У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «БТА Банк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 27 травня 2010 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 28 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2010 року Публічне акціонерне
товариство «БТА Банк» (далі - ПАТ «БТА
Банк») звернулося до суду з позовом, у
якому зазначало, що 13 грудня 2007
року між ним та ОСОБА_4 укладений
кредитний договір, згідно з умовами
якого останньому відкрито
мультивалютну невідновлювальну
кредитну лінію з лімітом 29 078,02 доларів
США, у тому числі на купівлю автомобіля
вартістю 24 048 доларів США, у гривнях на
сплату страхових платежів, згідно з
укладеними договорами страхування у
розмірі 25 401 грн 60 коп. Вказані суми
відповідач отримав і зобов'язувався
повернути у строк до 13 грудня 2013 року
включно, частинами, у розмірах та у
строки згідно з графіком повернення
кредиту, зазначеного у договорі, та
сплачувати відсотки за користування
кредитом у розмірі 12,5 % річних.

На забезпечення виконання
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором 13 грудня 2007 року сторонами
укладено договір застави належного
відповідачу транспортного засобу
автомобіля марки Шкода, 2007 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу ОСОБА_5

Посилаючись на невиконання
відповідачем належним чином вказаних
зобов'язань утворилася заборгованість,
що станом на 02 березня 2009 року склала 188
450 грн 26 коп., яку позивач просив
стягнути з відповідача

Заочним рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва

від 27 травня 2010 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду

м. Києва від 28 листопада 2013 року, позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь ПАТ «БТА Банк» 188 450 грн 26 коп.
заборгованості за кредитним договором
від 13 грудня 2007 року № 32/07-АЛ. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами встановлено, що 13 грудня 2007 року
між ПАТ «БТА Банк» та ОСОБА_4 укладений
кредитний договір № 32-07-АЛ, відповідно
до умов якого відповідачу була
відкрита мультивалютна
невідновлювальна кредитна лінія з
лімітом 29 078,02 доларів США, у тому числі
на купівлю автомобіля вартістю 24 048
доларів США, в гривнях на сплату
страхових платежів, згідно з
укладеними договорами страхування у
розмірі

25 401 грн 60 коп. В свою чергу ОСОБА_4 взяв
на себе зобов'язання повернути кредит у
строк до 13 грудня 2013 року включно,
частинами, у розмірах та у строки
згідно з графіком повернення,
зазначеного у договорі, а також
сплатити відсотки за користування
кредитом у розмірі 12,5 % річних (а.с. 7−?12).

13 грудня 2007 року на забезпечення
виконання взятих на себе зобов'язань за
кредитним договором між ПАТ «БТА Банк»
та

ОСОБА_4 укладений договір застави,
посвідчений приватним нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу Луганської області ОСОБА_5 за
реєстровим № 3007. Відповідно до умов
договору заставодавець передав
заставодержателю на забезпечення
виконання зобов'язань, що виникають із
кредитного договору від 13 грудня 2007
року № 32/07-АЛ, автомобіль марки Шкода,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить на праві приватної власності
ОСОБА_4 (а.с. 13−?16).

Взяті на себе зобов'язання банк виконав
в повному обсязі, проте відповідач від
виконання умов договору ухилявся, у
зв'язку з чим виникла заборгованість,
що згідно з наданим банком розрахунком
станом на 02 березня 2010 року
склала 188 450 грн 26 коп., з якої
заборгованість за кредитом - 122 758 грн 36
коп., прострочена заборгованість за
кредитом -

37 342 грн 22 коп., строкова заборгованість
зі сплати процентів -

1289 грн 83 коп., прострочена
заборгованість зі сплати процентів -

20 115 грн 62 коп., прострочена
заборгованість за кредитом
(страхування) -

99 грн 15 коп., прострочена
заборгованість зі сплати процентів
(страхування) - 1361 грн 56 коп. (а.с. 28−?31).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Суди обґрунтовано задовольнили позов
відповідно до вказаних вимог закону на
підставі розрахунку заборгованості, що
у встановленому законом порядку
відповідачем не спростований.

Доводи касаційної скарги про те, що при
ухваленні рішення судом не враховано
обставини щодо продажу його автомобіля
в рахунок погашення заборгованості в
жовтні 2010 року, на увагу не
заслуговують, оскільки з матеріалів
справи вбачається та встановлено в
суді апеляційної інстанції, на
автомобіль марки Шкода, 2007 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
який перебував в заставі ПАТ «БТА
Банк», 30 березня 2010 року за виконавчим
написом нотаріуса було звернуто
стягнення (а. с. 139, 156).

Проте відповідно до протоколу № 23/093/10/А
проведення аукціону

ПП «Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», вказаний автомобіль було
реалізовано на прилюдних торгах 05
жовтня 2010 року, тобто після ухвалення
рішення суду 27 травня 2010 року, у порядку
його виконання відповідно до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» (а.с. 161).

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанції
при розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 27 травня 2010
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 28 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А.,
Євграфова Є.П.