Справа № 492/1914/13-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
20 березня 2014 року
Арцизький районний суд Одеської
області в складі головуючого судді
Крикуна М.П. при секретарі Богдан А.І.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Арцизі
Одеської області цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеського
обласного управління публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення часткової
заборгованості за кредитним договором,
12.09.2013 року представник публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеського обласного управління
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»
Козаченко В.В. звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, 26.11.2013 року
представник позивача звернувся до суду
з заявою про зменшення позовних вимог,
в якій просить стягнути солідарно з
відповідачів на користь публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеського обласного управління
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»
заборгованість за кредитом станом на
05.09.2013 р. у розмірі 308521,82 гривень, яка
складається: з простроченого основного
боргу по кредиту - 186978,32 грн.;
прострочених процентів за
користування кредитом за період з
прострочений основний борг по кредиту
грн.; пені за прострочені проценти за
користування кредитом за період з
стягнути судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 3441,00 грн.,
посилаючись на те, що 03.07.2007 р. між
позивачем та відповідачем ОСОБА_1
укладено кредитний договір № 1681-н (далі
- договір) на суму 208250,00 грн. Згідно з
умовами договору відповідач
зобов'язався прийняти, належним чином
використати та повернути кредит,
сплатити проценти за користування
кредитом, комісійні винагороди та інші
платежі в порядку, на умовах та в
строки, визначені цим договором.
Відповідачу за кредитним договором
надано кредит з терміном остаточного
погашення не пізніше 03.07.2012 року. У
забезпечення виконання зобов'язань
03.07.2007 р. банком укладено договір
застави транспортного засобу з ОСОБА_1
Предметом застави є транспортний засіб
типу автобус пасажирський марки «БАЗ»,
модель А079.14, 2007 року випуску, жовтого
кольору, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4,
виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУ МВС України
в Одеській області 29.06.2007 р.,
зареєстрованого 29.06.2007 р. Також, у
забезпечення виконання зобов'язань за
договором, 03.07.2007 р. банком укладено
договір поруки №1 з ОСОБА_2 Банк
належним чином виконав свої
зобов'язання за договором та
перерахував кошти, відповідно до умов
кредитного договору у сумі 208250,00 грн. За
користування кредитом, позичальник
зобов'язався сплачувати банку
відповідну плату (проценти) у порядку,
розмірах та строки, визначені у
кредитному договорі. На період з дня
видачі кредиту та до моменту
закінчення терміну дії 03.07.2012 р., на який
видано кредит, відсотки за
користування кредитом нараховувалися
банком, на підставі ставки у розмірі 17 %
річних та комісійної винагороди, у
порядку, на умовах та строки, визначені
кредитним договором. Проте, в
обумовлені договором строки,
відповідач свої зобов'язання по
поверненню кредиту і сплаті відсотків
Сторони в судове засідання не
10.12.2013 року представник позивача за
довіреністю Ігнатенко К.О. звернувся до
суду з заявою про слухання справи за
відсутності представника позивача,
позов підтримав в повному обсязі та не
заперечував проти заочного розгляду
справи у випадку неявки відповідачів в
судове засідання.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 повторно не
з'явилися в судове засідання
(викликалися на 09.12.2013 р. та на 20.03.2014 р.).
Про дату, час та місце розгляду справи
відповідачка ОСОБА_2 повідомлялася
належним чином, оскільки судові
повістки їй надсилалися за адресою її
місця проживання, зареєстрованою у
встановленому законом порядку, а
відповідно до повторних поштових
повідомлень відповідачка ОСОБА_2 за
цією адресою не проживає, але
відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК
України вважається, що судові виклики
вручені відповідачці належним чином.
Про дату, час та місце розгляду справи
відповідач ОСОБА_1 був повідомлений
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення про отримання судових
викликів. Про причину своєї неявки
відповідачі суд не повідомили, заяву
про розгляд справи за їх відсутності до
суду не подавали. В зв'язку, з повторною
неявкою в судове засідання
відповідачів, повідомлених належним
чином, зі згоди представника позивача,
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК
В зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось, що
відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК
Суд, перевірив матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню у
повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.
03.07.2007 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_1 укладений
кредитний договір № 1681-н на суму 208 250,00
грн. (а.с. 6-9). Згідно з умовами договору,
відповідач зобов'язався прийняти,
належним чином використати та
повернути кредит, сплатити проценти за
користування кредитом, комісійні
винагороди в порядку, на умовах та в
строки, визначені цим договором.
Відповідачу за кредитним договором
надано кредит з терміном остаточного
погашення не пізніше 03.07.2012 року. Згідно
п.п. 3.3.1, 3.3.4, 3.3.5, 3.3.6 кредитного договору
відповідач зобов'язався належним чином
виконувати взяті на себе зобов'язання,
у разі порушення умов цього договору
додатково повернути кредит з
одночасною сплатою процентів за
фактичний час користування кредитними
ресурсами та інших належних до сплати
платежів. Відповідно до п. 3.2.3
кредитного договору, банк має право при
виникненні простроченої
заборгованості за кредитом, процентами
чи комісійними винагородами, здійснити
погашення заборгованності, шляхом
зверенення стягнення на предмет
застави, за договором застави
транспортного засобу від 03.07.2007 року.
Згідно п. 3.2.2 кредитного договору, банк
має право у разі порушення
відповідачем умов по даному договору
або договору застави транспортних
засобів, стягнути кредит на суму
нарахованих процентів, комісійних
винагород та інших платежів, що
достроково підлягають сплаті.
03.07.2007 року в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
банком укладено з відповідачем договір
застави, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_5 (а.с. 10 - 12). Предметом
договору застави є транспортний засіб
типу автобус пасажирський марки «БАЗ»,
модель А079.14, 2007 року випуску, жовтого
кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_5,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4,
виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУ МВС України
в Одеській області 29.06.2007 року.
03.07.2007 року банком укладено
трьохсторонній договір поруки, між
відповідачем - поручителем ОСОБА_2 та
відповідачем - боржником ОСОБА_1 (а.с.
13-14). На виконання умов договору поруки,
поручитель ОСОБА_2 зобов'язалася перед
банком відповідати солідарно в повному
обсязі за своєчасне та повне погашення
боржником ОСОБА_1 зобов'язань за
кредитним договором № 1681 - н від 03.07.2007
Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.
Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.
Частина 1 ст. 550 ЦК України передбачає,
що право на неустойку виникає
незалежно від наявності у кредитора
збитків, завданих невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язання.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, у разі
відсутності іншої домовленості сторін,
проценти виплачуються щомісяця до дня
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позивальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що до відносин за
кредитним договором застосовується
положення параграфа 1 цієї глави, якщо
інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Однак, всупереч умовам договору та
вимог чинного законодавства
відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним
чином свої зобов'язання по поверненню
кредиту не виконали та не здійснили
повернення кредиту у встановлені
договором строки у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Статтею 554 ЦК України визначено, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Аналізуючи зазначені норми, поручитель
відповідає перед кредитором, у тому ж
обсязі що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.
Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої ним шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору. У разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.
Згідно розрахунку, наданого позивачем,
який перевірений судом, загальна сума
заборгованості перед банком станом на
05.09.2013 року становить 308521,82 гривень, яка
складається з: простроченого
основоного боргу по кредиту - 186978, 32 грн;
прострочених процентів за
користування кредитом за період з
прострочений основний борг по кредиту
за період з 01.10.2008 року по 05.09.2013 року -
за користування кредитом за період з
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги
позивача щодо відшкодування судових
витрат підлягають задоволенню,
оскільки його позов задоволено та
понесені витрати підтверджені
платіжним дорученням.
Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для задоволення
позову банку про стягнення солідарно з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
користь публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеського
обласного управління публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» заборгованості
за кредитним договором в розмірі 308521,82
гривень та судових витрат по сплаті
судового збору в розмірі 3441,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 525, 526, 549, 553, 1046, 1048 -
1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, ч. 2 ст.
197, ст. ст. 209, 212, 214 - 215, 224 ЦПК України, суд
позов публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеського
обласного управління Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» задовольнити
Стягнути солідарно з ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2), ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3) на користь
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеського обласного
управління публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
кредитним договором № 1681-н від 03.07.2007
року на загальну суму 308521 (триста вісім
тисяч п'ятсот двадцять одну) гривню 82
копійки, а також судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 3441 (три
тисячі чотириста сорок одну) гривню 00
копійок, а всього стягнути 311962 (триста
одинадцять тисяч дев'ятсот шістдесят
дві) гривні 82 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Арцизький районний суд Одеської
області шляхом подання протягом десяти
днів з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя

Арцизького районного суду
М.П. Крикун