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, просив скасувати рішення суду
першої інстанціїта ухвалити нове, яким
повністю відмовити у задоволенні
позовних вимог.Зазначає, що оскільки
позивач прибув до ДП «Наш дім» та надав
обов'язкові документи 13.02.2013 року, саме
цією датою було видано наказ №07к про
його поновлення на посаді заступника
підприємства з юридичних питань у
відповідності до вимог закону. На думку
апелянта, судом першої інстанції
безпідставно зараховано період часу з
07.02.2013 по 12.02.2013 до періоду вимушеного
прогулу позивача.

ОСОБА_2 в суді апеляційної
інстанції заперечував проти
апеляційної скарги, вважав, що спір
судом вирішено правильно.

В судове засідання представник ДП «Наш
дім» не з'явився, про час та місце
розгляду справи відповідач
повідомлений належним чином, про що
свідчить зворотнє повідомлення про
вручення поштового відправлення, у
зв'язку з чим колегія суддів вважала за
можливе розглядати справу у
відсутності представника відповідача
відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в суд
апеляційної інстанції, з'ясувавши
обставини справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
06.02.2013 року ОСОБА_2 поновлено на посаді
заступника директора з юридичних
питань, юрисконсульта за суміщенням
Державного підприємства «Наш дім» та
стягнуто заробітну плату за час
вимушеного прогулу в сумі 22 285 грн. 75
коп., яка була нарахована за період з
19.09.2012 року по 06.02.2013 року (а.с.3-5).

Відповідач ДП «Наш дім» рішення суду
виконав 13.02.2013 року, видавши наказ про
поновлення ОСОБА_2 на роботі та виплату
заробітної плати за місяць в розмірі 5
054 грн. 50 коп. (а.с.7).

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 06.02.2013 року встановлено, що
середньоденна заробітна плата ОСОБА_2
становить 229 грн. 75 коп.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на оплату середнього
заробітку за період з 07 лютого 2013 року
по 12 лютого 2013 року, за чотири робочих
дні, оскільки відповідачем
безпідставно затримано виконання
рішення суду про поновлення на роботі,
яке підлягало негайному виконанню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Статтею 124 Конституції України
визначено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до вимог ст.14 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами , згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами. Невиконання судового
рішення є підставою для
відповідальності, встановленої
законом.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що
у разі затримки власником або
уповноваженим ним органом виконання
рішення органу, який розглядав
трудовий спір про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, цей орган виносить ухвалу
про виплату йому середнього заробітку
або різниці в заробітку за час
затримки.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку, визначають Закон України від
21 квітня 1999 року № 606-Х1У «Про виконавче
провадження» ( далі-Закон), а також
прийнята на виконання цього Закону
Інструкція про проведення виконавчих
дій, затверджена наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5.

Відповідно до зазначених
нормативно-правових актів примусове
виконання рішень в Україні
покладається на державну виконавчу
службу та здійснюється останньою на
підставі виконавчих документів, у тому
числі виконавчих листів, ухвал,
постанов судів у цивільних,
господарських, адміністративних та
кримінальних справах, у випадках,
передбачених Законом, тощо.

ОСОБА_2 вчинив всі необхідні дії на
виконання положень чинного
законодавства, а саме, 07.02.2013 отримав
виконавчий лист у суді першої
інстанції та пред'явив його до
виконання до ВДВС Печерського РУЮ у
м.Києві (а.с.6).

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 06.02.2013 в частині поновлення
ОСОБА_2 на роботі та стягнення
середнього заробітку за один місяць
підлягало негайному виконанню (а.с.5).

В той же час наказ про поновлення
позивача на роботі відповідач видав
лише 13.02.2013 (а.с.7).

Встановивши факт виконання
відповідачем рішення Печерського
районного суду м. Києва від 06.02.2013 року
лише 13.02.2013 року, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
про стягнення заробітної плати за час
затримки виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та на їх
правильність не впливають.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції
постановлене з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
то підстави для його скасування і
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Кабанова
ВячеславаАнатолійовича в інтересах
Державного підприємства «Наш дім»
відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 29 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

Г.І. Усик