Справа № 130/1280/13-ц Провадження №
22-ц/772/1575/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Сенько Л. Ю.Категорія:
27Доповідач: Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.

при секретарі: Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» на
рішення Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 25 березня
2014 року у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» до ОСОБА_2, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: публічне акціонерне
товариство «Миколаївський комбінат
хлібопродуктів», про стягнення
заборгованості, -

встановила :

В квітні 2013 року ПАТ «ОТП Банк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
договором про надання банківських
послуг №CR 11-293/400-4, укладеним між ПАТ
«ОТП Банк» та ПАТ «Миколаївський
комбінат хлібопродуктів», яка станом
на 01 квітня 2013 року становить 247 341, 62
дол. США, що еквівалентно згідно
офіційного курсу НБУ 7,993 - 1 977 001, 56 грн.,
яка складається з 226 521, 90 дол. США
(еквівалент 1 810 589, 55 грн. ) -
заборгованість по кредиту; 7 256, 70 дол.
США ( еквівалент 58002, 81 грн.) -
заборгованість по відсотках; 13 563, 02 дол.
США (еквівалент 108 409, 2 грн.) -
заборгованість по штрафних санкціях. В
забезпечення виконання зобов'язань по
кредитному договору 12 жовтня 2011 року
між ОСОБА_2 та позивачем укладено
договір поруки № SR 11-381/400, згідно якого
відповідач поручився перед банком за
виконання клієнтом взятих на себе
боргових зобов'язань у повному обсязі.
Поручитель і клієнт відповідають перед
банком як солідарні боржники. В
порушення умов договору поруки,
поручитель не виконав вимогу банку про
погашення заборгованості за кредитним
договором, що стало підставою для
звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 25 березня
2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«ОТП Банк» просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
про задоволення позову, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, які
мають значення для справи,
недоведеність обставин, які суд вважав
встановленими, порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

По справі встановлено, що 12.10.2011 року
між ПАТ «Миколаївський комбінат
хлібопродуктів» та ПАТ «ОТП Банк» був
укладений Договір про надання
банківських послуг №CR 11-293/400-4 (т. 1 а.с.
7-41), за умовами якого банк надав
позичальнику кредит. Відповідно до п.
34 Кредитного договору встановлено, що
Генеральний ліміт дорівнює 628 000,00
доларів США, зі сплатою процентної
ставки LIBOR +9,5 % річних, Генеральний
строк становить період з дати
укладання договору до 07 листопада 2011
року.

Відповідно до умов договору про зміну
№1 від 07.11.2011 року (т. 1 а.с. 42-46,) до
Договору про надання банківських
послуг №CR 11-293/400-4 строк виконання
зобов'язання згідно п.34 Договору був
змінений до 14.12.2011 року включно.

Відповідно до умов договору про зміну
№2 від 14.12.2011 року (т. 1 а.с. 47-53,) до
Договору про надання банківських
послуг №CR 11-293/400-4 сторони домовилися
про зменшення ліміту банківської
послуги, яке здійснюватиметься
відповідно до графіку. Строк виконання
зобов'язання згідно п.34 Договору був
змінений до 01.03.2012 року, розмір
процентної ставки встановлено LIBOR +10,5%
річних.

Відповідно до умов договору про зміну
№3 від 29.02.2012 року (т. 1 а.с. 54-60,) до
Договору про надання банківських
послуг №CR 11-293/400-4 було зменшено
Генеральний ліміт до 500 000 дол. США, а
також погоджено зменшення ліміту
банківської послуги, яке
здійснюватиметься відповідно до
графіку в строк до 30.04.2012 року включно.
Строк виконання зобов'язання
встановлено до 30.04.2012 року, розмір
процентної ставки встановлено LIBOR +11,5%
річних

Відповідно до умов договору про зміну
№4 від 27.04.2012 року (т. 1 а.с. 61-70,) до
Договору про надання банківських
послуг №CR 11-293/400-4 строк виконання
зобов'язання згідно п.34 Договору був
змінений до 31.07.2012 року включно.

Відповідно до умов договору про зміну
№5 від 31.07.2012 року (а.с. 71-76, т. 1), до
Договору про надання банківських
послуг №CR 11-293/400-4 строк виконання
зобов'язання згідно п.34 Договору був
змінений до 28.12.2012 року включно.

В забезпечення виконання зобов'язань
по Договору про надання банківських
послуг №CR 11-293/400-4 між ПАТ «ОТП Банк» та
відповідачем ОСОБА_2 15 грудня 2011
року був укладений договір поруки № SR
11-381/400 (т. 1 а.с. 77-90,) з генеральним
строком до 01.03.2012 року включно.

Згідно п. 3 договору Поруки поручитель
поручився перед банком за виконання
клієнтом боргових зобов'язань у
повному обсязі. Порука та солідарний
обов'язок Поручителя перед банком
виникає з моменту укладення договору
поруки та є чинними протягом всього
строку (термін) дії боргових
зобов'язань.

Відповідно до п. 4 договору поруки
клієнт та поручитель відповідають
перед банком як солідарні боржники.
Банк має право вимагати виконання
боргових зобов'язань частково або в
повному обсязі як від клієнта та
поручителя разом, так і від будь-кого з
них окремо.

За змістом п. 7 договору поруки строк
дії договору дорівнює Генеральному
строку за обставини, що відсутній
випадок невиконання умов договору. За
обставин наявності випадку
невиконання умов договору, договір
залишається чинним до тих пір, поки всі
зобов'язання клієнта перед банком не
будуть виконані в повному обсязі.

Відповідно до п. 19 договору поруки
договір поруки може бути змінений або
доповнений за взаємною згодою сторін
шляхом укладення додаткової /го угоди/
договору/правочину до нього. Всі зміни
та доповнення до договору поруки
повинні бути здійснені в письмовій
формі, підписані сторонами та
скріплені відбитками печаток (у
випадку наявності) сторін. Такі зміни
та доповнення додаються до договору
поруки і є його невід'ємною частиною.

Відповідно до умов договору про зміну
№1 від 29.02.2012 року (т.1 а.с. 91-94,) до
Договору поруки № 11-381/400 строк
виконання зобов'язання був змінений до
30.04.2012 року включно.

Відповідно до умов договору про зміну
№2 від 27.04.2012 року (т.1 а.с. 95-99) до
Договору поруки № 11-381/400 строк
виконання зобов'язання був змінений до
31.07.2012 року включно.

Відповідно до умов договору про зміну
№3 від 31.07.2012 року (т.1а.с. 100-110,) до
Договору поруки № 11-381/400 строк
виконання зобов'язання був змінений до
28.12.2012 року включно.

ПАТ «Миколаївський комбінат
хлібопродуктів» зобов'язання за
кредитним договором виконував
неналежним чином, внаслідок чого
станом на 01.04.2013 року виникла
заборгованість за кредитом в сумі 247
341, 62 доларів США (1 977 001,56 грн.
еквівалент по курсу НБУ - 7,993 станом на
01.04.2013 року), яка складається з
наступного: 226 521,90 доларів
США - заборгованість по кредиту (1 810 589,55
грн. еквівалент по курсу НБУ - 7,993 станом
на 01.04.2013 року); 7 256,70 доларів США -
заборгованість по відсоткам (58 002,81
грн. еквівалент по курсу НБУ - 7,993 станом
на 01.04.2013 року); 13 563,02 доларів США -
заборгованість по штрафним санкціям (108
409,20 грн. еквівалент по курсу НБУ - 7,993
станом на 01.04.2013 року), (а.с. 111-112, т. 1).

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом; зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу; якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

14 березня 2013 року ПАТ «ОТП Банк»
направило на адресу ОСОБА_2 як
поручителя повідомлення про порушення
№12-4-6/325, в якому ставилася вимога про
погашення заборгованості за кредитним
договором (т.1 а.с. 113).

Як вбачається з первинного листка
непрацездатності АВШ № 985144 від
30.07.2012 року (т. 1 а.с. 216), ОСОБА_2 в період
підписання договору про зміну №3 від
31.07.2012 року до договору поруки № SR 11-381/400
від 15.12.2011 року перебував на
амбулаторному лікуванні з 30.07.2012 року
до 08.08.2012 року.

Згідно висновку
судово-почеркознавчої та технічної
експертизи №2006/2007/13-21 від 10.02.2014 року
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз
Вінницького відділення підпис у графі
«ОСОБА_2» (т.2 а.с.10) на наданому на
дослідження оригіналі документу
договору про зміну №3 від 31.07.2013 року до
договору поруки № SR11-381/400 від 15.12.2011
року (т. 2 а.с.7-10), виконаний рукописним
способом гелевою кульковою ручкою
барвником чорного кольору без
попередньої технічної підготовки чи
технічних засобів; підпис у графі
«ОСОБА_2» (т. 2 а.с.10) на договорі про
зміну №3 від 31.07.2013 року до договору
поруки № SR11-381/400 від 15.12.2011 року (т. 2
а.с.7-10), виконаний - не ОСОБА_2, а іншою
особою. Відповісти на питання, про
встановлення віку та статті особи, яка
виконала підпис, що підлягає
дослідженню, у разі якщо підпис
виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою - не
вбачається за можливе (т. 2 а.с. 134- 137).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Як роз'яснено в п. 22,24 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» відповідно до частини
першої статті 559 ЦК припинення договору
поруки пов'язується зі зміною
забезпеченого зобов'язання за
відсутності згоди поручителя на таку
зміну та за умови збільшення обсягу
відповідальності поручителя. При цьому
обсяг зобов'язання поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, яким визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель.
Проте якщо в договорі поруки
передбачено, зокрема, можливість зміни
розміру процентів за основним
зобов'язанням і строків їх виплати тощо
без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди,
то ця умова договору стала результатом
домовленості сторін (банку і
поручителя), а отже, поручитель дав
згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що
до припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання, які
призвели або можуть призвести до
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. Таке збільшення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання виникає в
разі підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами;
установлення (збільшення розміру)
неустойки тощо.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК
України припинення поруки у разі зміни
основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності, презюмується.

Таким чином, звернення особи до суду з
позовом про визнання поруки такою, що
припинена, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК
України не є необхідним, проте такі
вимоги можуть розглядатися судом у
разі наявності відповідного спору.

До такого правового висновку дійшов
Верховний Суд України у постанові від
21 травня 2012 року у справі №6-88цс11,
який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень та для судів, які повинні
привести свою практику у відповідність
до вказаних рішень.

Таким чином, збільшення строку
повернення кредиту до 28 грудня 2012,
призвело до збільшення періоду, за який
нараховуються відсотки, що в свою
чергу є збільшенням основного
зобов'язання поручителя.

Проте, як встановлено по справі,
поручитель ОСОБА_2 згоди на таку зміну
умов договору як поручитель не надавав,
волевиявлення на підписання змін до
договору поруки було відсутнє.

В договорі поруки від 15.12.2011 року не
передбачена можливість збільшення
строку основного зобов'язання без
додаткового повідомлення поручителя
та укладення окремої угоди до цього.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Доводи позивача про те, що зміни до
договору поруки, якими встановлено
кінцевий строк виконання зобов'язання
28.12.2012 року та не погоджені з
поручителем, не призвели до збільшення
обсягу його відповідальності є
необґрунтованими.

Твердження позивача про те, що судом
першої інстанції необґрунтовано взято
до уваги висновок
судово-почеркознавчої та технічної
експертизи №2006/2007/13-21 від 10.02.2014
року Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз
Вінницького відділення, який є
неповним в зв'язку з тим, що експертом
не було досліджено банківські
документи, у копіях яких справжність
підпису відповідача викликала сумнів
експерта, та безпідставно відмолено у
задоволенні клопотання позивача про
призначення додаткової експертизи,
також не приймаються колегією суддів
до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, якщо
висновок експерта буде визнано
неповним або неясним, судом може бути
призначена додаткова експертиза, яка
доручається тому самому або іншому
експерту (експертам).

Якщо висновок експерта буде визнано
необґрунтованим або таким, що
суперечить іншим матеріалам справи або
викликає сумніви в його правильності,
судом може бути призначена повторна
експертиза, яка доручається іншому
експертові (експертам).

Згідно роз'яснень, наданих в п.п. 10,11
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову експертизу в
кримінальних і цивільних справах» № 8
від 30.05.1997 року додаткова експертиза
призначається після розгляду судом
висновку первинної експертизи, коли
з'ясується, що усунути неповноту або
неясність висновку шляхом допиту
експерта неможливо.

Висновок визнається неповним, коли
експерт дослідив не всі подані йому
об'єкти чи не дав вичерпних відповідей
на порушені перед ним питання. Неясним
вважається висновок, який нечітко
викладений або має невизначений,
неконкретний характер.

Повторна експертиза призначається,
коли є сумніви у правильності висновку
експерта, пов'язані з його недостатньою
обґрунтованістю чи з тим, що він
суперечить іншим матеріалам справи, а
також за наявності істотного порушення
процесуальних норм, які регламентують
порядок призначення і проведення
експертизи. Істотними можуть
визнаватися, зокрема, порушення, які
призвели до обмеження прав
обвинуваченого чи інших осіб.

Наданий суду висновок первинної
судово-почеркознавчої та технічної
експертизи №2006/2007/13-21 від 10.02.2014 року є
повним, обґрунтованим, експертом
досліджено всі подані йому об'єкти,
вільні, умовно-вільні та
експериментальні зразки підпису
ОСОБА_2, висновок є чітким і конкретним,
і відповідає на всі поставлені в
експертизі питання.

Не знайшли свого підтвердження і
посилання представника позивача про
те, що висновок експерта є
необґрунтованим та таким, що
суперечить матеріалам справи, викликає
сумнів в його правильності.

З цих підстав було відмовлено у
задоволенні клопотань представника
позивача про призначення додаткової та
повторної експертизи судами першої та
апеляційної інстанцій.

Твердження позивача про те, що ОСОБА_2
особисто звернувся з пропозицією про
внесення останніх змін до кредитного
договору, підписав договір про зміну №5
до Договору про надання банківських
послуг № CR-11-293/400-4 від 12.10.2011 року від
31.07.2012 року, підписав кредитну заявку №1
від 31.07.2012 року, не спростовують доводів
відповідача про те, що згоди ОСОБА_2 як
поручителя на збільшення обсягу його
відповідальності останній не надавав
та відповідні зміни до договору поруки
не підписував.

За таких обставин, суд першої інстанції
повно та всебічно дослідивши всі
обставини справи та надавши належну
оцінку наявним у справі доказам, дійшов
обґрунтованого висновку , що порука є
припиненою в силу дії ст. 229 ЦК України,
а тому позовні вимоги до поручителя
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором не підлягають до
задоволення.

Рішення є законним та обґрунтованим,
ухваленим з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись, ст.
ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»
відхилити.

Рішення Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 25 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього часу
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий: /підпис/
І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/
І.М. Стадник

/підпис/
Ю.Б. Войтко

З оригіналом вірно: