У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Фаловської
І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа -
служба у справах дітей Бориспільської
міської ради Київської області, про
усунення перешкод у користуванні
майном, визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням та їх виселення без
надання іншого житлового приміщення із
зняттям з реєстрації за касаційними
скаргами ОСОБА_5 та служби у справах
дітей Бориспільської міської ради
Київської області на рішення
апеляційного суду Київської області
від 22 січня 2014 року,

встановила:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, третя особа - служба у справах
дітей Бориспільської міської ради
Київської області, про усунення
перешкод у користуванні майном,
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням та
їх виселення без надання іншого
житлового приміщення із зняттям з
реєстрації.

Позов мотивовано тим, що згідно
договору міни від 12 травня 1998 року вона
є власником будинку, що розташований в
АДРЕСА_1

У даному будинку проживає ОСОБА_5 зі
своїми дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і
дружиною ОСОБА_8

Зазначала, що на підставі рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 27 червня 2007 року
вона є власницею земельної ділянки на
якій розміщений вищезазначений
будинок.

Посилаючись на те, що бажає проживати в
даному будинку зі своєю сім'єю, однак
ОСОБА_5 їй чинить перешкоди в цьому,
оскільки не пускає до приміщення
будинку, крім того, ставить свій
автомобіль біля будинку на її
земельній ділянці і таким чином
порушує її права, як власника.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 1 листопада 2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 22 січня 2014 року рішення
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволенні позову про
усунення перешкод у користуванні
майном шляхом виселення відповідачів
без надання іншого житлового
приміщення скасовано, у цій частині
ухвалено нове рішення про задоволення
позову.

Виселено ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з
житлового будинку, що розташований в
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення. В іншій частині рішення
місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

У касаційній скарзі служба у справах
дітей Бориспільської міської ради
Київської області просить скасувати
рішення апеляційного суду та передати
справу на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Частково задовольняючи позов,
апеляційний суд виходив із того, що
право відповідачів на проживання в
спірному будинку нерозривно пов'язано
з їх родинними відносинами з власником.
Оскільки будинок було відчужено на
підставі договору міни, а новий власник
не являється членом сім'ї відповідачів,
правових підстав для подальшого
проживання останніх в спірному будинку
немає.

Висновок суду підтверджено доказами,
поданими сторонами (ст. 212 ЦПК
України), а наведені в касаційній
скарзі доводи висновок суду не
спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_5 та служби у
справах дітей Бориспільської міської
ради Київської області відхилити,
рішення апеляційного суду Київської
області від 22 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

М.К. Гримич

І.М. Фаловська