Єдиний унікальний номер 225/6536/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3464/2014
Головуючий у 1 інстанції Андреєв В.В.
Доповідач - Бугрим Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого судді:
Бугрим Л.М.,

суддів: Гапонова
А.В., Халаджи О.В.

при секретарі:
Лавицькому Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського
міського суду Донецької області від 04
березня 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зацікавлена
особа: служба у справах дітей
Дзержинської міської ради Донецької
області, про позбавлення батьківських
прав,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до Дзержинського міського суду
Донецької області за позовом до ОСОБА_2
зацікавлена особа: служба у справах
дітей Дзержинської міської ради
Донецької області, про позбавлення
батьківських прав.

Рішенням Дзержинського міського суду
Донецької області від 04 березня 2014 року
у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
про позбавлення батьківських прав
відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відмовлено та надано строк у три місяці
для встановлення контакту з дитиною

З вказаним рішенням суду не погодилась
позивач ОСОБА_1 та подала апеляційну
скаргу, в якій ставить питання про
скасування рішення суду , посилаючись
на те, що рішення постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просила
постановити нове рішення , яким,
позбавити відповідача батьківських
прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обгрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт посилалась на те , що
судом першої інстанції дана невірна
оцінка доказам, не враховано негативні
оцінки відповідача, який не сплачував
аліменти на утримання дитини, останнім
часом не навідував дитину. Також судом
на думку апелянта було безпідставно
прийнято, як обґрунтований доказ,
висновок комісії з питань захисту прав
дітей виконавчого органу Дзержинської
міської ради від 31.01.2014 року № 5, а інші
докази у справі не були прийняті до
уваги.

В судовому засіданні апеляційного
суду ОСОБА_1 підтримувала доводи
апеляційної скарги , просила рішення
суду скасувати та позов задовольнити.
Позивачка посилалась на те, що вона
зараз повторно знаходиться в
юридичному шлюбові з ОСОБА_4 з яким
раніше шлюб розривала і повторно
зареєструвала , проживає однією сім'єю .
ОСОБА_4 її чоловік фактично виховує
сина ОСОБА_3 має намір усиновити її
дитину від першого шлюбу з
відповідачем - сина ОСОБА_3.

Її представник адвокат ОСОБА_7 також
просила рішення суду скасувати та
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 просив рішення суду
залишити без зміни та відхилити
апеляційну скаргу. Зазначав про те, що
від дитини не відмовлявся. Після
розірвання шлюбу з позивачкою вони
знову поновили шлюбні відносини,
проживали однією сім'єю та виховували
дитину. Після припинення шлюбних
відносин остаточно , позивачка
перешкоджала йому провідувати дитину,
попередила виховательку дитячого
садочку у якому знаходився син і тому
дитину йому не надавали навіть для
спілкування. Він має спеціальність
бухгалтера , однак не може
працевлаштуватись за вказаною
спеціальністю , оскільки не має стажу
роботи. Він заради дитини зараз
працевлаштовується на роботу
двірником ,щоби мати кошти для її
утримання , оскільки тривалий час не
міг знайти роботу за спеціальністю
бухгалтера. Також він у цьому місяці
сплатив на утримання дитини 500 грн. та
намірений сплачувати їх регулярно. .
Сина він любить і хоче його виховувати ,
наладить контакт, але щоби для цього з
боку позивачки не було перешкод.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим . Законним є рішення ,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно з законом . Обґрунтованим є
рішення ухвалене на основі повного і
всебічно з'ясованих обставин , на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами..

Встановлено, що судом при розгляді
справи таких порушень допущено не
було, тому підстави для скасування
рішення відсутні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
обставини справи, надані докази, яким
дав належну оцінку та зробив
правильний правовий висновок, вірно
застосував матеріальний закон.

Зокрема, cудом першої інстанції було
встановлено, що сторони знаходились у
юридичному шлюбові від якого мають
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
що вбачається із свідоцтва про
народження дитини серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Упослідуючому на підставі рішення
Дзержинського міського суду від 17
лютого 2011 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 9).

Рішенням того ж суду від 18.01.2011 року з
відповідача було стягнуто аліменти на
користь позивача на утримання дитини
сина ОСОБА_3 ( а.с. 10)

Станом на 1 жовтня 2013 року
заборгованість відповідача по сплаті
аліментів на утримання дитини складає
26397,15 грн , що підтверджується довідкою
відділу державної виконавчої служби
Дзержинського міського управління
юстиції . (а.с. 13-14).

У відповідності з положеннями п.2 ч.1
ст.164 СК України, мати , батько можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

У відповідності до ч.4 ст.19 СК України
при розгляді спорів судом щодо
позбавлення батьківських прав
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування та у відповідності до ч.5
цієї статті подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору.

Згідно висновку комісії з питань
захисту прав дітей Дзержинської
міської ради прийнято рішення про
недоцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 стосовно
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При винесенні рішення суд виходив з
того, що позбавлення батьківських прав
є з одного боку - захистом прав дитини, а
з другого - крайнім заходом впливу на
батьків, які неналежним чином
виконують свої батьківські обов'язки
стосовно дитини. Судом не було
встановлено факту порушення прав
дитини, а лише виявлено бажання батька
бачитися зі своїм сином. Крім того,
комісія з питань захисту прав дітей
Дзержинської міської ради прийшла до
висновку, що позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, стосовно
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
недоцільно, вважає за необхідне надати
батьку строк у 3 місяці для
встановлення контакту з дитиною.

Суд першої інстанції , враховуючи
конкретні обставини справи , надані
докази , стосунки, які склалися між
сторонами та перешкоди з боку
позивачки для спілкування відповідача
з дитиною, прийшов до правильного
правового висновку про те. що
позбавлення батьківських прав
відповідача відносно неповнолітнього
сина ОСОБА_3 є крайнім заходом і надав
строк для налагодження контакту з
дитиною .

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи, вимогам закону та
відповідає інтересам неповнолітнього
сина сторін ОСОБА_3.

Не можна погодитись з доводами
апеляційної скарги про те, що висновок
органу опіки та піклування суперечить
інтересам дитини і тому його не вправі
був враховувати суд першої інстанції .

Згідно ч.6 ст.19 СК України суд може не
погодитися з висновком органу опіки та
піклування, якщо він є недостатньо
обґрунтованим, суперечить інтересам
дитини.

У даному випадку суд апеляційної
інстанції не вбачає таких підстав для
того , щоби не враховувати висновок
органу опіки та піклування, вважає , що
у суду першої інстанції були усі
підстави погодитись з таким висновком
, оскільки він за своєю правовою
природою не суперечить інтересам
дитини та дає можливість відповідачу
налагодити взаємовідносини з дитиною
незважаючи на перешкоди для цього з
боку матері дитини, а тому висновок про
недоцільність позбавлення
батьківських прав відповідача
відповідає інтересам дитини .

Інші доводи скарги висновків суду не
спростовують

Рішення суду постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального закону і підстав для
його скасування не вбачається.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушення або неправильне
застосування судом першої інстанції
при розгляді цієї справи норм
матеріального чи процесуального права
та невідповідності висновків суду
обставинами справи, то підстав для
задоволення скарги і скасування
судового рішення з ухваленням нового
рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду
Донецької області від 04 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді: