АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №677/2141/13-ц
Провадження №22-ц/792/780/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі :головуючого - судді Карпусь
С.А.,

суддів : Харчука В.М., Матковської Л.О.,

при секретарі Терлич А.В.

з участю : відповідача та його
представника

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою приватного
акціонерного товариства "Страхова
Компанія "ПРОВІДНА" на рішення
Красилівського районного суду
Хмельницької області від 03 лютого 2014
року за позовом приватного
акціонерного товариства "Страхова
Компанія "ПРОВІДНА" до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В грудні 2013 року приватне акціонерне
товариство "Страхова Компанія
"ПРОВІДНА" (далі ПрАТ СК "ПРОВІДНА")
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення в порядку регресу
виплаченого страхового відшкодування.
В обґрунтування вимог зазначало, що
05.03.2011 року між ПрАТ СК"ПРОВІДНА" та
ОСОБА_1 укладено договір (поліс)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АА/2763769 на період з 06 березня
2011 року по 05 березня 2012 року, відповідно
до якого було застраховано
відповідальність водія автомобіля
марки ВАЗ-21013, 1987 року випуску, д/н
НОМЕР_1. 18 вересня 2011 року на автодорозі
Теофіполь-Красилів з вини водія
автомобіля ВАЗ-21013 ОСОБА_1, який керував
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння, за участю
автомобіля ВАЗ-21063, д/н НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_2 стався страховий
випадок. Постановою Красилівського
районного суду від 06 грудня 2011 року
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 2800 гривень. В
січні 2012 року ПрАТ СК "ПРОВІДНА"
виплатила ОСОБА_2 страхове
відшкодування в розмірі 11 410 грн. 56 коп..
З моменту виплати.страхового
відшкодування у страховика виникло
право зворотної вимоги до ОСОБА_1 про
відшкодування суми в межах фактичних
витрат страхової компанії. З

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -
Красняк В.І. Провадження №
22-ц/792/780/14

Доповідач - Карпусь С.А.
Категорія № 19, 25

наведених підстав ПрАТ СК "ПРОВІДНА"
просила стягнути з ОСОБА_1 в порядку
регресу суму виплаченого страхового
відшкодування у розмірі 11 410 грн. 56 коп.
та судові витрати.

Рішенням Красилівського
районного суду Хмельницької області
від 03 лютого 2014 року приватному
акціонерному товариству "Страхова
Компанія "ПРОВІДНА" в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі приватне
акціонерне товариство СК "ПРОВІДНА"
вважає рішення суду незаконним,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення по суті позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність його висновків
обставинам справи. Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, зокрема з
тих підстав, що ОСОБА_1 не запрошувався
для огляду автомобіля потерпілого, суд
не врахував, що участь останнього
згідно п. 5.2 Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів здійснюється
лише у разі потреби, яка на думку
позивача, була необхідною лише для
потерпілого та страховика.
Неправильним є висновок суду про те, що
аварійним комісаром ОСОБА_4 на
замовлення позивача була визначена
лише можлива вартість металобрухту по
фотографіям та копіям документів та не
було узгоджено з потерпілою стороною.
Матеріали справи не містять доказів
незгоди потерпілої особи з сумою
виплаченого страхового відшкодування
або з вартістю залишків пошкодженого
автомобіля. В матеріалах справи наявне
платіжне доручення №001049, проведене
банком 10.01.2012 року на суму 18 532,92 грн.
та відомість №ВПТ-000057 від 06.01.2012 року,
що суд помилково визнав неналежним
доказом.

В запереченні на апеляційну скаргу
ОСОБА_1, посилаючись на законність та
обґрунтованість судового рішення,
просив відхилити доводи апеляційної
скарги.

Представник ПрАТ СК "ПРОВІДНА" в
судове засідання не з'явився, будучи
належним чином повідомленим про
розгляд справи, про що свідчать поштове
повідомлення.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до змісту пп. 38.1.1 "а" пункту
38.1. ст. 38. Закону України від 01.07.2004 року
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів " страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, якщо він
керував транспортним засобом у стані
сп'яніння під впливом алкоголю.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом встановлено, що 05.03.2011 року між
ПрАТ "СК "Провідна" та ОСОБА_1 було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власника наземного
транспортного засобу автомобіля ВАЗ
21013 номерний знак НОМЕР_1.

18 вересня 2011 року на автодорозі
Теофіполь-Красилів ОСОБА_1, керуючи у
стані алкогольного сп'яніння
автомобілем ВАЗ - 21013, не справився з
керуванням, внаслідок чого сталося
зіткнення з автомобілем ВАЗ 21063 під
керуванням ОСОБА_2 Постановою
Красилівського районного суду від 6
грудня 2011 року ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.ст.
124,130 ч. 1 КУпАП.

Стався страховий випадок, про що
складений страховою компанією
страховий акт від 05 січня 2012 року,
згідно якого нараховано 11410 грн. 56 коп.
страхового відшкодування і вказану
суму перераховано страховиком ПАТ
„Банк-Петрокомерц-Україна". Тому
страховик вважав, що після виплати цієї
суми отримувачу ОСОБА_2 у нього виникло
право регресу до страхувальника, який
спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, з приводу чого звернувся до
суду з регресним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що відповідач не був запрошений
для огляду автомобіля потерпілого
після ДТП, акт огляду такого складений
в присутності лише потерпілого,
вартість утилізації його автомобіля
визначена з порушенням чинного
законодавства, що свідчить про
недоведеність позивачем виникнення у
нього права зворотної вимоги до
відповідача про відшкодування шкоди у
зазначеному ним розмірі.

Такі висновки суду підтверджуються
матеріалами справи та відповідають
закону.

Для визначення вартості матеріальних
збитків, завданих власнику в разі
пошкодження КТЗ, застосовується
Методика товарознавчої експертизи та
оцінки колісних транспортних засобів",
затверджена наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України, від 24.11.2003 року, №142/5/2092,
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 24 листопада 2003 року на №1074/8395,
вимоги якої є обов'язковими під час
проведення автотоварознавчих
експертиз експертами, суб'єктами
господарювання, а також всіма
суб'єктами оціночної діяльності під
час оцінки КТЗ. В порушення пунктів 5.2,
7.17, 7.18 та п. 7.20 якої акт огляду
транспортного засобу потерпілого
складався лише за участю потерпілого,
без належного повідомлення ОСОБА_1;
вартість утилізації автомобіля
потерпілого визначена без врахування
суми ринкової вартості технічно
справних складників та вартості
металобрухту складників, які
залишились.

Звітом №1/2810 від 13.10.2011 року про оцінку
автомобіля ВАЗ 21063 вартість
відновлювального ремонту автомобіля
визначена 41584 грн. 44 коп., що перевищує
ринкову вартість автомобіля, тому
вартість матеріального збитку
визначена у розмірі 12839 грн. 48 коп..

З наданої позивачем довідки № 685/12/11 від
19.12.2011 року аварійним комісаром ОСОБА_4
на замовлення позивача визначено не
вартість утилізації автомобіля
потерпілого, а визначено можливу
вартість металобрухту 1428 грн. 92 коп.,
яка була прийнята до уваги страховиком
при нарахуванні страхового
відшкодування в розмірі 11410,56 грн. (а.с.
6-8).

Оскільки страховиком в порушення вимог
наведеного законодавства визначено
розмір страхового відшкодування, а під
час розгляду справи позивач не надав
доказів на підтвердження вартості
технічно справних складників та
вартості металобрухту складників, які
залишилися від автомобіля потерпілого,
факту передачі останнім цих залишків
страховику, тому у нього не виникло
право регресу до відповідача у
зазначеному ним розмірі.

До спірних правовідносин судом
правильно застосовано норми
матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не містять
посилань на докази, які б спростовували
висновки суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що страховиком було правильно
розраховано розмір страхового
відшкодування спростовується
наведеними вище матеріалами справи та
вимогами закону.

У відповідності з роз'ясненнями
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, викладеними в п .15
Постанови від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки" якщо пошкоджений
транспортний засіб не може бути
відновлено або вартість його
відновлювального ремонту з
урахуванням зношеності та втрати
товарної вартості перевищує його
ринкову вартість на момент
пошкодження, розмір шкоди визначається
за ринковою вартістю транспортного
засобу на момент пошкодження. Порядок
відшкодування шкоди, пов'язаної з
фізичним знищенням транспортного
засобу, регламентовано статтею 30
Закону N 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК
(аналогія закону) може застосовуватись
не лише страховиком, а й іншими особами,
які здійснюють діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки, та
відповідають за завдану шкоду. Тобто
транспортний засіб вважається фізично
знищеним, якщо його ремонт є технічно
неможливим чи економічно
необґрунтованим, а власник
транспортного засобу згоден із
визнанням транспортного засобу
фізично знищеним. Ремонт вважається
економічно необґрунтованим, якщо
передбачені згідно з експертизою,
проведеною відповідно до вимог
законодавства, витрати на ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного
засобу не згоден із визнанням
транспортного засобу фізично знищеним,
йому відшкодовується різниця між
вартістю транспортного засобу до та
після дорожньо-транспортної пригоди, а
також витрати з евакуації
транспортного засобу з місця цієї
пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано
фізично знищеним, відшкодування шкоди
виплачується у розмірі, який
відповідає вартості транспортного
засобу до дорожньо-транспортної
пригоди та витратам з евакуації
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди.

В матеріалах справи відсутні відомості
на підтвердження того, що транспортний
засіб потерпілого визнано фізично
знищеним. Як пояснив в судовому
засіданні відповідач, потерпілий
відремонтував автомобіль,
користується ним, з обліку в органах
МРЕВ не знятий.

Під час розгляду справи сторонам була
надана можливість у відповідності з
вимогами ч.4 ст. 10 ЦПК України надати
додаткові докази. Згідно наданого
відповідачем повідомлення експерта
автотоварознавця від 28.03.2014 року не є
можливим на даний час визначити дійсну
ринкову вартість технічно справних
складників та систем автомобіля ВАЗ 21063
із-за відсутності таких, які залишися
після ДТП.

Не спростовують висновків суду першої
інстанції і інші доводи апеляційної
скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства "Страхова
Компанія "ПРОВІДНА" відхилити.

Рішення Красилівського районного суду
Хмельницької області від 03 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя
апеляційного суду
С.А. Карпусь