Справа № 666/7069/13-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14.05.2014 року, Дніпровський районний суд
м. Херсона у складі:
головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Херсоні цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк АВАЛЬ» до
Приватного підприємства «Лікос»,
ОСОБА_2 про стягнення кредитної
Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, посилаючись на те, що між АТ
«Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк АВАЛЬ», та Приватним
підприємством «Лікос» була укладена
Генеральна кредитна угода №010/03-022/063
від 27.06.2008 р. із додатковими угодами до
В рамках Генеральної кредитної угоди
був укладений кредитний договір
№010/03-022/064 від 27.06.2008 року із додатковими
угодами до нього, відповідно до якого
ПП «Лікос» надано кредит у формі
відновлювальної кредитної лінії у сумі
824000,00 дол. США строком до 19.06.2009 року зі
сплатою 12% річних відповідно до графіку
погашення заборгованості за
користування кредитними коштами на
фінансування витрат, пов'язаних з
поточною діяльністю.
Також в рамках Генеральної кредитної
угоди був укладений кредитний договір
№010/42-0-1/333 від 31.03.2011 року із додатковою
угодою до нього, відповідно до якого ПП
«Лікос» надано кредит у формі
відновлювальної кредитної лінії у сумі
27000000,00 грн. строком до 24.03.2012 року зі
сплатою 17% річних відповідно до графіку
погашення заборгованості за
користування кредитними коштами на
фінансування торгівлі
паливно-мастильних матеріалів.
З метою забезпечення належного
виконання ПП «Лікос» зобов'язань за
вказаними вище кредитними договорами
був укладений договір поруки №12/03-022/176
від 01.03.2010 із додатковими угодами до
нього, відповідно до умов якого ОСОБА_2
виступив поручителем ПП «Лікос» і взяв
на себе зобов'язання перед позивачем
відповідати перед зобов'язаннями
У зв'язку з невиконанням ПП «Лікос»
умов вищезазначених договорів щодо
повернення коштів заочним рішенням
Дніпровського районного суду м.Херсона
від 03.06.2013 р. на користь позивача було
стягнуто з Приватного підприємства "
Лікос" та ОСОБА_2 достроково та
солідарно на користь Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Херсонської
обласної дирекції заборгованість по
Кредитному договору №010/03-022/064 від
27.06.2008 року із додатковими угодами до
нього, що утворилась станом на 01.07.2012
року в сумі 543 449,79 доларів США, що в
гривневому еквіваленті - 4343522,43 гривень,
а також заборгованість по Кредитному
договору №010/42-0-1/333 від 31.03.2011 року, що
утворилась - станом на 01.07.2012 року в сумі
2 909 294,71 гривень. Рішенням апеляційного
суду Херсонської області від 22.07.2013 р.
рішення суду першої інстанції змінено
в частині розподілення судових витрат,
в іншій частині залишено без змін.

У зв'язку з тим, що на даний час
зобовязання за договором не виконані, а
виконавче провадження по стягненню
коштів не виконане, позивач просить суд
стягнути з відповідачів солідарно на
користь позивача заборгованість по
Кредитному договору №010/03-022/064 від
27.06.2008 року із додатковими угодами до
нього, що утворилася в період з 01.07.2012 р.
по 25.10.2013 р. в сумі 181992,81 дол. США, що
складається з заборгованості по
процентах в сумі 82177,15 дол. США, пені за
порушення строків повернення кредиту в
сумі 89707,76 дол. США та пені за порушення
строків сплати відсотків в сумі 10107,90
дол. США та заборгованість по
Кредитному договору №010/42-0-1/333 від
31.03.2011 року із додатковою угодою до
нього, що утворилася в період з 01.07.2012 р.
по 25.10.2013 р. в сумі 1270591,5 грн., що
складається з заборгованості по
процентах в сумі 716661,13 грн., пені за
порушення строків повернення кредиту в
сумі 483316,98 грн. та пені за порушення
строків сплати відсотків в сумі 70613,39
грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги в
повному обсязі, наполягала на
задоволені позову.

Відповідачі - ПП «Лікос» та ОСОБА_2 в
судове засідання не з'явилися, про день
та час розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Зі згоди представника позивача суд
ухвалює відповідно до ст. 224 ЦПК України
заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані докази, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між АТ
«Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк АВАЛЬ», та Приватним
підприємством «Лікос» була укладена
Генеральна кредитна угода №010/03-022/063
від 27.06.2008 р. із додатковими угодами до
неї №010/03-022/063-1 від 19.06.2009 р., №010/03-022/063-2
від 19.10.2009 р., №010/03-022/063-3 від 01.03.2010 р., №
010/03-022/063-4 від 11.11.2010 р., №010/03-022/063-5 від
29.12.2010 р., №010/03-022/063-6 від 31.03.2011 р. та
№010/03-022/063-7 від 30.01.2012 р.

В рамках Генеральної кредитної угоди
був укладений кредитний договір
№010/03-022/064 від 27.06.2008 року із додатковими
угодами до нього № 1 від 17.09.2008 року, №
010/03-022/064-2 від 19.06.2009 р., № : 10,03-022/064-3 від
19.10.2009 р., № 010/03-022/064-4 від 01.03.2010 р.,
№010/03-022/064-5 від 11.11.2010р., №010/03-022/064-6 від
29.12.2010р., № 010/03-022/064-7 від 31.03.2011р., №
010/03-022/064-8 від 30.01.2012 р., відповідно до
якого ПП «Лікос» надано кредит у формі
відновлювальної кредитної лінії у сумі
824000,00 дол. США строком до 19.06.2009 року зі
сплатою 12% річних відповідно до графіку
погашення заборгованості за
користування кредитними коштами на
фінансування витрат, пов'язаних з
поточною діяльністю.

Також в рамках Генеральної кредитної
угоди був укладений кредитний договір
№010/42-0-1/333 від 31.03.2011 року із додатковою
угодою до нього№010/42-0-1/333-1 від 30.01.2012 р,
відповідно до якого ПП «Лікос» надано
кредит у формі відновлювальної
кредитної лінії у сумі 27000000,00 грн.
строком до 24.03.2012 року зі сплатою 17%
річних відповідно до графіку погашення
заборгованості за користування
кредитними коштами на фінансування
торгівлі паливно-мастильних
матеріалів.

З метою забезпечення належного
виконання ПП «Лікос» зобов'язань за
вказаними вище кредитними договорами
був укладений договір поруки №12/03-022/176
від 01.03.2010 із додатковими угодами до
нього: №12/03-022/176/1 від 11.11.2010 р., №12/03-022/176/2
від 29.12.2010 р., №12/03-022/176/3 від 31.03.011 р.,
№12/03-022/176/4 від 30.01.2012 р., відповідно до
умов якого ОСОБА_2 виступив поручителем
ПП «Лікос» і взяв на себе зобов'язання
перед позивачем відповідати перед
зобов'язаннями позичальника.

У зв'язку з невиконанням ПП «Лікос»
умов вищезазначених договорів щодо
повернення коштів заочним рішенням
Дніпровського районного суду м.Херсона
від 03.06.2013 р. на користь позивача було
стягнуто з Приватного підприємства "
Лікос" та ОСОБА_2 достроково та
солідарно на користь Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Херсонської
обласної дирекції заборгованість по
Кредитному договору №010/03-022/064 від
27.06.2008 року із додатковими угодами до
нього, що утворилась станом на 01.07.2012
року в сумі 543 449,79 доларів США, що в
гривневому еквіваленті - 4343522,43 гривень,
а також заборгованість по Кредитному
договору №010/42-0-1/333 від 31.03.2011 року, що
утворилась - станом на 01.07.2012 року в сумі
2 909 294,71 гривень. Рішенням апеляційного
суду Херсонської області від 22.07.2013 р.
рішення суду першої інстанції змінено
в частині розподілення судових витрат,
в іншій частині залишено без змін.

Як вбачається з додаткових угод до
кредитних договорів строк
користування кредитом не одноразово
змінювався та остаточно був визначений
по Кредитному договору №010/03-022/064 до
20.12.2012 р. (додаткова угода № 010/03-022/064-8
від 30.01.2012 р.), а по Кредитному договору
№010/42-0-1/333 до 22.04.2012 р.(додаткова угода
№010/42-0-1/333-1 від 30.01.2012 р).

Як розяснено в п.17 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» наявність
судового рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
останнього від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених частиною
другою статті 625 ЦК, оскільки
зобов'язання залишається невиконаним
належним чином відповідно до вимог
статей 526, 599 ЦК.

Оскільки строк дії кредитних договорів
сплив 20.12.2012 р. та 22.04.2012 р. відповідно, то
відсотки за користування коштами
повинні нараховуватися до спливу дії
цих договорів, а після - настає
відповідальність, передбачена ст.625 ЦК
України.

Посилання представника позивача на те,
що строк дії договорів встановлюється
з дня підписання і діє до повного
виконання позичальником зобов'язань до
уваги суду не приймається, оскільки
додатковими угодами до кредитних
договорів чітко визначено строк
користування кредитними коштами.
Зазначення ж такого строку дії
договору, як «до повного виконання» є
некоректним, суперечливим, заплутаним
і таким, що порушує права відповідача.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 213, 215, 224, 226 ЦПК
України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволені позову Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк АВАЛЬ» до Приватного підприємства
«Лікос», ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Дніпровського
районного суду м. Херсона.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Т.І.Рядча