Справа № 2/257/155/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року Київський
районний суд міста Донецька у складі:

головуючого судді
Чудопалової
С.В.,

при секретарі

Кураксіній Н.Л.

представника позивача
Прохорова О.О.

представника відповідачів
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Перший Український
міжнародний банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки та зустрічним позовом
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Перший Український
міжнародний банк», треті особи ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним
п.п. 3.4.4. Кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
суми заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги
тим, що 02.09.2008 року між ЗАТ «Донгорбанк»
правонаступником всіх прав та
зобов'язань якого є ПАТ «Перший
Український міжнародний банк» та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№ 254/08И, відповідно до умов якого
позивач зобов'язався надати ОСОБА_3
кредит у розмірі 25 100 євро.

В забезпечення виконання вимог за
кредитним договором № 254/08И від 02.09.2008
року, між ЗАТ «Донгорбанк» та ОСОБА_4
був укладений іпотечний договір № 254/08И
від 02.09.2008 року, відповідно до якого в
іпотеку банку було передано наступне
нерухоме майно: трикімнатна квартира,
загальною площею 71,4 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач належним чином виконав свої
обов'язки за кредитним договором проте
відповідач всупереч умовам договору та
вимогам чинного законодавства України,
свої зобов'язання за вказаними
договорами належним чином не виконав. У
зв'язку з вищевикладеним, банк 29.12.2011
року направив ОСОБА_3 рекомендованим
листом на її адресу письмову вимогу про
дострокове повернення всієї суми
кредиту та нарахованих процентів за
користування кредитом, але
відповідачем на теперішній час
заборгованість за кредитом не
погашена. У зв'язку з невиконанням
ОСОБА_3 зобов'язання щодо повернення
кредиту та сплати процентів за
користування кредитом, на підставі ч. 1
ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» банк 17.07.12 року
направив ОСОБА_4 листа про усунення
порушення основного зобов'язання у
розмірі 28 138,40 євро. У зв'язку з
зазначеними порушеннями зобов'язань за
кредитним договором та договором
іпотеки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
станом на 28.08.2013 року мають
заборгованість у розмірі 32 509,78 євро та
еквівалент 2 267,92 євро з яких:
заборгованість за сумою кредиту
складає 22 978,94 євро та 7 518,77 грн.,
заборгованість за непогашеними в строк
відсотками за користування кредитом
складає 9 530,84 євро, сума пені за
порушення строків виконання
зобов'язань за кредитним договором
складає еквівалент 17 292,73 грн., сума
штрафів за порушення обов'язків,
передбачених пп. 3.4.4-3.4.7 кредитного
договору, складає еквівалент 1 255,00 євро.

Представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав та просив суд позов
задовольнити у повному обсязі, у
задоволенні зустрічного позову
відмовити за необґрунтованістю.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнала та подала суду
заперечення на позовну заяву, де
просила застосувати строки позовної
давності та у задоволенні позовних
вимог відмовити, оскільки позивач
звернувся до суду лише 30.09.2013 року, тому
вимога про стягнення процентів за
період з 01.07.2010 року до 30.09.2010 року (за
ставкою 11,5% на суму 667,27 євро, за ставкою
15,5% на суму 10,25 євро); стягнення боргу по
кредиту за період з 28.04.2010 року до 30.09.2010
року (на загальну сум 389,10 євро);
стягнення штрафу за порушення п. 3.4.4.
Кредитного договору у 2011 році (у
розмірі 1 255,00 євро), стягнення пені пеня
за несвоєчасне повернення кредиту в
сумі 66,01 євро, та пеня за несвоєчасну
сплату процентів в сумі 0,50 євро не
підлягає задоволенню. Також просила
застосувати строк позовної давності й
до вимоги позивача про дострокове
повернення всієї суми кредиту, адже
право на звернення до суду у позивача
виникло 28.04.2010 року, коли було
зараховано останній платіж за
кредитним договором, а провадження у
справі відкрито 30.09.2013 року. Надала
зустрічний позов та просила визнати
недійсним п.п. 3.4.4. Кредитного договору
№ 254/08И від 02.09.2008 року, укладеного між
ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником
якого є позивач та ОСОБА_3, посилаючись
на ті обставини, що Банк, який
одноособово складав текст Кредитного
договору, користуючись відсутністю у
позивача за первісним позовом
спеціальних знань в цій галузі порушив
принцип добросовісності та включив до
тексту договору пункт, який є
неоднозначний у тлумаченні та
незрозумілий в суті обов'язку
позичальника, та вимагає за його
невиконання сплатити штраф у розмірі 1
255,00 євро, що суперечить приписам ст. 18
Закону України «Про захист прав
споживачів».

ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в особі її законного
представника - матері ОСОБА_5 до
судового засідання не з'явилися, надали
письмове пояснення, в якому повідомили
про відсутність іншого місця для
проживання ніж квартира, що є предметом
іпотеки та просили суд розгляд справи
здійснити за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку про необхідність
часткового задоволення первісного
позов та відмови у задоволені
зустрічного позову у повному обсязі з
наступних підстав:

Судом встановлено, що
між закритим акціонерним товариством
"Донгорбанк", правонаступником всіх
прав та зобов'язань якого є публічне
акціонерне товариство "Перший
Український Міжнародний Банк" та
ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір
№ 254/08И від 02.09.2008 року , відповідно до
якого Позивач зобов'язався надати
Відповідачу кредит на наступних
умовах: сума кредиту 25 100, 00 євро;
цільове призначення кредиту -
споживчий кредит; строк повернення -
згідно графіку, дата кінцевого
повернення кредиту - 01.09.2028р.; проценти
за користування кредитом за строковою
заборгованістю у розмірі 11,5 % річних;
проценти за необґрунтоване
використання кредиту за простроченою
заборгованістю -15,5% річних; відповідач,
в свою чергу, зобов'язався повернути
кредит та сплатити проценти.

Так, на позивача, згідно пунктів 2.1, 3.3.1
Кредитного договору, покладений
обов'язок надати відповідачу
обумовлену Кредитним договором суму
кредиту.

Позивач належним чином виконав свої
договірні зобов'язання - надав кредитні
кошти у розмірі 25 100, 00 євро, що
підтверджується Заявою на видачу
готівки № 708-11 від 02.09.2008 р.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язався
використати кредит за цільовим
призначенням, сплатити проценти за
користування кредитом та повернути
Банку кредит в повному обсязі в порядку
та у строки, обумовлені Кредитним
договором. Вказані обов'язки
закріплено, зокрема, у пунктах 2.1, 3.4 та
інших пунктах Кредитного договору.

Умови нарахування та сплати процентів
за користування кредитом встановлені
пунктами 2.1, 3.3.5., 3.4.2. Кредитного
договору.

Згідно з п.3.3.5. Кредитного договору
проценти нараховуються щомісячно на
суму фактичної заборгованості за
кредитом, виходячи з фактичної
кількості календарних днів у році за
період з першого по останній
календарний день місяця включно.

Згідно з п. 3.4.2 Кредитного договору
проценти за користування кредитом
повинні сплачуватися Відповідачем до 20
числа (включно) місяця, наступного за
місяцем нарахування процентів.

Пункт 5.1 Кредитного договору
встановлює, що у разі порушення
Відповідачем зобов'язань з повернення
кредиту та/або сплати процентів за
користування кредитом, Відповідач
зобов'язаний сплатити на користь
Позивача пеню у розмірі 0,05% від суми
заборгованості , але не більше
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, за
кожен день прострочення.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань відповідача перед
позивачем за Кредитним договором було
укладено Іпотечний договір № 254/08И від
02.09.2008 року .

В зв'язку з нездійсненням ОСОБА_3 у
встановлені кредитним договором
строки платежів за кредитом та
нарахованими процентами, у відповідача
починаючи з 27.04.2010 р. виникла
прострочена заборгованість за сумою
кредиту.

Вищевикладене свідчить про настання
несприятливої події, передбаченої п.
3.1.5 Кредитного договору, а саме
невиконання Боржником обов'язків,
передбачених договором, в тому числі
щодо забезпечення повернення кредиту.

Відповідно до ч. 10 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів»і п. п. З.1.5.
Кредитного договору у випадку настання
зазначеної вище події Банк набуває
право вимагати від Відповідача
достроково повернути виданий кредит
разом із розрахованими процентами, а
Відповідач зобов'язаний виконати таку
вимогу Банку і повернути отриманий
кредит в повному обсязі разом із
процентами за користування кредитом, в
строк не пізніше 30 (тридцяти)
календарних днів з моменту отримання
відповідної вимоги.

Позивач 29.12.2011, керуючись ч. 10 ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», п. 2 ст. 1050 Цивільного
кодексу України та п.п. 3.1.5. Кредитного
договору, направив рекомендованим
листом на адресу відповідача, вказану у
ст. 9 Кредитного договору, письмову
Вимогу (Вих. № DON-23/1312 від 22.12.2011) про
дострокове повернення всієї суми
кредиту та нарахованих процентів за
користування кредитом. Що свідчить про
те, що позивач належним чином повідомив
відповідача про необхідність
достроково повернути кредит в повному
об'ємі та сплатити нараховані проценти
за користування кредитом.

Однак, в порушення п. 3.1.5 Кредитного
договору зазначені вимоги позивача не
були виконані відповідачем у вказаний
строк, у зв'язку з чим у відповідача
виникла прострочена заборгованість
перед Банком за основною сумою кредиту
в повному обсязі.

Таким чином, заборгованість
відповідача за сумою кредиту станом на
28.08.2013 року складає 22 978,94 євро, що
підтверджується доданим до справи
розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог закону і одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 256 ЦК позовна давність
це строк у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості останній платіж в
рахунок погашення заборгованості
Відповідачем вчинено 27.04.2010 року.

Позивач звернувся до суду 12.09.2013
року, отже, вимоги про стягнення
заборгованості,

- в розмірі 75,33 євро, які повинні
бути сплачені 02.06.2010 р..

- в розмірі 104,59 євро, які повинні
бути сплачені 04.07.2010 р.

- в розмірі 104,59 євро, які повинні
бути сплачені 02.08.2010 р..

- в розмірі 104,59 євро, які повинні
бути сплачені 02.09.2010 р.

на загальну суму 389,10 євро знаходиться
поза межами строку позовної давності,
про застосування якої просив
представник відповідачів.

В порушення п. 3.4.2 Кредитного договору
Відповідач не виплатив нараховані
проценти за користування кредиту, у
зв'язку з чим у Відповідача виникла
прострочена заборгованість перед
Банком за сумою процентів.

Таким чином, заборгованість
Відповідача за сумою процентів за
ставкою 11,50 % станом на 12.06.2011 року
складає 4 749,52 євро за сумою процентів за
ставкою 15,5% станом 28.08.2013 року складає 4
781,32 євро, що підтверджується доданим до
справи розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст. 256 ЦК позовна давність
це строк у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості останній платіж на
користь Позивача Відповідачем вчинено
27.04.2010 року.

Позивач звернувся до суду 12.09.2013
року. Отже, вимоги про стягнення
заборгованості по процентам за ставкою
11,50 %

- в розмірі 29,27 євро, що повинна
бути сплачена 04.07.2010 г.

- в розмірі 196,64 євро, що повинна
бути сплачена 31.07.2010 г.

- в розмірі 14,57 євро, що повинна
бути сплачена 02.08.2010 г.

- в розмірі 210,24 євро, що повинна
бути сплачена 31.08.2010 г.

- в розмірі 14,50 євро, що повинна
бути сплачена 02.09.2010 г

на загальну суму 465,22 євро та вимоги про
стягнення заборгованості по процентам
за ставкою 15,50 %

- в розмірі 0,13 євро, що повинна бути
сплачена 04.07.2010 г.

- в розмірі 2,09 євро, що повинна бути
сплачена 31.07.2010 г.

- в розмірі 0,15 євро, що повинна бути
сплачена 02.08.2010 г.

- в розмірі 3,55 євро, що повинна бути
сплачена 31.08.2010 г.

- в розмірі 0,24 євро, що повинна бути
сплачена 02.09.2010 г

на загальну суму 6,16 євро знаходиться
поза межами строку позовної давності,
про застосування якої просив
представник Відповідачів.

До того ж, відповідно до п. 31 постанови
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2013 року „Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
враховуючи положення п. 7 ч. 13 ст. 11
Закону України „Про захист прав
споживачів", суди мають виходити з того,
що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Відповідно ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Розрахунок пені здійснюється на суму
простроченого виконанням боргового
зобов'язання за весь час прострочення з
врахуванням того, що починаючи з 28.09.2012
р. облікова ставка НБУ становить 7,50 %
річних, з 10.06.2013р. - 7,00% річних, а, з
13.08.2013р. - 6,50% річних .

Загальна сума пені за порушення
відповідачем строків виконання
зобов'язання по сплаті процентів за
ставкою 11,50 % згідно розрахунку станом
на 28.08.2013 p., склала еквівалент 641,38 євро.

Відповідно до п. 31 постанови Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2013 року „Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
зі спливом строків позовної давності
до основної вимоги вважається, що
позовна давність спливла і до
додаткової вимоги (стягнення
неустойки, накладення стягнення на
заставлене майно тощо).

Враховуючи, що до вимог про стягнення
процентів за користування кредитом за
ставкою 11,5 % на загальну суму 465,22 євро
спливла позовна давність, не підлягає
стягнення через сплив позовної
давності і пеня, нарахована на вказану
суму процентів на загальну суму 38,71
євро.

Враховуючи, що до вимог про стягнення
процентів за користування кредитом за
ставкою 15,5 % на загальну суму 6,16 євро
спливла позовна давність, не підлягає
стягнення через сплив позовної
давності і пеня, нарахована на вказану
суму процентів на загальну суму 0,50
євро.

Суд вважає, що вимога Позивача про
стягнення з Відповідача штрафу за
порушення п. 3.4.4. Кредитного договору в
розмірі 1 255,00 євро. не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п. 3.4.4. Кредитного
договору Позичальник зобов'язується
безумовно надавати представникам
банку за їх письмової вимогою в строк
не більше 3 (трьох) робочих днів
документи, що підтверджують наявність,
стан та рух майна (в тому числі
закладеного) Позичальника, щорічно
надавати документи, що містять
інформацію, яку Банк використовує для
оцінки та аналізу фінансового стану
Позичальника; документи, що
підтверджують цільове використання
кредиту, крім цього, повну інформацію,
що стосується судових справ, стороною
яких є Позичальник.

Пунктом 2 статті 258 Цивільного кодексу
України встановлено, що до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені)
встановлений строк позовної давності в
один рік.

Представником позивача в судовому
засіданні було надано суду для огляду
вимогу Банку від грудня 2011 року, за якою
Банк вимагав Відповідача надати певні
документи. Таким чином, строк для
пред'явлення вимоги про стягнення
штрафу сплив у грудні 2012 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 33
Закону України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів.

Згідно абзацу 2 п. 42 Постанови № 5
Пленуму ВССУ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» … суд не може
одночасно звернути стягнення на
предмет іпотеки та стягнути суму
заборгованості за кредитним договором.
У такому випадку суд має зазначити в
резолютивній частині рішення лише про
звернення стягнення на предмет іпотеки
із зазначенням суми заборгованості за
кредитним договором, а сам розрахунок
суми заборгованості має наводитись у
мотивувальній частині рішення.
Винятком є ситуація коли особа
позичальника є відмінною від особи
іпотекодавця з урахуванням положення
ст. 11 Закону України «Про іпотеку» (або
статті 589 ЦК щодо заставодавця).

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про іпотеку» майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки. У разі задоволення вимог
іпотеко держателя за рахунок предмета
іпотеки майновий поручитель набуває
права кредитора за основним
зобов'язанням.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що
відповідачі в однобічному порядку не
виконали покладені на них договором
зобов'язання по поверненню кредиту та
оплаті за користування грошима тому
позовні вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню з урахування
застосування строків позовної
давності у наступному розмірі: 31 649,30
євро та еквівалент 973,71 євро, з яких
заборгованість за сумою кредиту
складає 22 589,84 євро; заборгованість за
непогашеними в строк відсотками за
користування кредитом складає 9 059,46
євро; сума пені за порушення строків
виконання зобов'язань за Кредитним
договором складає еквівалент 973,71 євро.

Зустрічний позов ОСОБА_3 суд залишає
без задоволення через
необґрунтованість, оскільки відсутні
підстави для визнання даних пунктів
договору недійсними, оскільки з боку
Банку, на виконання вимог п. п. 3.4.4.
Кредитного договору Позичальнику було
направлено письмову вимогу у грудні
2011р. щодо надання документів, які
підтверджують наявність, стан та рух
майна (в тому числі закладеного)
Позичальника… тощо, що також не
заперечував представник позивачів в
судовому засіданні та вони погодилися
з відповідними вимогами банку.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено. За таких
обставин суд вважає за необхідне
стягнути солідарно з відповідачів на
користь позивача частину сплаченого
ним судового збору у розмірі 3 227,66 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 525, 526, 546, 549, 610 ЦК України, ст.ст. 11,
12, 35, 39 Закону України «Про Іпотеку», п. 42
Постанови № 5 Пленуму ВССУ «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
ст.ст. 57, 60, 88, 131, 209, 214, 215 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Перший Український
міжнародний банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Перший Український міжнародний банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 254/08И від 02.09.2008 року у розмірі: 31 649,30
євро(тридцять одна тисяча шістсот
сорок дев'ять євро тридцять євроцентів)
та еквівалент 973, 71 євро (дев'ятсот
сімдесят три євро сімдесят один
євроцент), з яких заборгованість за
сумою кредиту складає 22 589,84 євро
(двадцять дві тисячі п'ятсот вісімдесят
дев'ять євро вісімдесят чотири
євроценти); заборгованість за
непогашеними в строк відсотками за
користування кредитом складає 9 059,46
євро (дев'ять тисяч п'ятдесят дев'ять
євро сорок шість євроцентів); сума пені
за порушення строків виконання
зобов'язань за Кредитним договором
складає еквівалент 973,71 євро (дев'ятсот
сімдесят три євро сімдесят один
євроцент).

Звернути стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором № 254/08И від
02.09.2008 року, а саме нерухоме майно -
трикімнатну квартиру, загальною площею
71,4 кв.м., в тому числі житловою площею 40,2
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1., 1/2 частина, якої яка належить
на праві приватної власності ОСОБА_4 на
підставі Свідоцтва про право власності
на квартиру № 361, виданого Управління
комунальних ресурсів Донецької
міської ради 20.12.2004 року,
зареєстрованого КП БТІ м. Донецька
20.01.2005 року, номер запису 659, в книзі:
7/47дк-150; 1/2 частина якої яка належить на
праві приватної власності ОСОБА_4 на
підставі Договору дарування,
посвідченого приватним нотаріусу
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_10 26.08.2008 року за № 8222,
зареєстрованого КП БТІ м. Донецька
28.08.2008 року, номер запису 659, в книзі:
7/60дк-185 для задоволення вимог
Публічного акціонерного товариства
«Перший Український міжнародний банк»
до ОСОБА_3, шляхом продажу предмета
іпотеки на прилюдних торгах з
визначенням вартості предмета іпотеки
в порядку виконавчого провадження.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_3
до Публічного акціонерного товариства
«Перший Український міжнародний банк»
про визнання недійсним п.п. 3.4.4.
Кредитного договору № 254/08И від 02.09.2008
року - відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на користь Публічного акціонерного
товариства «Перший Український
міжнародний банк» сплачений судовий
збір у розмірі 3 227,66 грн. (три тисячі
двісті двадцять сім грн.) 66 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя

С.В.Чудопалова