АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1974/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Трофимова Н. А. Доповідач -
Лаченкова О.В.Категорія 45
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

07 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати по цивільним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді
- Лаченкової О.В.

суддів
- Варенко О.П., Городничої В.С.,

при секретарі
- Гасановій С.Д..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 24 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Зарічанської сільської ради, треті
особи Управління держземагенства у
Верхньодніпровському районі,
Верхньодніпровське районне управління
юстиції Дніпропетровської області в
особі реєстраційної служби - відділу
державної реєстрації прав на нерухоме
майно про визнання права власності на
земельну ділянку -,

ВСТАНОВИЛА:

08 липня 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до Зарічанської
сільської ради, треті особи Управління
держземагенства у
Верхньодніпровському районі,
Верхньодніпровське районне управління
юстиції Дніпропетровської області в
особі реєстраційної служби - відділу
державної реєстрації прав на нерухоме
майно про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за заповітом.

Рішенням Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровській
області від 24 грудня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 було
відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з даним рішенням
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій
просить скасувати рішення
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровській області від 24 грудня
2013 року та ухвалити нове рішення в
якому повністю задовольнити позовні
вимоги.

Вислухавши учасників процесу, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити,
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухваливши нове рішення по
суті позовних вимог за наступними
підставами.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно
до Копії Державного акту на право
власності на земельну ділянку, серії ДП
№074752, виданого 07 травня 2007 року, ОСОБА_3
, належала земельна ділянка на праві
власності, площею 4,305 га, на території
Зарічанської сільської ради (а.с. 6).

Відповідно листа Управління
Держземагенства у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області від 13.12.2013р.
№5/18-2652, станом на 31.12.2012 року на ім'я
ОСОБА_3 дійсно зареєстрований
Державний акт, серії ДП №074752, виданого
07.05.2007 року, на земельну ділянку для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
на території Зарічанської сільської
ради Верхньодніпровського району,
площею 4,305 га, з кадастровим номером
-01-016-0156. Одночасно повідомляємо,
що за даними «Книги записів державної
реєстрації державних актів на право
власності на земельну ділянку фізичних
осіб» Верхньодніпровського РВ ДРФ ДП
«Центру державного земельного
кадастру», вищезазначений державний
акт був виданий 10.07.2007 року гр.. Гощук Л.
(а.с.44).

26.11.2009 року ОСОБА_3 склав заповіт,
посвідчений приватним нотаріусом
Верхньодніпровського районного
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі №1558,
відповідно до якого усе належне
заповідачу майно, де б воно не
знаходилося та з чого б воно не
складалось (в тому числі заощадження,
що знаходяться на зберіганні в банках
України та пайову землю) усі майнові
права то обов'язки, які належать йому на
час посвідчення заповіту, а також ті
майнові права та обов'язки, які
належатимуть йому на день смерті, він
заповів гр. ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим 04 травня 2011 року
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Верхньодніпровського
районного управління юстиції в
Дніпропетровській області (а.с. 8).

За відомостями
Верхньодніпровської державної
нотаріальної контри за №910/01-16 від
21.10.2013 р., після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3, заяву про прийняття спадщини
подав син ОСОБА_2, що зареєстрований в
АДРЕСА_1, заяву про відмову від спадщини
подала дружина ОСОБА_6, що
зареєстрована в АДРЕСА_2 (а.с. 34).

30 травня 2013 року позивач звернувся
до нотаріальної контори з заявою про
видачу Свідоцтва про право на спадщину
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Постановою від 30.05.2013 року
державний нотаріус
Верхньодніпровської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області Малашова
Г.В. відмовила позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
земельну ділянку, що розташована на
території Зарічанської сільської ради
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області, яка
залишилась після смерті гр. ОСОБА_3. (а.с.
12).

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог ОСОБА_2,суд першої інстанції
виходив з того,що відповідно до листа
Управління держземагенства у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровській області від 5/18-2652
від 13.12.2013 року державний акт серії ДП
№074752 від 07.05.2007 року на ім'я ОСОБА_3 10.07
2007 року був виданий гр.. Гощук Л., що
прямо не вказує на наявність у
спадкоємця правовстановлюючого
документу та не свідчить про перехід
права власності на земельну ділянку
від спадкодавця до будь-якої іншої
особі.

Однак з таким висновком суду
погодитись неможливо з наступних
підстав.

Судом помилково зазначено,що у разі
втрати державного акту
правовстановлюючим документом є
сертифікат про право на земельну
частку (пай) , адже представником
позивача було наголошено, відповідно
до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05
2007 р. при вирішенні спору про
спадкування права на земельну ділянку
частку (пай) основним документом , що
посвідчує таке право, є сертифікат про
право на земельну ділянку (пай), отже
оскільки спір про спадкування права на
землю відсутній, оригінал державного
акту в спадкоємця також відсутній, то
Сертифікат може бути взяти до уваги як
доказ того, що спадкодавець дійсно
володів спадковою земельною ділянкою.

Наказом Мінагрополітики та
продовольства України №537 від 09.09.2013
року визнано такими, що втратили
чинність накази Державного комітету
України із земельних ресурсів від 22
червня 2009 року №325 « Про затвердження
інструкції про заповнення бланків
державних актів на право власності на
земельну ділянку і на право постійного
користування земельною
ділянкою»,зареєстрований у
Міністерстві юстиції України 06 серпня
2009 року за № 735/16751, та від 30 серпня 2010
року № 631 « Про затвердження Змін до
Інструкції про заповнення бланків
державних актів на право власності на
земельну ділянку і на право постійного
користування земельною ділянкою»,
зареєстрований у Міністерстві юстиції
України 01 листопада 2010 року за № 1012/18307.

Відповідно до ст. 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на землю,
представником позивача з приводу цього
було вказано на те, що за наявності у
спадкодавця оригіналу державного акту
спадкову землю нотаріус зобов'язаний
був видати Свідоцтво про право на
спадщину, тобто звернення до суду за
таких обставин було б не обґрунтованим
, саме через відсутність державного
акту на землю, як єдиний спадкоємець
ОСОБА_2 вимушений був звертатися до
суду за захистом прав.

Суду апеляційної інстанції
надана довідка Зарічанської
сільської ради Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області про
те,що землевпорядник сільської Ради
Гощук Л.М. отримувала у
Верхньодніпровського РВ ДРФ ДП «Центру
державного земельного кадастру» 264
штук державних актів на землю, в тому
числі і на ім»я ОСОБА_3

Отже виходячи з
вищевикладеного,на сьогоднішній час
існує один державний акт на землю серії
ДП №074752, виданий 07.05.2007 року, на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
на території Зарічанської сільської
ради Верхньодніпровського району,
площею 4,305 га, з кадастровим номером
-01-016-0156 на ім.»я ОСОБА_3

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Виходячи з
вищевикладеного,колегія суддів вважає
рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 24 грудня 2013 року за
необхідне скасувати , позов ОСОБА_2 до
Зарічанської сільської ради, треті
особи Управління держземагенства у
Верхньодніпровському районі,
Верхньодніпровське районне управління
юстиції Дніпропетровської області в
особі реєстраційної служби - відділу
державної реєстрації прав на нерухоме
майно про визнання права власності на
земельну ділянку задовольнити. Винести
нове рішення,яким визнати за
ОСОБА_2,ідентифікаційний НОМЕР_2 право
власності на земельну ділянку

площею 4,305 га, пай №156 ,яка розташована
на території Зарічанської сільської
ради Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області в порядку
спадкування за заповітом після смерті
його батька ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 24 грудня 2013 року -
скасувати. Задовольнити позов ОСОБА_2
до Зарічанської сільської ради, треті
особи Управління держземагенства у
Верхньодніпровському районі,
Верхньодніпровське районне управління
юстиції Дніпропетровської області в
особі реєстраційної служби - відділу
державної реєстрації прав на нерухоме
майно про визнання права власності на
земельну ділянку.

Винести нове рішення,яким
визнати за ОСОБА_2,ідентифікаційний
НОМЕР_2 право власності на земельну
ділянку

площею 4,305 га, пай №156, яка розташована
на території Зарічанської сільської
ради Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області в порядку
спадкування за заповітом після смерті
його батька ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді