У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Полтавської області від 19 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ спадщини, визнання
права на спадкове майно та припинення
права на частку у спільному майні,

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що
після смерті його та відповідача
матері - ОСОБА_4 у 2006 році
залишилося спадкове майно, що
складається з 23/50 частити житлового
будинку з господарськими будівлями по
АДРЕСА_1. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли
спадщину. У зв'язку з тим, що відносини
між сторонами ускладнилися, майно є
неподільним, просив стягнути з нього на
користь відповідача вартість 23/100
частини вказаного житлового будинку,
визнати за ним право власності на 23/50
частини житлового будинку з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та
припинити право власності відповідача
на 23/100 частини житлового будинку.

Рішенням Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 20
січня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено
частково. Припинено право ОСОБА_3 на 23/100
частини житлового будинку з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 59 850
грн вартості 23/100 частини житлового
будинку з господарськими будівлями по
АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_2 право
власності у цілому на об'єкт
нерухомості, який складається з 23/50
частини житлового будинку з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 19 березня

2014 року рішення Крюківського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 20 січня 2014 року скасовано, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно,
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює.

Частиною 1 ст. 365 ЦК України передбачено
підстави, за наявності яких
припиняється право особи на частку у
спільному майні, а саме: частка є
незначною і не може бути виділена у
натурі; річ є неподільною; спільне
володіння і користування майном є
неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив
у задоволенні позову відповідно до
вимог ч. 1 ст. 365 ЦК України, оскільки
права та інтереси сторін стосовно
спірного майна є рівними, а припинення
права власності на спірну частину
житлового будинку завдасть істотної
шкоди інтересам відповідача.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків суду вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спадщини, визнання права на спадкове
майно та припинення права на частку у
спільному майні.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік