АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2578/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Новік Л. М. Доповідач - Лаченкова
О.В. Категорія 30
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

31 березня 2014 року колегія суддів
судової палати по цивільним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого
судді - Лаченкової О.В.

суддів
- Варенко О.П., Григорченка Е.І.,

при секретарі
- Гасановій С.Д..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Дніпропетровськгаз" в особі
Синельниківського управління по
експлуатації газового господарства на
рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 15 січня 2014 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Дніпропетровськгаз" в
особі Синельниківського управління по
експлуатації газового господарства до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» звернулось з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровській
області від 15.01.2014 року позовні вимоги
позивача було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ
по газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» подало
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровській
області від 15 січня 2014 року та
направити справу на новий розгляд.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, що з'явилися, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Розглядаючи спір в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що суд
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Судом першої інстанції
встановлено наступне, в матеріалах
справи є копія договору дарування
нерухомого майна - будинку 19.01.2008 року,
за адресою АДРЕСА_1, на підставі якого
відповідачка є власником вказаного
будинку.

В матеріалах справи є копія
договору 28/5397 про надання населенню
послуг з газопостачання, укладеного
між сторонами 12 листопада 2008 року, на
підставі якого позивач зобов'язався
своєчасно надавати відповідачці
послуги з газопостачання, а остання
зобов'язалася своєчасно оплачувати
надані їй послуги. Характеристика
об'єкта надання послуг: 252,0 м.кв. за
адресою АДРЕСА_1,

Як було встановлено судом першої
інстанції, згідно рішення міської ради
№261 від 28.11.2012 року по о/рахунку 285202 був
присвоєний номер будинку №12А ,а по
о/рахунку НОМЕР_2 залишився номер
будинку №12, тобто відповідачка
розділила адреси на два житлових
будинки, які розташовані за однією
адресою: АДРЕСА_1,, у зв'язку з чим на її
ім'я відкрито два особистих рахунка
НОМЕР_1 і НОМЕР_2, та переукладено
договори на постачання газу №285397 від
13.12.2012 року на приватний будинок
опалюваною площею 252 кв.м за адресою
АДРЕСА_1 НОМЕР_1 від 13.12.2012 року на
приватний будинок опалюваною площею 52,5
кв.м. за адресою АДРЕСА_1

Згідно до внесених змін до п.10
Правил надання населенню послуг з
газопостачання, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 лютого 2010 року, слова фактичного
використання природного газу
(зафіксованого на кожному особовому
рахунку споживача) замінено словами
«використання природного газу
(зафіксованого на особових рахунках
споживача). Постанова набрала чинності
05.03.2010 року.

Стаття 162 ЖК України плата за
користування жилим приміщенням і за
комунальні послуги в будинку
(квартирі), що належить громадянинові
плата за користування жилим
приміщенням в будинку (квартирі), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється
угодою сторін.

У відповідності до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, а відповідно до ч.2 ст.625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу за весь час прострочення.

Відповідачем надані копії
квитанцій, що свідчать про оплату
спожитого газу, на кожному з
лічильників,показники не перевищують
6000 м.куб. по 1,098 грн. за м.куб.

Позивачем наданий уточнений
розрахунок заборгованості
відповідача, в якому заборгованість за
використаний природний газ в період з
01.01.2012 року до 28.11.2012 року зазначена в
сумі 13242,52 грн.

Отже, судом було встановлено, що
відповідачка щомісячно оплачувала
надані їй послуги з газопостачання при
умові, що об'єм спожитого газу на
кожному з лічильників не перевищує 6000
куб.м., тобто по 1.098 грн. за кубічний
метр, оскільки вважала, що по кожному
житловому будинку кількість спожитого
газу необхідно розраховувати окремо,
згідно договорів, на підставі внесених
змін до п.10 Правил надання населенню
послуг з газопостачання, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09 грудня 1999 року, зазначено, що в
даному випадку загальний обсяг
споживання природного газу повинен
підсумовуватися по обом показникам
приладів обліку, у зв'язку з чим і тариф
на використаний природний газ буде
складати 2,2482 грн. за 1 куб.м. і тому було
проведено перерахунок за спожитий газ
за попередній рік згідно п.10 абз. 15
Правил.

Відповідно до п. 7.14 договору
виконавець несе відповідальність,
згідно із законодавством за
несвоєчасне надання інформації або
надання недостовірної інформації.
Судом встановлено, а позивач не
заперечувала, що в СМІ, на стендах
газового господарства розміщувалась
інформація про диференціацію тарифів в
залежності від кількості спожитого
газу за рік, перерахунок за
використаний газ за попередній рік
проводиться тільки в січні наступного
року, що підтвердила і відповідачка,
але в судовому засіданні встановлено
та письмово підтверджено самим
позивачем (а.с.13), що тільки 30.07.2012 року
відповідачка дізналась, що відповідно
до п.10 абз.4 Правил надання населенню
послуг з газопостачання, їй було
проведено перерахунок розміру оплати
вартості за спожитий в попередньому
році природний газ виходячи із
сумарних обсягів споживання нею газу
по двох лічильниках, які розташовані за
однією поштовою адресою, з посиланням
на ст.6 ЦК України в місті
Синельниковського УЕГП від 30.07.2012 р. за
№323.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідносини, в яких
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 614 ЦК України
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її
вини (умислу або необережності),
якщо інше не встановлено договором
або законом. Особа є невинуватою, якщо
вона доведе, що вжила всіх залежних від
неї заходів щодо належного виконання
зобов'язання.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог,суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку, що позивачем
зміни до договору не вносилися, а в
договорі відсутня умова про те, що
загальний обсяг споживання природного
газу повинен підсумовуватися по обом
показникам приладів обліку,оскільки
відповідачці про це стало відомо 30.07.2012
року і тому суд не вбачає вини
відповідачки у внесенні оплати
спожитого природного газу окремо по
кожному з лічильників.

Доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи. Крім
того приведені в апеляційної скарзі
доводи зводяться до переоцінки доказів
і незгоди з висновками суду по їх
оцінці.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, суд постановив рішення,
що відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами,
поясненнями сторін.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Дніпропетровськгаз" в особі
Синельниківського управління по
експлуатації газового господарства -
відхилити.

Рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 15 січня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді