Провадження № 2/331/118/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у
складі судді Мінасова В.В., при
секретарі Усс Л.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного підприємства
«МТЦ-Запоріжжя» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому зазначив, що в 2000 році його
прийнято на посаду спеціаліста в ПП
«Медичний технічний центр», яке в
подальшому перейменовано в ПП
«МТЦ-Запоріжжя». При прийнятті на
роботу йому було встановлено заробітну
плату у розмірі 140 грн. На підприємстві
при розрахунку зарплати також
враховувалися стаж роботи, виконання
плану та особливо важливих доручень,
порушення правил документообігу.
Вважає, що йому не виплачувалися
вказані надбавки, тому просить
стягнути з відповідача 33570,28 грн.
невиплаченої зарплати за період з
01.12.2003 по 31.07.2007 років та 247922,7 грн.
середнього заробітку за весь час
затримки по день подачі позову.

В подальшому позивач уточнив позивні
вимоги і просить стягнути з
відповідача 10458,64 грн. невиплаченої
зарплати, 2756,2 надбавки за вислугу років
за період з 01.12.2003 по 31.07.2007 років та 259539,3
грн. середнього заробітку за весь час
затримки по день розгляду справи.

Позивач та його представники в
судовому засіданні на задоволенні
позову наполягають на підставах,
викладених в ньому.

В судовому засіданні представник
відповідача позов не визнав. Пояснив,
що заробітна плата позивачу
виплачувалася згідно з чинним
законодавством і внутрішніми
документами підприємства. Просить
застосувати строк позовної давності
до вимог позивача.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Судом встановлено, що згідно з трудовою
книжкою ОСОБА_1 27.11.2000 року прийнято на
посаду спеціаліста по збуту в ПП
«Медичний технічний центр». 22.10.2004 року
ПП «Медичний технічний центр»
перейменовано в ПП «МТЦ-Запоріжжя».
01.11.2004 року ОСОБА_1 переведено на посаду
провідного спеціаліста по збиту бюро
по роботі з дилерами. 01.10.2006 року ОСОБА_1
переведено на посаду керівника бюро по
роботі з дилерами. 31.01.2007 року ОСОБА_1
звільнився з займаної посади за угодою
сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України
( арк..с.9).

Згідно з соціальною програмою ПП
«МТЦ», затвердженою 01.03.2003 року
працівникам передбачена низка виплат.
В 2004 році вказана соціальна програма
доповнена п. 15, яким передбачена
матеріальна винагорода за вислугу
років. (арк..с.21-24)

З 01.09.2004 року ПП «МТЦ» введено
положення про оплату праці, згідно з
яким базисна заробітна плата
встановлюється для спеціаліста 800-1200
грн., для провідного спеціаліста - 1200-1400
грн. Також передбачені преміювання,
депреміювання та штрафування
працівників. Спеціалісту ОСОБА_1
встановлена базисна зарплата 1200
грн.(арк..с.25-27).

З наданої позивачем платіжної
відомості за червень 2005 року
вбачається, що працівнику ОСОБА_2
нараховане базисної зарплати 1350 грн. та
доплату за вислугу років 94,5 грн.
Зарплату зменшено на 861,6 грн. та до
видачі 582,9 грн. Такий же принцип
нарахування та виплати зарплати
застосований й до інших працівників (
арк..с.30-34).

З наданого відповідачем розрахунку
вбачається, що в грудні 2003 року ОСОБА_1
було встановлено оклад 205 грн.
Фактично йому виплачено 50 грн.

Згідно з платіжними відомостями за
грудень 2003 року ОСОБА_1 було виплачено 50
грн. авансу та 488,67 грн. зарплати. (
арк..с.125-126)

З січня по серпень 2004 року ОСОБА_1
встановлено посадовий оклад 220 грн., з
вересня 2004 по лютий 2005 років 270, з
березня 2005 по березень 2006 років 550 грн.,
з квітня по травень 2005 року 630 грн., з
червня 2006 по січень 2007 років 700 грн.
Відомості про фактично виплачену
зарплату з січня 2004 по листопад 2005
років у підприємства відсутні.

За грудень 2005 року ОСОБА_1 фактично було
виплачено 488,67 грн.,січень, лютий 2006 по
503,96 грн., березень - 447,96 грн., квітень -
471,51 грн., травень - 551,67 грн., червень -
1028,44 грн., липень - 951,49 грн., серпень 934,95
грн., вересень, жовтень по 1028,44 грн.,
листопад 1983,7 грн., грудень 859,8 грн.,
січень 2007 року - 1813,08 грн.

(арк..с.51-52)

Відомості про отриману ОСОБА_1
зарплату підтверджуються платіжними
відомостями за вказані періоди з
підписами позивача (арк..с. 110-143).

Відомості про розміри окладів ОСОБА_1 у
вказані періоди підтверджуються
штатними розписами ПП «МТЦ-Запоріжжя»
( арк..с. 56-75).

Згідно з актом перевірки
Територіальної державної інспекції
праці у Запорізької області № 08-02-056/1750
від 14.12.2006 року за зверненням ОСОБА_1
проведена перевірка додержання
законодавства про працю ПП
«МТЦ-Запоріжжя». Перевіркою
встановлено, що в порушення вимог
законодавства заробітну плату
виплачують один раз на місяць. Інших
порушень законодавства щодо розмірів
виплати заробітної плати, в тому числі
й у розмірі меншому, ніж встановлено
штатним розкладом, немає ( арк..с.53-54).

Наказом № 57-к/с від 31.05.2006 року ОСОБА_1 з
01.06.2006 року встановлено посадовий
оклад 700 грн. та персональну надбавку 75%
від окладу.

З наданих позивачем довідок УПФУ у
Шевченківському районі м.Запоріжжя
вбачається, що за 2003-2005 роки суми
нарахованої ПП «МТЦ-Запоріжжя»
заробітної плати ОСОБА_1 співставні з
відомостями, наданими відповідачем про
суми нарахованої та виплаченої
зарплати. ( арк..с.149-151). Довідка УПФУ за
2006 рік не надана.

Згідно зі ст.. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.

2. Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

3. Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.

Тому суд не бере до розгляду надані
сторонами докази, що не стосуються
предмету доказування, а стосуються
періодів виплати зарплати позивачу з
2000 по листопад 2003 років.

Згідно з ч. 2 ст.233 КЗпП України у разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком.

Суд не приймає заперечення
відповідача в частині пропуску строку
позовної давності позивачем, оскільки
позов подано щодо порушень
законодавства про оплату праці.

Відповідно до ст.. 10,11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Оцінивши наведені вище докази, суд
вважає що позивні вимоги ґрунтуються
тільки на припущеннях. Позивачем за
допомогою належних та допустимих
доказів не доведено, що відповідач
порушував щодо нього законодавство про
оплату праці.

Тому суд вважає, що позов про стягнення
заробітної плати задоволенню не
підлягає. Оскільки права позивача при
звільнені порушені не були, не
підлягають задоволенню вимоги позову
про стягнення середнього заробітку за
весь час затримки.

Керуючись ст.10,11,58,60, 61,208, 212-215 ЦПК
України, ст. 116,117 КЗпП України, ст..1,5,21,32
Закону України "Про оплату праці" суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
приватного підприємства
«МТЦ-Запоріжжя» про стягнення
заборгованості по заробітній платі
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Запорізької області
на протязі десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В.В. Мінасов