Єдиний унікальний номер 250/1752/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2038/2014
05 березня 2013 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:
Головуючої судді
суддів
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ВУСО»
на заочне рішення Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 вересня 2013 року по справі за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ВУСО»
до ОСОБА_2 про відшкодування майнової
шкоди, завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди,
ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО»
звернувся до апеляційного суду
Донецької області з апеляційною
скаргою на заочне рішення
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 20 вересня 2013
року, яким в задоволенні позову ПрАТ
«Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_2
про відшкодування майнової шкоди,
завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова
компанія «ВУСО» просить рішення суду
першої інстанції скасувати, ухвалити
нове рішення про задоволення позову в
повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що не
згоден з висновком суду стосовно того,
що постанова про притягнення особи до
адміністративної відповідальності є
єдиним допустимим доказом вини
відповідача у настанні ДТП. Вказує на
те, що в матеріалах справи наявна
постанова слідчого, в якій він дійшов
висновку про порушення ОСОБА_2 п.п. 4.1, 4.3,
4.4, 4.7, 4.14 Правил дорожнього руху
України, що є у причинно-наслідковому
зв'язку з настанням ДТП від 14 січня 2011
року і це може виступати доказом на
підтвердження вини відповідача у
скоєнні ДТП.

В судовому засіданні представник
позивача доводи апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не
приймав участі, про час та місце
слухання справи повідомлений належним
чином.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, виходив з
наступного.

Між ЗАТ «Страхова компанія «ВУСО»
(правонаступником якого є ПРАТ
«Страхова компанія «ВУСО») та ОСОБА_3
було укладено Договір добровільного
страхування наземного транспорту
№-01-07 від 23.01.2010 року, згідно з
умовами якого Страховик прийняв під
страховий захист транспортний засіб
Страхувальника - автомобіль марки ВАЗ
2110, д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 на
праві приватної власності відповідно
до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2.

14 січня 2011 року на автодорозі
«Донецьк-Авдіївка» відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого засобу під управлінням
ОСОБА_3 з наїздом на пішохода ОСОБА_2

Внаслідок даної ДТП застрахований
автомобіль отримав механічні
пошкодження.

Згідно з п.2.1.1.1. Договору страхування
одним із страхових випадків
визначається подія, у разі якої
внаслідок ДТП було завдано шкоду
автомобілю Страхувальника. Розмір
страхового відшкодування визначається
Страховиком виходячи із суми
заподіяного в результаті настання
страхового випадку матеріального
збитку, але не більше розміру страхової
суми.

Згідно до п.2.4. Договору страхування
підставою для визначення розміру
збитків є Рахунок СТО. Відповідно до
Рахунку-фактури №2696 від 10.02.2011р.
вартість відновлювального ремонту
автомобілю ВАЗ 2110, держномер НОМЕР_1
складає 12 382 грн.

Факт ДТП від 14 січня 2011 року був
визнаний позивачем страховим випадком
та перераховано на користь ОСОБА_3
страхове відшкодування у розмірі 7 301
грн., що підтверджується страховим
актом №667-02 від 15 березня 2011 року та
платіжним дорученням №2842 від 15 березня
2011 року. Розрахунок суми страхового
відшкодування було здійснено з
урахуванням п.12.17 Договору страхування.

Постановою від 24 січня 2011 року слідчого
відділу з розслідування ДТП СУ ГУМВС
України в Донецькій області в
порушенні кримінальної справи за ст. 286
КК України відносно ОСОБА_3 за фактом
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце 14 січня 2011 року на автошляху
«Донецьк-Авдіївка» в Ясинуватському
районі, з участю водія ОСОБА_3 та
травмованого пішохода ОСОБА_2
відмовлено за відсутністюі в діях
водія ОСОБА_3 складу злочину,
передбаченого ст. 286 КК України.

08 травня 2013 року ПрАТ «Страхова
компанія «ВУСО» звернувся до
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області з позовом до ОСОБА_2
про відшкодування майнової шкоди,
завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди.

Заочним рішенням Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 вересня 2013 року в задоволенні
позову ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО»
до ОСОБА_2 про відшкодування майнової
шкоди, завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
відмовлено, у зв'язку з тим, що позивач
не надав постанову суду, з якої
вбачалось би, що ОСОБА_2 винен у
зазначеній ДТП. Постанова про відмову в
порушенні кримінальної справи та
страховий акт, складений позивачем, не
є допустимими доказами та не
підтверджують винність ОСОБА_2 у
вказаній ДТП.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали цивільної справи та
обговоривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно до ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ст. 1191 ч.1 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що вина ОСОБА_2 в ДТП, яка мала
місце 14 січня 2011 року на автошляху
«Донецьк-Авдіївка» в Ясинуватському
районі, за участю водія ОСОБА_3 та
травмованого пішохода ОСОБА_2,
позивачем не доведена.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку, що
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального
закону призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору.

Суд не приймає до уваги доводи
апеляційної скарги про те, що в
матеріалах справи наявна постанова
слідчого, в якій він дійшов висновку
про порушення ОСОБА_2 п.п. 4.1, 4.3, 4.4, 4.7, 4.14
Правил дорожнього руху України, що є у
причинно-наслідковому зв'язку з
настанням ДТП від 14 січня 2011 року і це
може виступати доказом на
підтвердження вини відповідача у
скоєнні ДТП.

Вказана постанова ухвалена відносно
водія ОСОБА_3 і не містить в собі
висновків відносно вини піщохіда
ОСОБА_2 у скоєнні ДТП.

Крім того, в зазначений постанові
взагалі вказано, що порушення
невстановленим пішоходом чоловіком
п.п. 4.1, 4.3, 4.4, 4.7, 4.14 (а,б) Правил
дорожнього руху України, знаходяться в
прямому причинному зв»язку з виниклою
аварійною ситуацією, її подальшим
розвитком і настанням шкідливих
наслідків від дорожньо-транспортної
пригоди(а.с.18).

Тобто, посилання на те, що вказаний
пішохід є ОСОБА_4 взагалі відсутнє.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу в залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суд з одних
лише формальних міркувань.

За таких обставин рішення суду
відповідає встановленим обставинам,
нормам матеріального права, підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» відхилити.

Заочне рішення Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: