РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року Ленінський районний
суд міста Луганська в складі:

головуючого - судді Бугери О.В.,

при секретарі – Білошицькій Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Управління комунальним
майном Луганської міської ради, третя
особа Четверта Луганська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з
відповідним позовом про визнання права
власності, який в ході судового
розгляду справи було уточнено, в
обґрунтування якого зазначили, що 14
липня 2012 року померла мати позивача,
ОСОБА_3. У спадок залишилось нерухоме
майно – житловий будинок №69 по вул.1-а
Славянська в м.Луганську, 2/3 частини
якого належали померлій на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, виданого 19 квітня 1968 року
після померлого чоловіка 21.08.1967 року
ОСОБА_4. На вказану спадщину
спадкоємцями за заповітом є позивач,
котрий спадщину прийняв фактично, так
як постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, та був зареєстрований за
однією адресою на день смерті
спадкодавця та протягом шести місяців
після її смерті, та його жінка –
позивач ОСОБА_2, котра спадщину
прийняла 10 січня 2013 року, подавши заяву
про прийняття спадщини. 10 січня 2013 року
заведено спадкову справу за №4.
Позивачі звернулись до державного
нотаріуса Четвертої державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом на нерухоме майно – 2/3
частини житлового будинку №69,
розташованого за адресою: м.Луганськ,
вул.1-а Славянская, які належали
померлій ОСОБА_3. При підготовці до
видачі свідоцтва було з’ясовано, що
оригінал свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого 19
квітня 1968 року в Першій Луганській
державній нотаріальній конторі після
померлого чоловіка ОСОБА_4, було
втрачено. Після видачі дубліката
втраченого свідоцтва, державним
нотаріусом було вручено постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії з
підстави відсутності державної
реєстрації права на нерухоме майно
відповідно до діючого законодавства за
померлою 14 липня 2012 року ОСОБА_3. Окрім
цього, позивач вважає необхідним
визнання за ним права власності у
порядку спадкування за законом на 1/3
частини житлового будинку №69 по вул.1-а
Славянская м.Луганська, оскільки він є
рийняті зобов’язання за кредитним
договором відповідач не виконав. На
підставі вищевикладеного позивач
просить стягнути з відповідача суму
заборгованості за кредитним договором
від 10 листопада 2006 року в розмірі 32068,17
грн. та судові витрати в розмірі 320,68
грн.

На підставі викладеного позивачі
просили суд встановити факт прийняття
ОСОБА_3 у спадок після смерті ОСОБА_4,
який помер 20.08.1967 року, 2/3 частини
житлового будинку №69 по вул.1-а
Славянская м.Луганська – за заповітом
від 19.04.1968 року та 1/3 частку у
відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України,
визнати за ОСОБА_3 право власності на
нерухоме майно - 1/3 частку житлового
будинку №69 по вул.1-а Славянская
м.Луганська, прийняту у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, який помер 20.08.1967 року, визнати
за позивачами право власності на
нерухоме майно – 2/3 частини житлового
будинку №69 по вул.1-а Славянская
м.Луганська в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_3, яка
померла 14.07.2012 року по 1/3 частини за
кожним відповідно, встановити факт
прийняття позивачем після смерті
ОСОБА_3, яка померла 14.07.2012 року 1/3 частку
житлового будинку у відповідності до
вимог ч.3 ст.1268 ЦК України та визнати за
позивачем право власності на нерухоме
майно - 1/3 частки житлового будинку №69
по вул.1-а Славянская м.Луганська, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, яка померла 14.07.2012 року.

У судове засідання позивачі не були
присутні, надали заяви про розгляд
справи за їх відсутністю, позовні
вимоги підтримали.

Представник відповідача у судове
засідання не з’явився, надав заяву про
розгляд справи без участі представника
Управління комунальним майном
Луганської міської ради. Питання щодо
задоволення позову просив покласти на
розсуд суду згідно діючого
законодавства України.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, Четвертої Луганської державної
нотаріальної контори, в судове
засідання не з’явився, надав заяву про
розгляд справи без їх участі,
заперечень щодо позовних вимог не
мають.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази у їх
сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на
домоволодіння від 11 березня 1968 року,
виданого Луганським міським відділом
комунального господарства на підставі
рішення виконкому Ленінської райради
депутатів від 05 березня 1968 року
протокол №6, домолодіння, розташоване
за адресою: м.Луганськ, вул.1-а
Славянская, будинок 69, належить ОСОБА_5
та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва на
право приватної власності на будинок,
виданого Луганським
міськомгосподарством 11 березня 1968 року
(а.с.14).

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_7 та
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про народження серія 1-ЕД №277192, актовий
запис 316 (а.с.7).

Як вбачається із свідоцтва про шлюб
серія 1-ЕД №082767, між ОСОБА_1 та ОСОБА_8
було зареєстровано шлюб 03.10.2008 року, та
прізвище дружини після реєстрації
шлюбу було змінено на – «Ключевська»,
актовий запис 1009 (а.с.9).

ОСОБА_3 померла 14 липня 2012 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії I-EД №335653, актовий запис №570 (а.с.8).

Після її смерті відкрилась спадщина на
все належне їй майно, в тому числі на 2/3
частини домоволодіння, розташованого
за адресою: м.Луганськ, вул.1-а
Славянская, будинок 69.

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт,
посвідчений 05.10.2011 року приватним
нотаріусом Луганського міського
нотаріального округу на ім’я ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, відповідно до якого на випадок
смерті ОСОБА_3 належні їй 2/3 частини
домоволодіння за адресою: м.Луганськ,
вул.1-а Славянская, будинок 69, нею були
заповіщені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних
частинах (а.с.18,19,69).

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1,2 ст.1218 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою (частина третя
статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1236 ЦК України
заповідач має право скласти заповіт
щодо усієї спадщини або її частини.

Судом було встановлено, що після смерті
ОСОБА_5 дане нерухоме майно було
заповідано наступним чином: 2/3 частини
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про право на спадок від 19.04.1968 року, що
міститься в матеріалах справи, та 1/3 –
іншим дітям ОСОБА_9 та ОСОБА_6. ОСОБА_4
було отримано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на 2/3 частини
вказаного житлового будинку та
фактично прийнято у спадок 1/3 частки
житлового будинку, оскільки жоден із
спадкоємців за оформленням спадщини не
звертався. Але свідоцтво про право на
спадщину за законом не оформив. Інші
спадкоємці своїм правом не
скористалися, не вчинили жодних дій для
прийняття спадщини, у будинку не
проживали.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадок за заповітом від 19 квітня 1968
року єдиним спадкоємцем 2/3 частини
домоволодіння за адресою: м.Луганськ,
вул.1-а Славянская, будинок 69, після
померлого 21.08.1967 року ОСОБА_4 є його
дружина – ОСОБА_10 згідно заповіту,
посвідченого Новосвітлівською
сільською радою Краснодонського
району Луганської області від 19.08.1967
року №26 (а.с.17).

На підставі вказаного свідоцтва ОСОБА_3
було отримано свідоцтво про право на
спадщину, видане Першою Луганською
державною нотаріальною конторою від
19.04.1968 року №7791, однак право власності
ОСОБА_3 зареєстровано не було. Вказане
також підтверджується довідкою –
характеристикою на об’єкт нерухомого
майна – житлового будинку №69 по вул.1-а
Славянская м.Луганська (а.с.15-16).

Листом від 04.04.2014 року №429/02-14
державного нотаріуса Четвертої
Луганської державної нотаріальної
контори суду було надано відповідь на
ухвалу від 18 березня 2014 року, згідно
якої 10.01.2013 року було відкрито спадкову
справу №4/2013 після померлої 14.07.2012 року
ОСОБА_3 на підставі заяви про прийняття
спадщини, яку подала спадкоємець за
заповітом ОСОБА_2. Спадкодавець за
життя залишила заповіт, посвідчений
05.10.2011 року за реєстровим №30939
приватним нотаріусом Луганського
міського нотаріального округу ОСОБА_11
(а.с.67).

Відповідно до постанови державного
нотаріуса Четвертої Луганської
державної нотаріальної контори від
25.04.2013 року у видачі свідоцтва про право
на спадщину у зв’язку з відсутністю
державної реєстрації права власності
померлої щодо домоволодіння №69 по
вул.1-а Славянская м.Луганська
позивачам було відмовлено (а.с.21).

Відповідно до ч.4,5 ст.3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
нотаріус може вчинити нотаріальну дію
і, відповідно здійснити державну
реєстрацію права тільки у разі подання
документів, на підставі яких належним
чином зареєстровано право померлого.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 є
такою, що фактично прийняла спадок на 1/3
частку домоволодіння №69 по вул.1-я
Славянская м.Луганська після смерті
ОСОБА_4, оскільки проживала там та
повністю утримувала будинок за свій
рахунок, проводила капітальний ремонт,
сплачувала комунальні послуги, та 2/3
частин житлового будинку №69 по вул.1-а
Славянская м.Луганська Ключевській
ОСОБА_12 належали за заповітом від 19.04.1968
року. Таким чином, їй фактично належить
домоволодіння за адресою: м.Луганськ,
вул.1-а Славянская, будинок 69. Але за
життя вона не зареєструвала за собою
право власності на вказане
домоволодіння, що позбавляє права
позивачів отримати свідоцтво про право
на спадщину за заповітом.

Таким чином, суд приходить до висновку
про обґрунтованість позовних вимог в
частині визнання за позивачами права
власності на нерухоме майно – 2/3 частин
житлового будинку №69 по вул.1-а
Славянская м.Луганська в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3, яка померла 14.07.2012 року по 1/3
частини за кожним відповідно.

Відповідно до звіту про оцінку майна –
домоволодіння №69 по вул.1-а Слявянская
м.Луганська від 31.01.2013 року його ринкова
вартість складає 84800,00 (вісімдесят
чотири тисячі вісімсот) грн. (а.с.11).

Відповідно до довідки з місця
проживання від 17.07.2013 року вбачається,
що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22). Вказане також
підтверджується домовою книгою, що
міститься в матеріалах справи (а.с.31).

З викладених обставин та доданих до
матеріалів справи доказів, а також
враховуючи відсутність третіх осіб,
які мають право на обов’язкову частку
у спадщині, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги в частині визнання за
позивачем 1/3 частки житлового будинку
№69 по вул.1-а Славянская м.Луганська, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, яка померла 14.07.2012 року,
знайшли своє підтвердження та
підлягають задоволенню, оскільки судом
було встановлено, що позивач спадщину
прийняв фактично, так як постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, та був
зареєстрований за однією адресою на
день смерті спадкодавця та протягом
шести місяців після її матері, а тому є
таким, що прийняв спадок на вказану 1/3
частину домоволодіння фактично.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212,
214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт прийняття
ОСОБА_3 у спадок після смерті ОСОБА_4,
який помер 20.08.1967 року, 2/3 частини
житлового будинку №69 по вул.1-а
Славянская м.Луганська – за заповітом
від 19.04.1968 року та 1/3 частку житлового
будинку №69 по вул.1-а Славянская
м.Луганська у відповідності до ч.3 ст.1268
ЦК України.

Визнати за ОСОБА_3 право
власності на нерухоме майно - 1/3 частку
житлового будинку №69 по вул.1-а
Славянская м.Луганська, прийняту у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, який помер 20.08.1967 року.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2
право власності на нерухоме майно – 2/3
частини житлового будинку №69 по вул.1-а
Славянская м.Луганська в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3, яка померла 14.07.2012 року по 1/3
частини за кожним відповідно.

Встановити факт прийняття
ОСОБА_1 у спадок після смерті ОСОБА_3,
яка померла 14.07.2012 року 1/3 частку
житлового будинку №69 по вул.1-а
Славянская м.Луганська у відповідності
до ч.3 ст.1268 ЦК України.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на нерухоме майно - 1/3 частки
житлового будинку №69 по вул.1-а
Славянская м.Луганська, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, яка померла 14.07.2012 року.

Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Луганської області
через Ленінський районний суд м.
Луганська шляхом подання апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Головуючий суддя

О.В.Бугера