АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/1337/13-ц 22-ц/774/648/К/14
Справа № 210/1337/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/648/К/14
суддя Костенко В.В.
Категорія -27 ( ІV )
Суддя-доповідач - Турік
РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Турік В.П.

суддів - Братіщевої Л.А.,
Грищенко Н.М.

при секретарі - Бевзі М.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Кредитної спілки "Аккорд" на рішення
Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 16 грудня 2013 року по
цивільній справі за позовом Кредитної
спілки "Аккорд"до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

відповідач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И Л А:

25 лютого 2013 року позивач Кредитна
спілка «Аккорд» (далі - КС «Аккорд»)
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення суми заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що
24.01.2008 року між КС «Аккорд» та ОСОБА_3
укладено кредитний договір № Віконда
КР, відповідно до умов якого КС
«Аккорд» надано відповідачу кредит зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі рекомендованому
графіком платежів. В порушення норм
закону та умов договору відповідач
ОСОБА_3 зобов'язання за вищевказаним
договором не виконала. Заборгованість
за порушення кредитних зобов'язань
складає 5 463,04 грн., з яких
заборгованості за тілом кредиту - 1 666,77
грн., заборгованість по відсоткам за
користування кредитом - 2 177,50 грн., пеня
- 1 618,77 грн.

В зв'язку з зазначеними порушеннями
позивач просить стягнути на його
користь суму заборгованості у розмірі 5
463,04 грн., інфляційні збитки та 3% річних
у загальному розмірі 1 945,03 грн., а
всього заборгованість по кредиту у
розмірі 7 408,07 грн. та судові витрати,
які були сплачені при подачі позову.

Рішенням Дзержинського районного
суду м.Кривого Рогу від 16 грудня 2013 року
в задоволенні позову СК «Аккорд»
відмовлено.

В апеляційній скарзі СК «Аккорд»
ставить питання про скасування рішення
суду і ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судом вимог
матеріального закону та неповне
з`ясування обставин справи.

Судом невірно застосовано положення п.7
ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» щодо відсутності у
позивача права вимагати повернення
кредиту, строк давності якого минув, та
не взяв до уваги, що згідно ч. 3 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за заявою сторони,
чого відповідачем зроблено не було.

Крім того, згідно п. 9.1. Кредитного
договору № Віконда КР від 24.01.2008 року
сторонами погоджено строк позовної
давності для захисту порушеного права
п'ять років, перебіг якого починається
з 24 січня 2009 року та закінчується 25
січня 2014 року. СК «Аккорд» звернувся до
суду за захистом порушеного права
25.02.2013 року, тобто в межах встановленого
договором строку позовної давності.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
послався на те, що, заявляючи позов у
жовтні 2013 року, позивачем пропущено
строк позовної давності.

При цьому суд виходив з того, що строк
дії укладеного 07.12.2006 року договору
закінчився 06.12.2007 року.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог та
застосувавши строк позовної давності
без відповідної заяви відповідача
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що позовна давність за позовом
про повернення споживчого кредиту в
силу ст. 11 Закону України „Про захист
прав споживачів" застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна,
оскільки він зроблений судом з
порушенням норм цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду
не відповідає.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України). Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст.
267 ЦК України).

ЦК України не передбачає заборони
пред'явлення окремих вимог у зв'язку з
пропущенням позовної давності.

Пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Статтею 267 ЦК України визначено
наслідки спливу позовної давності.
Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Встановлено, що відповідач будь-яких
заяв про застосування позовної
давності суду першої інстанції не
надавала та у будь-який інший спосіб
про застосування позовної давності не
заявляла.

Таким чином, судом першої інстанції
невірно застосовано ст. 257 ЦК України та
п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», що відповідно до ст.
309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
по суті позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямованих на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти)
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Ст. 627 ЦК України зазначає, що
відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст.ст.526,527,530 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 17 Постанови «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» №5 від 30
березня 2012 року наявність судового
рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
останнього від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених частиною
другою статті 625 ЦК, оскільки
зобов'язання залишається невиконаним
належним чином відповідно до вимог
статей 526, 599 ЦК.

Судом встановлено, що 24 січня 2008 року
між Кредитною Спілкою «Аккорд» та
членом кредитної спілки «Аккорд»
ОСОБА_3, укладено кредитний договір №
Віконда КР (а.с. 9-10).

Відповідно до умов договору позивачем
надано ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 10
000,00 грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі
рекомендованому графіком платежів, з
кінцевим терміном повернення до 24.01.2009
року.

Згідно п. 3.2.2. договору, відповідач
зобов'язалась щомісячно сплачувати
позивачу нараховані проценти та
частину кредиту в терміни та розмірах
не менше, ніж вказано у
рекомендованому графіку платежів.

Відповідно до п. 4.1. договору,
проценти за користування кредитом
нараховуються спілкою на фактичний
залишок суми кредиту, виходячи з
розрахунку 0,14247% за кожний день
користування кредитом.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що
при порушенні строків сплати кредиту
спілка має право нарахувати пеню, а
позичальник зобов'язується сплатити
пеню в розмірі 0, 5 % від суми остаточної
заборгованості за кожний день
прострочення.

Згідно з п. 8.1 договору «Термін дії
Договору», договір діє з моменту
підписання та до повного його
виконання сторонами.

На виконання вимог кредитного договору
позивачем видано ОСОБА_3 10 000,00 грн.

Зобов'язання за кредитним договором
ОСОБА_3 не виконувались належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем було порушено
зобов'язання, встановлене умовами
кредитного договору стосовно
своєчасного повернення сум отриманого
кредиту і відсотків за користування
кредитними коштами.

Рішенням Кредитного комітету від 01
червня 2011 року КС «Аккорд» зменшено
суму нарахованої пені по кредитному
договору до 1 666,77 грн. та припинено її
нарахування (а.с.4).

Відповідно розрахунку заборгованості
за кредитним договором № Віконда КР
від 24 січня 2008 року (а.с. 5) сума
заборгованості за кредитним договором
без зазначення дати її нарахування
складає 5 463 грн. 04 коп., з яких:
основний борг складає 1 666,77 грн.,
заборгованість по процентам по
кредиту складає 2 177,50 грн., пеня згідно
рішення кредитного комітету складає 1
666,77 грн.

Відповідно розрахунку інфляції та 3%
річних за прострочення виконання
кредитного договору № Віконда КР від 24
січня 2008 року (а.с. 6-7) сума 3% річних та
інфляційної складової боргу становить
1 945,03 грн.

Вимоги банку щодо стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитним договором та штрафних
санкцій не суперечать умовам договору,
які визначені сторонами і погоджені
ними.

Пунктом 9.1. договору сторони погодили
строк позовної давності п'ять років, що
не суперечить вимогам ст. 259 ЦК України.

Таким чином, укладаючи кредитний
договір сторони визначили що строк
позовної давності по вимогах про
стягнення заборгованості за даним
договором - 5 років, а тому колегія
суддів, враховуючи те що СК «Аккорд»
звернувся до суду за захистом
порушеного права 25.02.2013 року, приходить
до висновку, що строку позовної
давності, встановлений договором,
позивачем не пропущено.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача
на користь позивача підлягають
стягненню судові витрати по справі, які
складаються із судового збору у
розмірі 344,10 грн. (229,40 грн. - за подання
позовної заяви до суду першої
інстанції, а.с. 1 та 114,70 грн. - за подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, а.с. 67).

Керуючись ст.ст. 303, п. 4 ч. 1 ст. 309,
ст.ст.313,314,316 ЦПК України колегія суддів,
-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки
"Аккорд" - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 16 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Кредитної спілки
"Аккорд" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Кредитної
спілки "Аккорд" заборгованість за
кредитним договором № Віконда КР від 24
січня 2008 року у розмірі 7 408,07 гривень,
яка складається із: залишку по кредиту -
1 666,77 грн., залишку по процентам - 2 177,50
грн., нарахованих штрафних санкцій - 1
618,03 грн., інфляційної складової та 3%
річних - 1 945,03 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Кредитної
спілки "Аккорд" судові витрати по
справі по сплаті судового збору у сумі
344,10 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: