Провадження №
унікальний № 742/1247/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року
м.
Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області

в складі: головуючого - судді
- Павлова В.Г.,

секретаря
- Хотінь Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м. Прилуки
Чернігівської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до територіальної
громади Колісниківської сільської
ради Прилуцького району про визнання
права власності на майно в порядку
спадкування -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась
до суду з цивільним позовом до
територіальної громади
Колісниківської сільської ради
Прилуцького району про визнання права
власності на спадкове майно - житловий
будинок, що розташований в АДРЕСА_1
/а.с.3-4/. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що спадкодавець
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, і позивач,
являючись спадкоємцем за законом, в
установлений строк, звернулась до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, яка складається,
зокрема, і з житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями, які
знаходяться по АДРЕСА_1.

27.12.2013 року нотаріусом у видачі
свідоцтва про право власності на
домоволодіння за вищезазначеною
адресою було відмовлено з підстав
відсутності правовстановлюючих
документів, що і змусило ОСОБА_1
звернутися до суду з даним цивільним
позовом.

В судове засідання позивач, будучи
належним чином повідомленою про день,
час та місце розгляду справи /а.с.46/, не
з'явилась, проте представником
позивача завчасно було подано до
канцелярії суду заяву про проведення
судового засідання без його участі, в
якій позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити /а.с.48/.

Представник відповідача -
територіальної громади
Колісниківської сільської ради, будучи
належним чином повідомленим про день,
час та місце розгляду справи /а.с.45/, в
судове засідання не з'явився також,
подав до канцелярії суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
проти задоволення позовних вимог не
заперечував /а.с.47/.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України,
у разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх
сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно
оцінивши усі наявні докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення заяви по суті, враховуючи
факт визнання відповідачем позову, що
не суперечить закону та не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд, приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Суд, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК
України, забезпечив сторонам
змагальність процесу, створив їм
відповідні умови для реалізації своїх
процесуальних прав і виконання
покладених на них процесуальних
обов'язків, попередив про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій.

З обставин, наведених у позовній заяві,
які згідно з ч.1 ст.61 ЦПК не підлягають
доказуванню, оскільки визнані
сторонами, судом встановлено, що
спадкодавець ОСОБА_2 є батьком позивача
по справі, що підтверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
виданого 02.03.1974 /а.с.33/.

Згідно наданої копії свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2, спадкодавець
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що
виконкомом Колісниківської сільської
ради Прилуцького району складено
відповідний актовий запис від 05.11.2012
року за № 07 /а.с.7/.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2,
відкрилась спадщина, до складу якої
входить, зокрема житловий будинок та
господарсько-побутові будівлі, які
знаходяться по АДРЕСА_1.

01.10.2013 року спеціалістами КП "Прилуцьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації " було складено
технічну документацію, а суб'єктом
оціночної діяльності ПП «Експерт»
проведено оцінку вищевказаного
житлового будинку, дійсну вартість
якого визначено в сумі 23 573 грн
/а.с.11-12,35-41/.

З ретельно дослідженої в судовому
засіданні довідки приватного
нотаріуса ОСОБА_3 встановлено, що після
смерті спадкодавця ОСОБА_2 була
відкрита спадкова справа № 103/2013.
Дружина спадкодавця ОСОБА_4
відмовилась від спадкування майна
після померлого на користь позивача
ОСОБА_1 Інших заяв у встановлений
законодавством строк для прийняття
спадщини до приватного нотаріуса не
надходило /а.с.42/.

Довідкою заступника начальника
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції № 432/02-62 від 17.04.2008 року
підтверджується факт послідовної
зміни позивачем прізвища з «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1» /а.с.13/.

З оглянутої в судовому засіданні
домової книги по будинку АДРЕСА_1
встановлено, що головою зазначеного
домогосподарства з 1987 року був
спадкодавець ОСОБА_2 /а.с.14-16/.

Відповідно довідки № 02 від 08.01.2013 року,
позивач ОСОБА_1 за власний рахунок
проводила поховання свого батька -
померлого спадкодавця ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1 з яким за даною
адресою і проживала до дня його смерті
/а.с.8/.

Як вбачається з довідки № 45, виданої
Колісниківською сільською радою 24.03.2014
року, окрім позивача по справі в
спірному домогосподарстві на момент
відкриття спадщини проживала та була
зареєстрована онука спадкодавця -
ОСОБА_5 /а.с.44/.

З наданої на розгляд суду ОСОБА_5 заяви
від 22.04.2014 року, вбачається як
відсутність в останньої буд-яких
заперечень щодо визнання права
власності за позивачем на спірне майно,
так і власної юридичної
заінтересованості в даному цивільному
процесі /а.с.51/.

У зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу про
належність спадкового будинку
померлому ОСОБА_2, позивач не може
отримати в нотаріальній конторі
свідоцтво про право на спадщину за
законом на житловий будинок з
господарськими будівлями, що
підтверджується інформаційною
довідкою № 1513/02-14 від 27.12.2013 року /а.с.10/.

З оглянутого в судовому засіданні
технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1 встановлено, що
вказане домогосподарство було
побудоване в 1907 році /а.с.12 зворот/.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів
УРСР від 11.03.1985 року № 105 "Про порядок
державного обліку житлового фонду", з
1985 року було розпочато роботу по
проведенню обов'язкової реєстрації й
технічної інвентаризації житлового
фонду в сільських населених пунктах
після прийняття будинків в
експлуатацію державною приймальною
комісією.

До 1985 року в сільській місцевості облік
фактичних господарств у селі
реєструвався в погосподарських книгах.
Пунктами 3.2,6.1,7.4.5 Інструкції з ведення
погосподарського обліку в сільських,
селищних та міських радах,
затвердженої Наказом Держкомстату
України від 08.12.2010 N 491 передбачено те, що
домогосподарство з реєстрацією місця
проживання на території місцевої ради,
включається до погосподарського
обліку за фактом реєстрації місця
проживання його членів (або хоча б
одного з його членів) на території
місцевої ради. Відомості про рік
побудови, заповнюються станом на 1
січня року закладки Погосподарської
книги - першого заповнення облікової
картки. Роком побудови житлового
будинку (квартири) вважається рік, у
якому цей будинок було введено в
експлуатацію.

Оскільки роком побудови будівель та
споруд за вище вказаною адресою є 1907
рік, то відповідно зазначене
домогосподарство належало голові
двору, батькові позивача - ОСОБА_2, на
праві власності з 1907 року і подальша
зміна законодавства не може позбавити
набутого ним права власності на
будинок, тому спадкоємці мають право на
визнання за ними права власності саме
на будинок як об'єкт спадкування.

Як зазначено вище, будівлі і споруди,
розташовані за адресою АДРЕСА_1 були
побудовані у 1907 році. У той час питання
набуття права власності регулювалось
Указом Президії Верховної Ради СРСР
від 26 серпня 1948 року «Про право
громадян на купівлю і будівництво
індивідуальних житлових будинків»
/далі - Указ від 26 серпня 1948 року/, що був
визнаний таким, що втратив чинність,
Указом Президії Верховної Ради СРСР
від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і
прийнятою відповідно до Указу від 26
серпня 1948 року постановою Ради
Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року
«Про порядок застосування Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 26
серпня 1948 року «Про право громадян на
купівлю і будівництво індивідуальних
житлових будинків» /далі - Постанова
від 26 серпня 1948 року/, які, зокрема,
визначали умови та правові наслідки
будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня
1948 року кожен громадянин і кожна
громадянка мали право купити або
збудувати для себе на праві особистої
власності жилий будинок на один або два
поверхи з числом кімнат від однієї до
п'яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року
визначав, що земельні ділянки для
будівництва індивідуальних жилих
будинків відводяться за рахунок земель
міст, селищ, держземфонду і земель
держлісфонду у безстрокове
користування, а збудовані на цих
ділянках будинки є особистою
власністю забудовника.

Отже, за нормами Указу від 26 серпня 1948
року та Постановою від 26 серпня 1948 року
підставою виникнення у громадянина
права власності на жилий будинок був
сам факт збудування ним його з
додержанням вимог цих актів
законодавства. Ці правові акти не
пов'язували виникнення права власності
на житловий будинок із проведенням
його реєстрації.

Саме до цього зводиться правова
позиція висловлена в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2013 року,
яка, відповідно до ст.360-7ЦПК України, є
обов'язковою для всіх судів України
/справа № 6-137цс13/.

Окрім того, відповідно до ст.2 Закону
України від 1 липня 2004 року "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" в
редакції, чинній на час виникнення
спірних, державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень. Згідно
зі статтею 3 зазначеного Закону право
власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Враховуючи неможливість оформлення
позивачем спадкових прав у
встановленому законом порядку, за
умови визнання відповідачем
заявленого позову, що не суперечить
закону, не порушує законних прав чи
інтересів інших осіб, суд приходить до
переконання про наявність
беззаперечних підстав для визнання за
ОСОБА_1 права власності на житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11,60,174,209,212,213-215 ЦПК України, ст.5,
п.4 ст.25, п.11 ч.1 ст.346, ст.ст.380,1216,1273,1296,1297
ЦК України, ст.3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
територіальної громади
Колісниківської сільської ради
Прилуцького району про визнання права
власності на майно в порядку
спадкування - задовольнити в повному
обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на
житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями, що
позначені на технічному паспорті: «А-1»
- будинок, «а-1» - прибудова, «Б-1, б-1» -
сарай, «В-1» - сарай, «Г-1» - гараж, «к» -
колодязь, «№1» - огорожа та розташовані
за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Варвинський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області

В.Г.Павлов