Справа № 219/905/2014-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04. 2014 року

Артемiвський мiськрайонний суд
Донецької областi у складі

головуючого судді Шевченко Л.В.,

при секретарі судового засідання
Бурикіній Я.Д.

позивача ОСОБА_1

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Артемівськ Донецької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Артемівської міської ради

про визначення додаткового
строку для подачі заяви нотаріусу про
прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом, у якому просить
визначити додатковий строк в шість
місяців для прийняття спадщини, яка
залишилась після смерті її тітки,
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на
частку в квартирі АДРЕСА_1. Позовні
вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 1258,
1265,1272 ЦК України та просить позов
задовольнити.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги та просила
позов задовольнити, надавши їй
додатковий строк в шість місяців, який
буде достатнім для подачі заяви про
прийняття спадщини.

Представник відповідача,
Артемівської міської ради, в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, суду надано заяву з
проханням розглянути справу без участі
представника.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані суду докази в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про
що свідчить Свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_1, видане Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по
місту Артемівськ Артемівського
міськрайонного управління юстиції у
Донецькій області. ОСОБА_3 на праві
приватної спільної сумісної власності
разом з ОСОБА_4 належить квартира
АДРЕСА_1 (арк.с.19).

ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2,
є донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 згідно
Свідоцтва про народження НОМЕР_2
виданого 25.07.1967 року (арк. с. 9). ОСОБА_8
було присвоєно прізвище ОСОБА_8 після
реєстрації шлюбу 27.12.1959 року з ОСОБА_7
(арк.с.8). Також з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_8, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_3, є донькою ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 (арк.с.15).

ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5.
Батьком ОСОБА_11 у Свідоцтві про
народження НОМЕР_3 (арк.с.12) записаний
ОСОБА_12.

Згідно Свідоцтва про укладення
шлюбу ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_4, є чоловіком та дружиною та
їм присвоєно прізвище ОСОБА_13 та
ОСОБА_11 відповідно (арк.с.10).

Позивач у позовній заяві вказує, що
вона проживала в квартирі АДРЕСА_1 без
реєстрації, бо доглядала за своєю
тіткою ОСОБА_3 до її смерті та
похоронила її. Проте, з довідки ПП
«Квартал» від 27.12.2013 року № 2675
вбачається, що за зазначеною адресою
ОСОБА_1 проживає без реєстрації з
грудня 2013 року.

Також позивач вказує, що після
смерті ОСОБА_3, вона продовжувала
проживати в цій квартирі та доглядати
за двоюрідною сестрою - ОСОБА_11, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Але, з лікарського
свідоцтва про смерть № 131 від 13.04.2012
року вбачається, що ОСОБА_11 проживала у
АДРЕСА_2.

Позивач вказує, що вона вважала, що
спадщину після померлої тітки ОСОБА_3
прийняв її внук, племінник позивача -
ОСОБА_4.

На запит суду від 18.02.2014 року з
Першої Артемівської державної
нотаріальної контори надійшла
інформація про те, що 1811.2011 року від
ОСОБА_11 надійшла заява про прийняття
спадщини на майно після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, інших заяв не
надходило і станом на 21.02.2014 року
свідоцтво про право на спадщину не
видано.

Вирішуючи спір по суті позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлої. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою.

Згідно ч.3, 4 ст. 1266 ЦК України
племінники спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові (сестрі,
братові спадкодавця), якби вони були
живими на час відкриття спадщини.
Двоюрідні брати та сестри спадкодавця
спадкують ту частку спадщини, яка
належала б за законом їхнім матері,
батькові (тітці, дядькові спадкодавця),
якби вони були живими на час відкриття
спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно зі спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява
про прийняття спадщини подається до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини особисто. Зі змісту
п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22 лютого 2012 року №
296/5 вбачається, що письмову заяву про
прийняття спадщини та відмову від неї
може бути надіслано поштою.

У відповідності до ст. 1270 ЦК України
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1272 ЦК України,
якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. За письмовою згодою
спадкоємців, які прийняли спадщину,
спадкоємець, який пропустив строк для
прийняття спадщини, може подати заяву
про прийняття спадщини до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини. За позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Статтею 1269 ЦК України передбачено,
що спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п.
24 постанови від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз`яснив, що особа, яка не
прийняла спадщину в установлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до частини третьої
статті 1272 ЦК. Зазначене положення
застосовується до спадкоємців, в яких
право на спадкування виникло з
набранням чинності зазначеним
Кодексом. Суди відкривають провадження
в такій справі у разі відсутності
письмової згоди спадкоємців, які
прийняли спадщину (частина друга
статті 1272 ЦК)), а також за відсутності
інших спадкоємців, які могли б дати
письмову згоду на подання заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини. Відповідачами у такій справі
є спадкоємці, які прийняли спадщину.
При відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини. При розгляді цих справ слід
перевіряти наявність або відсутність
спадкової справи стосовно спадкодавця
у державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину. За наявності у спадковій
справі заяви спадкоємця про відмову
від права на спадщину його вимоги про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини задоволенню не
підлягають. Визначаючи спадкоємцеві
додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини, суд не повинен
вирішувати питання про визнання за ним
права на спадщину. Спадкоємець після
визначення йому додаткового строку для
прийняття спадщини має право прийняти
спадщину в порядку, установленому
статтею 1269 ЦК, звернувшись в
нотаріальну контору, після чого
вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Тітка - жінка по відношенню до
дітей брата або сестри, а також до
дітей брата або сестри свого чоловіка =
сестра батька або матері, або дружина
дядька.

Позивач не надав суду доказів, що

- матір позивача ОСОБА_8 та ОСОБА_12
є брат та сестра,

- ОСОБА_12 є чоловіком ОСОБА_3,
матері померлої ОСОБА_11 (арк.с.12), та є
дядьком ОСОБА_1

Суду також не надано доказів, що
позивач зверталася до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини у встановлений законом строк.
Таким чином, суд вважає, що позивачем
ОСОБА_1 не надано належних та
допустимих доказів в обґрунтованість
позовних вимог, що вона відповідно до
приписів цивільного законодавства
України є спадкоємицею за законом
майна після померлої ОСОБА_3

Оскільки визнання представником
відповідача Артемівською міською
радою Донецької області позову
суперечить закону, тому суд не приймає
визнання відповідачем позову, в силу ч.
4 ст. 174 ЦПК України.

Враховуючи те, що позивач
звернулася з позовом для встановлення
додаткового строку для подання заяви в
нотаріальну контору для прийняття
спадщини після смерті її тітки - ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, яка складається
з частини в квартирі АДРЕСА_1, а
належних доказів родинних відносин між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суду не надано, суд
приходить до висновку про
передчасність заявлених позовних
вимог. За таких обставин, в задоволенні
позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Відповідно до статті 88 ЦПК України у
разі відмови в задоволенні позову
судові витрати не стягуються з
позивача.

З урахуванням викладеного, на
підставі ст.ст. 1269, 1272 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України,
Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування», суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 про
визначення додаткового строку для
подачі заяви нотаріусу про прийняття
спадщини, - відмовити.

Рішення ухвалено в нарадчій
кімнаті 22.04.2013 року. Вступну та
резолютивну частини проголошено в
судовому засіданні 22.04.2014 року. Повне
рішення виготовлено 23.04.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 10 днів до
Апеляційного суду Донецької області
через Артемівський міськрайонний суд
Донецької області з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення. Рішення
суду набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий суддя
Л.В.Шевченко