Справа № 101/5878/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року
м. Алушта

Алуштинський міський суд
Автономної Республіки Крим у складі:
судді Шустової І.П., при секретарі
Безнос А.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом Публічного Акціонерного
Товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення суми заборгованості,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «ВТБ
Банк» звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, посилаючись на те,
що 22.03.2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено кредитний
договір №R1В. Відповідно до
договору банк надає ОСОБА_1 кредит у
сумі 50 000, 00 гривень, строком
користування до 22.03.2017 року, на умовах
строковості, повернення, плати за
користування та цільового характеру
використання.

Позивач виконав свої зобов'язання, а
саме, перерахував кошти на зазначений в
договорі рахунок від 22.03.2013 року, а
відповідач зняв готівкові грошові
кошти, що підтверджує виписка за
рахунком приватного клієнта №/1106
від 06.11.2013 року.

Відповідач не виконує належним чином
зобов'язання за кредитним договором, в
результаті чого станом на 22 жовтня 2013
року виникла прострочена
заборгованість. Позивач просить
стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його
користь заборгованість у розмірі 56 894
грн. 28 коп..

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримала, надала
пояснення відповідно до викладеного у
позові.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, пояснив при
цьому, що прострочив декілька платежів
у зв'язку з хворобою. Намагався
домовитися з банком про добровільне
врегулювання конфлікту та подовження
сплачувати кошти відповідно до умов
кредитного договору, проте його
слухати ніхто не став. Пояснив, що в
теперішній час в нього не має
можливості виплатити всю суму
заборгованості разом. Від своїх
зобов`язань не відмовляється.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що
22.03.2013 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №R1В,
відповідно до вказаного договору банк
надає ОСОБА_1 кредит у сумі 50 000, 00
гривень строком користування по 22.03.2017
року на умовах строковості, повернення,
плати за користування та цільового
характеру використання (а.с.5-6).

Оскільки умови кредитного договору
№R1В від 22.03.2013 року щодо сплати
кредиту відповідач не виконував, у
нього станом на 22.10.2013 року виникла
заборгованість у сумі 56 894 грн. 28 коп.,
яка складається з поточної
заборгованості за кредитом - 46 224, 04 грн.;
простроченої заборгованості за
кредитом з урахуванням 3% річних та
індексу інфляції - 2 045, 22 грн.;
простроченої заборгованості за
процентами з урахуванням 3% річних та
індексу інфляції - 3 008, 58 грн.; пені - 2 223,
11 грн.; комісії за управління кредитом,
з урахуванням 3% річних та індексу
інфляції - 3 393, 33 грн., що
підтверджується розрахунком
заборгованості за кредитом №R1В
від 22.03.2013 року(а.с. 11-17).

Відповідно статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України,
наслідками порушення відповідачем
зобов'язань щодо повернення чергової
частини суми кредиту є право позивача
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно частини 1 статті 527 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

У відповідності до частини 1 статті 530
ЦК України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

З огляду на вищенаведене та з
урахуванням встановлених фактів,
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, підлягають
задоволенню.

Також суд вважає необхідним стягнути з
ОСОБА_1 судовий збір на користь
позивача.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 526, 530, 629, 1054 ЦК України,
статтями 10, 11, 60, 109, 209, 212-215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк" в особі
Відділення "Кримська регіональна
дирекція" Публічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк" в особі Відділення "Кримська
регіональна дирекція" Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк" суму
заборгованості 56 894 (п'ятдесят шість
тисяч вісімсот дев'яносто чотири) грн. 28
коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк" в особі Відділення "Кримська
регіональна дирекція" Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк"
судовий збір в сумі 568 (п`ятьсот
шістдесят вісім) грн. 94 коп..

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Алуштинський міський суд шляхом
подання в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя
І.П.Шустова