АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №760/25208/13-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/6345/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Коробенко
С.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 20
травня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Невідомої Т.О., Пікуль А.А.
при секретарі
Коваленко Н.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 20 березня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до Міністерства оборони
України про відшкодування моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Міністерства оборони
України про стягнення 200 000 грн.
компенсації за спричинену моральну
шкоду. Посилається на положення
ст.ст.153,173 КЗпП України, ст.17 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» Зазначає, що він проходив
службу в Радянському Союзі, зокрема, з 23
березня 1986 року по 27 червня 1987 року в
Демократичній республіці Афганістан,
де 3 лютого 1987 року отримав вогнепальне
поранення. За висновками
медико-соціальної експертної комісії
ОСОБА_3 встановлена друга група
інвалідності довічно. Позивач
зазначає, що внаслідок інвалідності,
яку він отримав під час виконання
військових обов'язків, він втратив
здоров'я, і як голова родини не може
забезпечити повноцінне фінансування
сім'ї, не може вести нормальний спосіб
життя.

Рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 20 березня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення скасувати та ухвалити
нове по суті позовних вимог, яким позов
задовольнити повністю, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи. Зазначає,
що через протиправну поведінку
відповідача та виконання позивачем
обов'язків військової служби, через
слабке здоров'я йому було завдано
невиправної шкоди та спричинено
інвалідність; суд не врахував цих
обставин та прийшов хибного висновку
по суті спору.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Згідно ст.440 -1 ЦК Української РСР,
чинного на момент поранення ОСОБА_3,
моральна (немайнова) шкода, заподіяна
громадянину або організації діяннями
іншої особи, яка порушила їх законні
права, відшкодовується особою, яка
заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що
моральна шкода заподіяна не з її вини.

Згідно з п.п.4,5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
шкоди», у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає така шкода, якими
неправомірними діями чи бездіяльністю
її заподіяно позивачеві, з яких
міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди, та якими доказами це
підтверджується.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» ( у редакції до 01.01.2007 року)
військовослужбовці підлягали
державному обов'язковому особистому
страхуванню на випадок загибелі або
смерті, а також у разі поранення
(контузії, травми або каліцтва),
захворювання, одержаних у період
проходження служби (зборів), у розмірі,
залежному від ступеня втрати
працездатності , що визначається у
відсотковому відношенні від загальної
суми страхування на випадок загибелі
або смерті.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом Міністра оборони України від
25.02.1992 року № 052 ОСОБА_3 звільнено з
військової служби з посади начальника
ремонтного відділу учбової
лабораторії кафедри ремонту
бронетанкової техніки Київського
вищого танкового інженерного училища
(технікуму) ім. Маршала Радянського
Союзу Якубовського І.І. та направлено у
відставку по ст.60 п.»б» - по хворобі
(а.с.16).

Відповідно довідки до Акту огляду
МСЕК від 15.07.1998 р. ОСОБА_3 присвоєно
другу групу інвалідності довічно
внаслідок поранення, отриманого під
час виконання обов'язків військової
служби (а.с.15).

Згідно Умов державного
обов'язкового особистого страхування
військовослужбовців і
військовозобов'язаних, призваних на
збори, порядку виплат їм та членам їх
сімей страхових сум, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 19 серпня 1992 року № 488, державне
обов'язкове особисте страхування
військовослужбовців і
військовозобов'язаних, призваних на
збори, здійснювалося Національною
акціонерною страховою компанією (НАСК)
«ОРАНТА» за рахунок коштів державного
бюджету, що виділялися Міністерству
оборони та іншим військовим
формуванням.

Таким чином, на день звільнення
ОСОБА_3 існувало обов'язкове особисте
страхування військовослужбовців від
НАСК «ОРАНТА», за яким здійснювалася
виплата страхових сум..

Як пояснила представник позивача,
страхове відшкодування він отримав.

Дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, суд прийшов до висновку
про відсутність підстав для
задоволення позову, оскільки ОСОБА_3 не
довів протиправних дій відповідача
щодо нанесення йому моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.
Підстав для скасування рішення суду з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, колегія не знаходить. Рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК
України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 20 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

В касаційному порядку може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-