У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2014 року
м. КиївСуддя судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Рівненської
області від 24 квітня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
збільшення розміру аліментів та
стягнення неустойки за несвоєчасну
сплату аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 про збільшення розміру
аліментів та стягнення неустойки за
несвоєчасну сплату аліментів.

Рішенням Костопільського районного
суду Рівненської області від 05
березня 2014 року, позов задоволено.
Змінено розмір аліментів, що
стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши
стягувати їх в розмірі 500 грн щомісячно,
починаючи дня набрання рішенням
законної сили, і до досягнення дитиною
повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 неустойку за
прострочення сплати аліментів в
розмірі 22 449 грн 40 коп.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 24 квітня
2014 року, рішення місцевого суду в
частині розміру неустойки змінено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
неустойку за прострочення сплати
аліментів в розмірі 5000 грн, а в решті
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду апеляційної інстанції
скасувати, а рішення місцевого суду
залишити в силі, посилаючись на
неправильне застосування апеляційним
судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю,
що підстави для відкриття касаційного
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
та зменшуючи розмір неустойки,
апеляційний суд, виходив із того, що
відповідач перебуває у скрутному
матеріальному становищі та в зв'язку із
отриманою травмою має незадовільний
стан здоров'я.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не вбачається порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
збільшення розміру аліментів та
стягнення неустойки за несвоєчасну
сплату аліментів.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами
направити ОСОБА_2.

Касаційну скаргу залишити в суді
касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
П.О.
Гвоздик