Справа № 347/443/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2014
м. Косів

Косівський районний суд,
Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Сабадах Б.В.,

секретаря Удудяк І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу державної
виконавчої служби Косівського
районного управління юстиції, ОСОБА_3,
третя особа без самостійних вимог - ПП
«Спеціалізоване підприємство Юстиція»
про скасування акту прилюдних торгів
та витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

в с т а н о в
и в :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до
відповідачів ОСОБА_2, відділлу
державної виконавчої служби
Косівського районного управління
юстиції та ОСОБА_3, в якому просила
визнати дії начальника відділу
державної виконавчої служби
Косівського районного управління
юстиції Йоника І.М. вчинені під час
здійснення виконавчого провадження ВП
№ 34774823, в частині арешту, оцінки та
продажу з прилюдних торгів належної
ОСОБА_2 нежитлової будівлі (ангар), який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 -
незаконними та скасувати акт прилюдних
торгів від 06.09.2012 року, визнати за нею,
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
нежитлової будівлі (ангару)
розташованого за вказаною адресою та
витребувати це приміщення з чужого
незаконного володіння відповідача
ОСОБА_3

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав. Суду пояснив,
що в лютому місяці 2013 року позивачка
ОСОБА_1 довідалася про те, що 22.08.2012 року
в місті Косові ПП « Спеціалізоване
підприємство Юстиція» провело
прилюдні торги з реалізації
нерухомого майна, належного
боржникові, а саме споруди ангару.
Підставою до продажу майна стало
виконавче провадження ВП 27893344, щодо
стягнення із ОСОБА_2 суми
заборгованості в розмірі 303 866 грн. 72
коп. за кредитним договором від 29.12.2006
року укладеним із АКБ
«Індустріалбанк». Стягнення вказаної
заборгованості повинно було
проводиться згідно виконавчого листа
Косівського районного суду від 23.12.2010
року, виданого на виконання рішення
цього ж суду по справі № 2-949/2010, яке
набрало законної сили 30.11.2010 року. В
подальшому АКБ «Індустріалбанк»
звернулось з позовом про стягнення
суми заборгованості за кредитним
договором за рахунок заставного майна,
до складу якого приміщення ангару не
входило. В обґрунтування позову ОСОБА_1
та її представник посилаються на
порушення державним виконавцем
черговості задоволення вимог
стягувача, неповідомлення державним
виконавцем про відкриття виконавчого
провадження та вчинення інших дій щодо
реалізації арештованого майна,
неправильність проведення експертної
оцінки початкової вартості майна для
його продажу на прилюдних торгах, а
також неврахування того, що вказане
майно, є спільною сумісною власністю
подружжя, а його відчуження проведено
без виділення частки.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав
повністю, підтвердив факт набуття у
спільну сумісну власність з дружиною
спірного нерухомого майна. Вважає, що
реалізація цього майна відбулася з
порушенням встановленої процедури,
оскільки, судом не була визначена
частка цього майна, яка належала йому
особисто, а тому інтереси його дружини
порушено, оскільки така фактично
втратила 1/2 власності цієї нерухомості.

Представник відповідача -
начальник ДВС Косівського районного
управління юстиції Йоник І.М. - позов
заперечив, зазначивши, що процедура
відкриття виконавчого провадження,
проведена згідно вимог Закону України
«Про виконавче провадження». Про усі
вчинені дії щодо арешту, оцінки та
продажу споруди ангару ОСОБА_2 був
проінформований, і кожну дію, зокрема,
міг окремо оскаржити. Прилюдні торги
відбулись з дотриманням визначеної
процедури, тому, підстав для
задоволення скарги немає.

Представник відповідача ОСОБА_3
також позов заперечив, вказавши на те,
що ОСОБА_3 правомірно набув майно на
прилюдних торгах, являється
добросовісним його набувачем, прав та
інтересів позивача він не порушував.

Представник третьої особи без
самостійних вимог - ПП «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» в судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали даної справи, суд
приходить до переконання про
задоволення позову ОСОБА_1, виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено,
що 30.11.2010 року набрало законної сили
рішення Косівського районного суду по
цивільній справа № 2-949/2010р. про
стягнення із ОСОБА_2 в користь АКБ
«Індустріалбанк» - 303 866 грн. 72 коп.
заборгованості за кредитним договором
від 29.12.2006 року та 30 000,00 грн. пені. На
виконання вказаного рішення 23.12.2010 року
судом видано виконавчий лист.

29.07.2011 року постановою державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Косівського
районного управління юстиції Вальта
Р.Є. відкрито виконавче провадження - ВП
№ 27893344 про стягнення із ОСОБА_2 в
користь АКБ «Індустріалбанк» 303 866, 72
грн. заборгованості та 30 000,00 пені за
кредитним договором, яким визначено
боржникові строк добровільної сплати
до 05.08.2011 року. Одночасно, постановою
від 29.07.2011 року накладено арешт на все
рухоме та нерухоме майно боржника. У
встановлений для добровільного
виконання строк рішення суду боржником
не виконано. 28-го вересня 2011 року за
участю боржника проведено опис будівлі
ангару, що знаходиться по АДРЕСА_1.
Постановою державного виконавця від
10.10.2011 року у даному виконавчому
провадженні призначено експерта,
суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_6,
якому доручено провести експертну
оцінку будівлі арештованого ангару.
Згідно висновку товариства з обмеженою
відповідальністю «Буковина експерт»,
що наявний в матеріалах справи, ринкова
вартість нежитлової будівлі станом на
30.11.2011 рік становить 113 830 грн. Суд
звертає увагу на те, що оцінка вартості
ангару виконана юридичною особою, яка
не експертом, якому згідно постанови
доручено виконання такої оцінки.
Відповідно до ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження» - визначення
вартості майна боржника проводиться
державним виконавцем за ринковими
цінами, що діють на день визначення
вартості майна. Для оцінки за
регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання, який
провадить свою діяльність відповідно
до Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні». Залучена
державним виконавцем для проведення
експертної оцінки вартості майна
фізична особа не являється експертом,
тому, оцінка майна виконана іншою
юридичною особою, яка має ліцензію на
здійснення оціночної діяльності, про
те, не зазначена у постанові державного
виконавця. Вказане порушення, на думку
суду, носить істотний характер,
оскільки, впливає на права боржника.

Згідно договору № 18/088/12-А від
02.04.2012 року, укладеного між відділом ДВС
Косівського РУЮ та ПП «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» будівлю ангару
було передано для реалізації на
прилюдних торгах. Відповідно до акту
про надання послуг згідно зазначеного
договору, будівлю ангару продано 22.08.2012
року за 57 500,00 грн. Зниження ринкової
вартості майна зумовлене його уцінкою
згідно актів ВДВС від 21.05.2012 року та від
23.07.2012 року. 6-го вересня 2012 року
оформлено акт про проведення прилюдних
торгів по вул. Незалежності, 85 в місті
Косові, на яких відбувся продаж будівлі
ангару, що затверджений начальником
ВДВС Йоником І.М.

В процесі здійснення виконавчого
провадження, були допущені істотні
порушення вимог Закону України «Про
виконавче провадження», а саме, згідно
ч. 2 ст. 52 зазначеного Закону - стягнення
за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у дипозитаріях цінних
паперів. Тобто, в першу чергу
підлягають стягненню грошові кошти
боржника.

За змістом ч. 5 цієї статті - у разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення
звертається

також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке

згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Боржник має право
запропонувати ті види майна чи
предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Частиною
першою ст. 63 Закону визначено, що
звернення стягнення на будинок,
квартиру, земельну ділянку, інше
нерухоме майно фізичної особи
проводиться у разі відсутності в
боржника достатніх коштів чи рухомого
майна. При розгляді даного позову
начальником ВДВС Йоником І.М. не
представлено доказів відсутності на
рахунках боржника грошових коштів та
перевірки наявності таких, шляхом
подачі відповідних запитів, не
встановлено, кількість та склад
нерухомого та рухомого майна, яке
рахується за боржником. Слід зазначити,
що по даному виду стягнення кредитні
зобов'язання були забезпечені іпотекою
нерухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону
України «Про виконавче провадження, - у
разі звернення стягнення на будинок,
квартиру, інше приміщення чи земельну
ділянку державний виконавець подає
запит до відповідних місцевих органів,
що здійснюють реєстрацію та облік
майна, про належність такого майна
боржнику на праві власності, а також
перевіряє, чи не перебуває це майно під
арештом. Тобто, державний виконавець
зобов'язаний встановити усіх
співвласників нерухомого майна
відносно якого розпочато процедуру
стягнення.

Згідно ч. 6 ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження», -
стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

Як встановлено в ході судового
розгляду даної справи, будівля ангару,
є спільною сумісною власністю ОСОБА_2
та його дружини ОСОБА_1, отже, державний
виконавець в порядку ч. 1 ст. 379 ЦПК
України зобов'язаний був звернутися до
суду із поданням про визначення частки
майна боржника у майні, яким він
володіє спільно з іншими особами.
Згідно ч. 1 ст. 371 ЦК України передбачено,
що кредитор співвласника майна, що є у
спільній сумісній власності, у разі
недостатності у нього іншого майна, на
яке може бути звернене стягнення, може
пред»явити позов про виділ частки із
спільного майна в натурі для звернення
стягнення на неї. Частиною 1 ст. 6 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, - державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності
порушення прав та законних інтересів
фізичних і юридичних осіб. В даному
випадку допущено порушення прав
співвласника нежитлової будівлі, яка
не є солідарним боржником по даному
виду виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону, -
копії постанов державного виконавця
та інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону,
що надсилаються рекомендованим
листом з повідомленням про вручення. З
представлених на запит суду документів
виконавчого провадження не вбачається
належного повідомлення боржника про
вчинювані виконавчі дії.

Згідно п. 7.3 Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
від 27.10.1999 року за № 68/5, - якщо прилюдні
торги не відбулися двічі, то майно
знімається з торгів, про що
спеціалізована організація в
триденний термін повідомляє
державного виконавця. Будівля ангару
тричі виставлялась на торги та була
реалізована за половину його ринкової
вартості.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26.12.2003 року
за № 14 «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії чи бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»
дано роз'яснення відповідно до якого
дії державного виконавця, пов'язані з
реалізацією арештованого майна, є
підставою для виникнення цивільних
прав та обов'язків і до таких
правовідносин мають застосовуватися
загальні положення про захист
цивільних прав шляхом пред'явлення
позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України,
- способами захисту цивільних прав, -
зокрема є визнання права, визнання
правочину недійсним, відновлення
становища, яке існувало до порушення.

Засади захисту права власності,
які суд застосовує до спірних
правовідносин також передбачені ст.ст.
386, 387, 392, 393 ЦК України.

На підставі викладеного ст.ст. 6, 31,
52, 63 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.
371 ЦК України, керуючись ст.ст. 208, 213-215
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати дії начальника відділу
державної виконавчої служби
Косівського районного управління
юстиції Йоника І.М.,. вчинені під час
здійснення виконавчого провадження ВП
№ 34774823 в частині арешту, оцінки та
продажу з прилюдних торгів належної
ОСОБА_2 нежитлової будівлі (ангар), який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 -
незаконними.

Скасувати акт про проведення прилюдних
торгів від 06.09.2012 року з реалізації
нерухомого майна - нежитлової будівлі
(ангару) загальною площею 51,0 кв.м., який
розташований по АДРЕСА_1 Косівського
району Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину нежитлової будівлі (ангар),
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_3 в користь позивача
ОСОБА_1 нежитлову будівлю (ангар), який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду вступає в законну
силу після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Івано-Франківського
Апеляційного суду через Косівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення, а для осіб, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
-протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Б.В. Сабадах