Справа №299/2251/13
УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

Головуючого - Бисага Т.Ю.,

суддів - Власова С.О., Дроботі В.В.,

при секретарі -Чучка Н.В.,

за участю: представника апелянта -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на
рішення Виноградівського районного
суду від 31 січня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Виноградівської
міської ради Закарпатської області,
третьої особи ОСОБА_4 про визнання
недійсним рішення виконавчого
комітету Виноградівської міської ради
Закарпатської області, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Виноградівської
міської ради Закарпатської області, у
якому просить суд визнати недійсним
рішення виконавчого комітету
Виноградівської сільської ради
Закарпатської області №284 від 31 серпня
1999 року « Про приватизацію земельних
ділянок громадян міста» у частині
пункту 1.3., яким вирішено «… Передати
безоплатно у приватну власність
земельні ділянки для ведення
особистого підсобного господарства,
будівництва житлового будинку та
обслуговування господарських будівель
ОСОБА_4, мешканцю АДРЕСА_1 земельну
ділянку площею 0,1462 га по АДРЕСА_1…».

В якості третьої особи без самостійних
вимог на стороні відповідача залучено
ОСОБА_4

Рішенням Виноградівського районного
суду від 31 січня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено повністю.

Не погоджуючись та вважаючи незаконним
рішення першої інстанції, позивачка
подала апеляційну скаргу, якою просить
скасувати рішення Виноградівського
районного суду Закарпатської області
від 31 січня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги повністю, мотивуючи це неповним
з'ясуванням обставин, які мають
значення для справи та порушенням норм
матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні представник
апелянта апеляційну скаргу з наведених
в ній підстав підтримала.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія
приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Так, судом першої інстанції, з доводами
якого погоджується і колегія,
встановлено, що земельну ділянку
площею 0,1462 га за адресою АДРЕСА_1
Рішенням виконавчого комітету
Виноградівської міської ради
Закарпатської області № 284 від 11.08.1999
року «Про приватизацію земельних
ділянок громадян" вирішено передати
безоплатно у приватну власність для
ведення особистого підсобного
господарства, будівництва житлового
будинку та обслуговування
господарських будівель ОСОБА_4,
мешканцю АДРЕСА_1 (пункт 1.3. Рішення),
(земельна ділянка перебувала у
фактичному користуванні ОСОБА_4 як
така, на якій розташовано його житловий
будинок і яка необхідна для його
обслуговування).

Виконавчий комітет, приймаючи
оскаржуване рішення, діяв у межах
повноважень, делегованих такому на
підставі ч.3 ст.3 ЗК України в ред. 1992
року. Рішенням від 10.10.1997 року,
прийнятим на сьомій сесії 22 скликання
Виноградівської міської ради
Закарпатської області «Про
делегування повноважень земельних
питань виконкому міської ради», яким
делеговано виконкому міської ради на
своїх засіданнях у міжсесійний період
вирішувати питання про надання та
безоплатну передачу в приватну
власність земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, ведення
садівництва, гаражного будівництва,
надання земельних ділянок в оренду та
продажу земельних ділянок».

Встановлено, що позивач за
договором купівлі-продажу від 17.07.2003
року купила у ОСОБА_5 15/24 частин
житлового приміщення будинку АДРЕСА_2,
а за договором від 08.04.2005 року,
укладеним із ОСОБА_6 купила ще 9/24 частин
о будинку з надвірними спорудами.

20.10.2004 року Виноградівська міська рада
рішенням №924 надала ОСОБА_3 у власність
земельну ділянку, площею 15/24 від 0,1451 га
по АДРЕСА_2 для будівництва
обслуговування житлового будинку та
ведення селянського господарства.
05.05.2005 року Виноградівська міська рада
рішенням №1133 надала ОСОБА_3 у власність
земельну ділянку площею 9/24 від 0,1322 га
по АДРЕСА_2 для будівництва і
обслуговування житлового будинку та
ведення селянського господарства.

Встановлено також, що земельна ділянка
по АДРЕСА_2, на якій було розташовано
придбаний в цілому позивачкою у 2003-2005
роках будинок, є суміжною із земельною
ділянкою, що належить ОСОБА_4, третій
особі по справі, що розташована за
адресою АДРЕСА_1.

Таким чином, враховуючи зазначене вище,
суд встановив, що на час прийняття
оскаржуваного рішення у 1999 році
позивач не була ні власником будинку,
що був розташований по АДРЕСА_2, ні
власником чи/та користувачем земельної
ділянки за вказаною адресою.

У 2008 році ОСОБА_4 на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
силового будинку, господарських
будівель та споруд отримав Державний
акт на прав власності і земельну
ділянку серії ЯЕ№461230, виданий на
підставі оскаржуваного рішення.

При цьому, в ході виготовлення
технічної документації 19.08.2008 року
постійнодіючою комісією
Виноградівської міської ради за
наслідками розгляду межового спору по
АДРЕСА_2-АДРЕСА_1 було складено акт, яким
встановлено межу між земельними
ділянками землекористувача ОСОБА_3 та
землекористувача ОСОБА_4 Акт
затверджено рішенням Виноградівської
міської ради від 17.10.2008 року №872. Цим же
рішенням ради затверджено межу між
присадибними ділянками вказаних
землекористувачів у відповідному
порядку.

Рішенням Виноградівського районного
суду від 31.05.2011 року, що набрало
законної сили, у цивільній справі за
позовом ОСОБА_4 ОСОБА_3 зобов'язано
усунути перешкоди у здійсненні права
власності ОСОБА_4 шляхом знесення
(демонтажу) будівлі приміщення
кафе-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
розташованого на земельній ділянці по
АДРЕСА_2.

Зі змісту вказаного рішення суд
встановив, що здійснена ОСОБА_3
перебудова житлового розташованого по
АДРЕСА_2, у кафе-магазин, спонукала
виникнення спору із суміжним
землекористувачем.

Рішенням Виноградівської міської
ради від 25.10.2005 року №407 ОСОБА_3 надано
дозвіл на перебудову житлового будинку
по АДРЕСА_2 під кафе-магазин.

У 2006-2007 роках відповідачка на даній
земельній ділянці, що є суміжною із
земельною ділянкою, належною ОСОБА_4,
побудувала кафе-магазин довжиною
висотою 15 м, загальною площею 501,5 кв. м.,
передала його в оренду.

Згідно Постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 06.11.2008 року визнано нечинним
рішення Виноградівської міської ради
від 25.10.2005 року №407, яким надано дозвіл
на перебудову житлового будинку по
АДРЕСА_2 під кафе-магазин, незаконними
дозвіл №27 від 14.04.2006 року та проектну
документацію, розроблену КПП
«Виноградів-проект».

В даній постанові зазначено, що
ОСОБА_3 самовільно, змінивши цільове
призначення, перебудувала будинок на
виробничий комплекс-кондитерського
цеху, довжиною 25 метрів та висотою 15
метрів з 14 вікнами на подвір'я ОСОБА_4
Стіна будівлі (виробничого комплекс -
кондитерської цеху) розміщена
безпосередньо на лінії межі, що є
грубим порушенням вимог п.3 ч.3.25* ДБН
360-92** «Містобудування. Планування і
забудови міських і сільських
поселень», згідно якого для догляду за
будівлею та здійснення її поточного
ремонту відстань до межі сусідньої
ділянки від найбільш відступаючої
конструкції стіни не повинна
перевищувати 1 метр.

Відповідно до ч.2 ст.376 ЦК України,
особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Враховуючи зазначені вище
обставини, суд вірно встановив, що
позивач на час судового розгляду
страви не набула права власності на
будівлю, що розташована на земельної
ділянці за адресою АДРЕСА_2, та є
суміжною із земельною ділянкою, що
належить третій особі ОСОБА_4 на праві
власності.

Суд вірно встановив фактичні
обставини справи, правильно застосував
матеріальний закон, дотримався
процедури розгляду справи та вирішив
спір у відповідності з чинним
законодавством.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим і підстав для його зміни
чи скасування немає, оскільки воно
грунтується на вірно встановлених
обставинах та фактах, які зазначені в
численних рішеннях судів, що набрали
законної сили.

Доводи апеляції висновків суду не
спростовують, а тому до уваги взяті
бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 307-308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2,
який діє в інтересах ОСОБА_3, -
відмовити.

Рішення Виноградівського районного
суду від 31 січня 2014 року,- залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її постановлення і може бути
оскаржена на протязі двадцяти днів з
дня набрання нею законної сили в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: