АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 601/3091/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Мочальська В.М. Провадження
№ 22-ц/789/404/14 Доповідач - Парандюк
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Матусів Ю.Б.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1,
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Кременецького районного
суду від 10 лютого 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування здійснених витрат на
проведення ремонту в житловому
будинку, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення грошової суми
кошторисної вартості проведених
ремонтних робіт в 1/2 частині будинку що
в АДРЕСА_1 згідно висновку
судово-будівельної експертизи.

В обгрунтування своїх вимог
посилається на те, що ОСОБА_2 є
власником спірного будинку. З 2002 по
липень 2009 року перебував у шлюбі з
ОСОБА_4 - дочкою відповідача. За згодою
власника вселився в спірний будинок,
користувався ним та проживав з сім"єю,
здійснив капітальний ремонт 1/2 частини
будинку, а саме: у двох кімнатах були
замінені вікна на пластикові, одне
вікно замуровано, замінено двоє дверей,
збудований камін, стіни та стеля обшиті
гіпсокартоном та пофарбовані,
проведена заміна усієї
електропроводки, з південної сторони
будинку зроблений паркан з металевої
сітки. Загальна вартість понесених ним
витрат на проведення ремонту становить
48 тисяч гривень. У квітні 2012 року
звільнив приміщення. Просив стягнути з
відповідача понесені ним як
добросовісним користувачем витрати на
проведення ремонту у будинку з підстав,
передбачених ст.176 ЖК України.

16.01.2014 року ОСОБА_1 змінив
підставу позову та просив задовольнити
його з підстав, передбачених ст. 778 ЦК
України вказавши, що він проживав у
спірному будинку як наймач, договір
найму був усний, безоплатний та
безстроковий, зі згоди відповідача
зробив капітальний ремонт у 1/2 частині
будинку.

Рішенням Кременецького районного
суду від 10 лютого 2014 року в позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
здійснених витрат на проведення
ремонту в житловому будинку -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову, посилаючись на те, що суд не в
повному обсязі з'ясував обставини
справи, дав неналежну оцінку доказам у
справі, що призвело до порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін,
ознайомившись з матеріалами справи,
доводами апеляційної скарги в її межах,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає,
виходячи з наступних мотивів.

Згідно ст. 308 ЦПК України -
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом встановлено, що право
власності на будинок АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_2

ОСОБА_1 був зареєстрований в
спірному будинку з 02.07.2007 року по 27.04.2012
року, що стверджується копією
будинкової книжки та не заперечується
апелянтом.

Відповідно до ч.1,3 ст.778 ЦК України,
наймач за згодою наймодавця може
поліпшити річ та має право на
відшкодування вартості необхідних
витрат або на зарахування їх вартості в
рахунок плати за користування річчю.
Якщо наймач без згоди наймодавця
зробив поліпшення, які не можна
відокремити без шкоди для речі, він не
має права на відшкодування їх вартості.

Як в позовній заяві, так і в
апеляцій інстанції ОСОБА_1 стверджував,
що під час його проживання у 2007 р. ним
були проведені слідуючі ремонтні
роботи в ? частині будинку: у двох
кімнатах були замінені вікна на
пластикові, одне вікно замуровано,
замінено двоє дверей, збудований камін,
стіни та стеля обшиті гіпсокартоном та
пофарбовані, проведена заміна усієї
електропроводки, з південної сторони
будинку зроблений паркан з металевої
сітки. Загальна вартість понесених ним
витрат на проведення ремонту становить
48 тис. грн. Письмових доказів по
проведенню саме цих робіт та їх
вартості на суму 48 тис. грн. у апелянта
відсутні, чого сам не заперечує.

Як встановлено матеріалами
справи, що згоди та укладення як усного,
так і письмового договору на
проведення будь-яких робіт власником
будинку не надавалось. Крім того,
ОСОБА_1 В спірному будинку проживав до
2009 р., зареєстрований - до 2012р., чого сам
не заперечує.

Згідно до ст. 60 ЦПК України - кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини на які посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
крім, випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Доказування не може
грунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 не надав доказів, які б
підтвердили існування між ним та
ОСОБА_2 договірних зобов"язань щодо
його проживання у спірному будинку на
умовах договору найму (оренди), що між
ними у встановленому законом порядку
був укладений такий договір.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він
проживав у спірному будинку за умовами
фактичного безоплатного договору
найму житла, оскільки відповідно до ч.1
ст.759 ЦК України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов"язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк, сторонами не оспорюється, але
факт проведення ним ремонтних робіт
ним не доведено.

Враховуючи те, що відсутня згода
наймодавця на поліпшення будинку, а
апелянтом проведення ремонтних робіт
не доведена та нічим не підтверджена,
тому суд першої інстанції підставно
відмовив у задоволені позову. З таким
висновком суду погоджується колегія.

Обставини на які посилається
апелянт в апеляційній скарзі не
заслуговують на увагу, оскільки
спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, представлених
доказах, а тому підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 324, 325 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Кременецького районного
суду від 10 лютого 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Т.С. Парандюк