Справа № 0538/9965/2012
Провадження № 2/265/358/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі Тушкановій Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення місця проживання
дитини разом із матір'ю, треті особи -
орган опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради Донецької області, орган опіки та
піклування Іллічівської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради Донецької області

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_1, у якому
просив визначити місце проживання їх
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним.
В обґрунтування позову посилався на ті
обставини, що після розірвання шлюбу з
відповідачкою вона перебувала у шлюбі
з іншим чоловіком, а їх донька деякий
час мешкала з ним. На теперішній час
донька проживає із матір'ю, однак у
серпні 2012 року ОСОБА_1 було
госпіталізовано до психіатричної
лікарні у зв'язку із розладом здоров'я,
вважає, що психічне захворювання
відповідачки може негативно вплинути
на психіку дитини. Він мешкає у родині
своїх батьків, які дуже добре
ставляться до доньки, у нього створені
гарні умови для її належного виховання,
він має стабільний прибуток, створив
сприятливу атмосферу, постійно
піклується про малолітню ОСОБА_3,
просив задовольнити позов.

У лютому 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, в
якому просила визначити місце
проживання доньки разом із нею,
мотивуючи свої вимоги тим, що після
розірвання шлюбу з ОСОБА_2 їх малолітня
донька залишилась проживати з нею, де
їй створені належні умови, а її
захворювання не може бути перешкодою у
вихованні дитини, просила задовольнити
позов.

Ухвалою суду від 24 лютого 2014 року за
заявою ОСОБА_2 справа за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визначення місця
проживання дитини разом із батьком,
залишена без розгляду (а.с.121 том 2).

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_4, яка діє на
підставі договору про надання
юридичних послуг підтримали заявлені
позовні вимоги, надали пояснення
аналогічні викладеним у позовній
заяви, просила визначити місце
проживання доньки разом із матір'ю.
Також вказувала, що після визначення
судом місця проживання доньки разом з
батьком, останній в літку 2013 року силою
забрав доньку у її матері, яка гуляла з
нею по вулиці і на протязі чотирьох
місяців не давав з нею бачитись та
спілкуватися. На цей час донька
проживає разом із нею, вона займається
її розвитком, водить в різни кружки,
займається самостійно, так як не
працює. У доньки є своє ліжко, іграшки, є
дитячий столик і стільчик, де вона
займається. Не заперечує, що проходила
курс лікування в лікарні № 7,
захворювання було викликано депресією
внаслідок розлучення із чоловіком, на
цей час відчуває себе добре, вважає, що
донька повинна залишитися проживати
разом з нею. Просила задовольнити її
позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_5, яка діє на підставі договору
про надання юридичних послуг проти
задоволенню позову заперечували та
вказували, що відповідач має у
приватній власності окремий будинок на
дві кімнати, земельну ділянку,
стабільний прибуток, позивачка напроти
проживає в квартирі, яка належить її
матері з донькою в одній кімнаті, не
працює, не має ніяких доходів, так як
гроші з депозиту не знімає, в центрі
зайнятості не перебуває. Також
посилався на психічний стан позивачки,
на неодноразове лікування в
психіатричної лікарні, що може
вплинути на нормальне виховання
малолітньої доньки. Однак не
заперечував, що на період проживання
дитини разом із матір'ю донька взута,
одягнена і нагодована. Проте вважає, що
він має кращі умови для виховання та
проживання дитини, ніж позивачка, тому
просив у задоволенні позову відмовити.

Представник служби по справах дітей
Іллічівської районної адміністрації
Маріупольської міської ради, Бартош
Н.О., яка діє на підставі довіреності, в
судовому засіданні висловлювалась за
максимальне врахування інтересів
малолітньої дитини, ухваливши рішення
засноване на законі, яке відповідатиме
інтересам малолітньої ОСОБА_3

Представник служби по справах дітей та
Органу опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, Шестак В. В., яка діє на підставі
довіреності, в судовому засіданні
вказувала, що 19.05.2014 року на комісії, де
були присутні обидва батьки було
розглянуто питання про визначення
місця проживання малолітньої ОСОБА_3,
було враховано, що обоє батьків
характеризуються позитивно, у обох
батьків створені всі умови для
проживання малолітньої дочки .
Комісією було зроблено висновок, що
мама приділяє належну увагу вихованню
дитини, психологом була проведена
бесіда з малолітньою ОСОБА_3, яка
виявила бажання проживати з мамою,
також було виявлено, що батьки не
налаштовують дівчинку проти один
одного. На комісії тато пояснив, що не
проти, щоб дівчинка проживала з мамою,
проте, комісією було встановлено, що
мама не працює, не має постійного
доходу, у зв'язку з чим комісія
рекомендує, щоб дитина проживала з
татом, який має постійний дохід.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
пояснювала, що є подружкою позивачки
ОСОБА_1 знає її на протязі десяті років,
як порядну, добру людину. Вона дуже
часто з нею зустрічається, іноді
залишає з нею своїх дітей. Вказувала, що
у позивачки у квартирі завжди чисто,
дитина чиста, охайна, нагодована,
позивачка в даний час дуже багато часу
проводить з донькою, так як не працює.
Їй відомо, що у позивачки через невдачі
в особистому житті була депресія з якою
вона сама впоратися не змогла, тому
зверталася до лікарів і проходила
двічі курс лікування, була пригнічена,
але неадекватно себе ніколи не вела.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні
пояснювала, що ОСОБА_1 її донька,
відповідач по справі - колишній зять.
Після розірванню шлюбу у доньки
почалася депресія, в зв'язку з чим вони
вимушені були звертатися до лікарів за
кваліфікованою допомогою. На цей час її
донька здорова. Вказувала, що навіть
наявність депресії ні як не вплинуло на
стосунки між донькою та онукою. У
серпні 2013 року відповідач по справі
насильно відібрав у неї внучку, після
чого на протязі чотирьох місяців ні
вона, ні її донька її не бачили, не
зважаючи на те, що вони неодноразово
зверталися до відповідача. На цей час
донька та внучка проживають разом з нею
у двохкімнатної квартирі де створені
всі умови для виховання внучки, донька
не працює, тому приділяє багато уваги
для її виховання, займається з нею
самостійно та водить в різні кружки.
Через страх, що відповідач знову може
забрати внучку і вони довгий час не
зможуть з нею спілкуватися, вона з
донькою прийняли рішення не водити її
тимчасово в дитячий садок, тим більше,
що дочка займається з нею самостійно.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що
відповідач по справі її син, а
позивачка невістка. Після розірвання
шлюбу, вона неодноразово бачила
позивачку, яка поводилася неадекватно,
потім їй стало відомо, що вона деякий
час лікувалася від депресії. Після
рішення суду, яким було визначено місце
проживання дитини разом із батьком,
вони забрали ОСОБА_3, у період з серпня
2013 року по 30 листопада 2013 року дівчинка
проживала разом з ними. На час коли
дівчинка проживала разом з ними вони
водили її у дитячий садок, в різні
кружки, син займався з донькою у дома.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що знає
ОСОБА_1 з дитинства, знає, що вона
перебувала у шлюбі з відповідачем, а
після його розірвання сильно
переживала. Їй відомо, що ОСОБА_1 дуже
піклується про свою доньку, займається
з нею, як самостійно, так і водить в
різні кружки, придбає усі необхідні
речі для розвитку дитини. Відповідач
також приймає участь у вихованні
доньки, яка деякий час після того, як
його сім'я силою забрала ОСОБА_3,
проживала разом із батьком за його
місцем проживання, а мати не мала
можливості бачитися з донькою, так як
відповідач забороняв їй. На її думку
дитина повинна спілкуватися як з
батьком, так і з матір'ю.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що працює
лікарем Маріупольської міської
психіатричної лікарні № 7, коли ОСОБА_1
поступила в лікарню, то саме він
займався її лікуванням, так як
завідуючий відділенням знаходився у
відпустці. ОСОБА_1 був виставлений
діагноз : біполярний афективний
психічний розлад. На цей час ОСОБА_1
здорова, не потребує постановки на
облік, відповідно вона не має ні яких
перешкод у вихованні дитини.

Суд вислухав пояснення сторін,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи надійшов висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи
рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя від 20
червня 2011 року, шлюб зареєстрований 23
грудня 2006 року відділом реєстрації
актів громадського стану Жовтневого
районного управління юстиції міста
Маріуполя Донецької області, актовий
запис № 1423 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 -
розірвано (а.с.31 том 1).

Згідно свідоцтва про народження
виданого виконкомом Старо-Кримської
селищної ради Іллічівського району
міста Маріуполя Донецької області 28
квітня 2009 року ОСОБА_3 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що було зроблено
відповідний актовий запис № 16.
Батьками дитини записано ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 (а.с.22 том 1).

Відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України кожна
заінтересована особа має право
звернутися до суду за захистом свого
права чи охоронюваного законом
інтересу.

Частина 8 статті 7 Сімейного Кодексу
України встановлює, що регулювання
сімейних відносин має здійснюватися з
максимально можливим урахуванням
інтересів дитини.

Відповідно до ст. 160, 161 СК України,
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків. Місце проживання дитини яка
досягла десяти років, визначається за
спільною згодою батьків та самої
дитини. Якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини що мають істотне значення.

У свою чергу, ч.2 ст.161 СК України чітко
визначено, що орган опіки та піклування
або суд не можуть передати дитину для
проживання з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини.

Як було встановлено в судовому
засіданні малолітня ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично проживала, як з
батьком так і з матір'ю, однак на час
розгляду справи судом проживає разом
зі своєю матір'ю - позивачкою по справі
за адресою АДРЕСА_2 цей факт сторонами
визнається.

З 01 червня 2011 року малолітня ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідувала дошкільний
навчальний заклад № 32 (а.с.10 том 2), із
довідок зазначеного дошкільного
навчального закладу № 32 від 16.01.2014 року
та 17.01.2014 року вбачається, що ОСОБА_3
вибула із КДНЗ загального розвитку
ясла-садок № 101 «Журавушка» в ДНЗ № 32,
куди буде прийнята знову при наданні
необхідних документів (а.с.99-100 том 3).

За відомостями, наданими дошкільним
навчальним закладом № 32, вихованням
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
займаються обидва батьки, які в рівній
мірі цікавляться її розвитком та
навчанням (а.с.9 том 2).

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
не заперечувала той факт, що на цей час
її донька ОСОБА_3 не відвідує
дошкільний навчальний заклад № 32, у
зв'язку з тим, що відповідач та його
батьки силою забрали у її матері
доньку, та вона біля чотирьох місяців
не мала змоги бачитися та спілкуватися
з нею. На цей час донька зареєстрована
та проживає разом з нею у двокімнатній
квартирі АДРЕСА_2 що належить на праві
власності її матері ОСОБА_9, загальною
житловою площею 36,4 кв.м., що
підтверджується договором дарування
та витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно (а.с.17,18 том
2), копією паспорта позивачки (а.с.4 том 2),
а також копією особового рахунку № 2831
на зазначену квартиру. В даній квартирі
позивачка створила всі необхідні умови
для проживання своєї доньці.

За актом обстеження
матеріально-побутових умов ОСОБА_1 від
03.04.2014 року АДРЕСА_2, комісією
спеціалістів служби у справах дітей
Орджонікідзевської рай адміністрації
Маріупольської міської ради, виявлено,
що для малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
створені усі необхідні умови для її
виховання.

Відповідно до характеристик з місць
проживання сторін вони
характеризуються дільничним
інспектором міліції виключно з
позитивного боку (а.с.25 том 1; а.с.8 том 2).

Відповідач ОСОБА_2 є власником будинку
по АДРЕСА_4, загальною площею 121,6 кв.м., з
господарськими побудовами, а також
власником земельної ділянки розміром
0,1577 га за цією ж адресою, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 1 лютого 2005 року, витягами з
реєстру правочинів та копіями
договорів дарування будинку та
земельної ділянки від 8 грудня 2004 року
(а. с. 26-30 том 1).

Згідно з довідкою Виконавчого комітету
Старо-Кримської селищної ради м.
Маріуполя Донецької області від 18
вересня 2012 року до складу родини ОСОБА_2
належать батько ОСОБА_14, мати ОСОБА_10 та
донька ОСОБА_3, яка згідно з будинковою
книгою зареєстрована та проживає у
вказаному будинку (а.с.12-13; 22-25 том 1).

Відповідно до виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців, з 16 липня 2013
року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований
як фізична особа-підприємець надає
послуги з відео знімання урочистостей,
щомісячно отримує дохід. При цьому за
колишнім місцем роботи відповідач
ОСОБА_2 характеризується виключно
позитивно (а.с.8-9 том 1).

ОСОБА_1 не працює, на обліку в центрі
зайнятості населення як безробітна не
перебуває та допомогу по безробіттю не
отримує (а.с.150-152). Однак з боку
позивачки суду була надана інформація
№ МР9-22/590 від 15.01.2014 року банку, згідно
якої ОСОБА_1 має рахунок у відділенні №
9 ПАО «ПУМБ» м. Маріуполь і залишок
коштів на ньому складає 17000 грн. (а.с.101
том 3).

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
вказувала, що має багато часу і
приділяє його саме своєї доньці ОСОБА_3
для її розвитку.

Згідно довідки міського палацу
культури від 02.04.2014 року, ОСОБА_3
займається в ансамблі народного танцю
«Світанок».

Відповідно до довідки будинку дитячої
та юнацької творчості від 03.04.2014 року
малолітня ОСОБА_3 з 01.02.2014 року відвідує
гурток образотворчого мистецтва
«Палітра» за розкладом роботи у
вівторок та четвер з 17.00 год. до 19.00 год.,
а в суботу з 14.00 до 15.00 год.Однак за
заявою матері по сімейним обставинам
дівчинка відвідує гурток тільки по
суботам.

За рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя від 28
лютого 2013 року з ОСОБА_2 були стягнуті
аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4
частини від усіх видів його доходів на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
починаючи з 29 січня 2013 року та до
повноліття дитини (а. с. 149 том 1).

За актами обстеження
матеріально-побутових умов ОСОБА_2 по
АДРЕСА_4 від 1 листопада 2012 року, від 6
березня 2013 року та від 03 березня 2014 року
відповідно, комісією спеціалістів
служби по справах дітей Іллічівської
райадміністрації Маріупольської
міської ради виявлено, що для
малолітньої дитини створені усі
необхідні умови для її виховання (а. с.
51, 87 том 1; 141 том 3).

На підтвердження періодичності
проживання доньки із батьком ОСОБА_2, в
період з травня 2011 року по вересень 2012
року за відсутності матері дитини,
свідчить акт від 10 листопада 2012 року,
складений головою квартального
комітету Старо-Кримської селищної ради
(а. с. 54 том 1).

Відповідно до довідки ясель-саду № 101
«Журавушка» виконкому Старо-Кримської
селищної ради міста Маріуполя,
малолітня ОСОБА_3 має можливість
відвідувати навчальний дошкільний
заклад за місцем проживання батька.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
наполягав про неможливість проживання
дитини із матір'ю, тобто позивачкою по
справі, внаслідок її психічного стану,
проходження курсу лікування у
психіатричної лікарні і можливість
такого лікування у майбутньому. При
цьому, як на доказ своїх тверджень
посилався на витребувані судом із
психіатричної лікарні медичні
документи на ОСОБА_1, відомості лікарні
швидкої медичної дороги, які свідчать,
що ОСОБА_1 дійсно викликалася бригада
швидкої медичної допомоги, вона була
госпіталізована до Маріупольської
міської лікарні № 7, де проходила у 2012
році курс лікування з діагнозом:
біполярний афективний розлад, епізод
манії без психотичних симптомів (а.с.55
том 1, 11 том 2).

Однак, як зазначено у інформації
Маріупольської міської психіатричної
лікарні № 7 від 10.01.2013 року на
теперішній час ОСОБА_1 внаслідок
проведеного лікування перебуває у
задовільному стані, тому у подальшому
лікуванні вона не потребує, дані
обставини підтвердив у судовому
засіданні свідок ОСОБА_12, лікар даної
лікарні, який вказував, що ОСОБА_1
здорова, не потребує постановки на
облік, відповідно вона не має ні яких
перешкод у вихованні дитини.

Органами опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради Донецької області двічі
надавалися висновки щодо визначення
місця мешкання дитини за вказаною
справою від 12.04.2013 року та від 22.05.2014
року, відповідно до яких орган опіки та
піклування прийшов до висновку за
можливе клопотати перед судом про
визначення місця мешкання малолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в родині батька
дитини, ОСОБА_2, у зв'язку з тим, що мати
дитини не має самостійного доходу. При
цьому органом опіки та піклування були
враховані висновки районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Маріупольської міської ради від
19 березня 2013 року та від 16 квітня 2014
року відповідно, за якими встановлено,
що дитина, ОСОБА_3, батьками не
налаштовується один проти одного та
потребує постійного спілкування з
обома батьками.

Відповідно до висновку психологічного
дослідження від 30 листопада 2012 року
відділу експертиз Міжрегіонального
юридичного центру дитина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 сприймає свого батька з
позитивного боку і більш схильна саме
до нього (а.с.46-48 том 1).

Згідно рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя від 20.05.2014
року, був частково задоволений позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
в спілкуванні з донькою, визначення
графіку зустрічей з донькою, усунення
перешкод в можливості спільного
відпочинку з дитиною.

Відповідно до принципу 6 Декларації
прав дитини, прийнятій Генеральною
Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року,
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особисті потребує любові і
розуміння. Вона має, коли це можливо
зростати під опікою і відповідальністю
своїх батьків і, в усякому випадку в
атмосфері любові й моральної та
матеріальної забезпеченості;
малолітня дитина не повинна, крім тих
випадків, коли є виняткові обставини,
бути розлучена зі своєю матір'ю.

Таким чином, не зважаючи на висновок
органу опіки та піклування, щодо
доцільності визначення місця
проживання малолітньої ОСОБА_3 саме
разом із її батьком, на ті обставини, що
ОСОБА_1 не має фактично офіційного
доходу, суд приходить до переконання на
підставі зібраних у ході судового
розгляду доказів, що позивачка ОСОБА_1
має змогу утримувати і виховувати
дитину. Крім того, у судовому засіданні
не було встановлено виключних
обставин, які б викликали необхідність
розлучення малолітньої дитини -з її
матір'ю, а посилання з боку відповідача
на перебування позивачки на лікуванні
у психіатричної лікарні і те, що вона не
працює не може бути підставою для їх
розлучення.

Враховуючи вищенаведене, пояснення
сторін, той факт, що, як з боку позивачки
так і з боку відповідача створені всі
побутові умови для виховання
малолітньої дитини, у кожного із них
існує стійкий позитивний
психоемоційний зв'язок з дитиною,
обидва з батьків належним чином
ставляться до виконання своїх
батьківських обов'язків щодо виховання
ОСОБА_3 та вона прихильна рівною мірою
до обох батьків, суд вважає за
необхідне, діючи в інтересах дитини,
визначити місце проживання
малолітньої ОСОБА_3 з її матір'ю ОСОБА_1
за її місцем проживання АДРЕСА_2.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України з ОСОБА_2 на користь позивачки
підлягає стягненню документально
підтвердженні судові витрати, які
складаються з суми сплаченого судового
збору в розмірі 114,70 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215,218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання дитини
разом із матір'ю, задовольнити.

Встановити місце проживання
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
разом з матір'ю ОСОБА_1, за адресою
АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) судовий
збір в сумі 114,70 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя