Справа № 362/3398/13-ц Головуючий у І
інстанції Орда О.О.Провадження №
22-ц/780/733/14 Доповідач у 2
інстанції МельникКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

20 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 13 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Макрос»,
третя особа- відкрите акціонерне
товариство Банк «БІГ Енергія» про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 позивач звернувся до суду з
вказаним позовом та просив визнати
його кредитором ТОВ «Макрос» з сумою
кредиторських вимог у розмір 199 545, 49
дол. США, стягнути з відповідача на його
користь заборгованість у розмірі 119 545,
49 дол. США.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 31.05.2005
року між ВАТ Банк «БІГ Енергія» та ТОВ
«Макрос» було укладено кредитний
договір № 01/17-05-205, згідно якого
останньому було надано кредит у
розмірі 116 650 дол. США, зі сплатою
відсоткової ставки 12,7 % річних з
кінцевим терміном повернення 19 червня
2010 рік. 30.09.2009 року між третьою особою та
позивачем були укладені договір про
строковий банківський вклад на суму 116
650 дол. США та, в забезпечення виконання
відповідачем зобов'язань за
вищезазначеним кредитом, договір
застави майнових прав № 26/02-09-2009. 30.09.2009
року між ОСОБА_1 та ВАТ Банк «БІГ
Енергія» був укладений договір
уступки прав вимоги, згідно якого
позивач уступає третій особі право на
грошові кошти за вказаним депозитом.
Станом на 19.06.2010 року відповідач свої
зобов'язання перед банком не виконав, а
тому позивач вважає, що відбулася
уступка права вимоги та погашення
кредиту за рахунок депозиту позивача.
Таким чином, позивач вказує, що, у
відповідності до ст. 512 ЦК, він є новим
кредитором відповідача.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 13 листопада 2013 року у задоволенні
вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати та ухвалити
нове про задоволення позову,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи, законність і обґрунтованість
рішення місцевого суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.
Суд розглядає справу в межах заявлених
вимог на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у цих сторін виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 31 травня 2005 року між
ВАТ Банк «БІГ Енергія» та ТОВ «Макрос»
був укладений кредитний договорів №
01/17-05-2005, відповідно до якого відповідач
отримав кредит в розмірі 116 650 дол. США
за умови сплати відсотків за
користування кредитом в розмірі 12,7 %
річних з кінцевим терміном повернення
30.08.2005.

Відповідно до додаткової угоди №14 від
10.02.2010 було продовжено кінцевий строк
повернення кредиту до 8 червня 2010 року.

30 вересня 2009 року між ВАТ Банк «БІГ
Енергія» та ОСОБА_1 був укладений
договір про строковий банківський
вклад (депозит) «Стандартний +» №
09/1183-2009 в іноземній валюті з виплатою
процентів в кінці строку на суму 116 650
дол. США з відсотковою ставкою 6% річних
та терміном до 17.10.2010.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором між
третьою особою та позивачем був
укладений договір застави майнових
прав № 26/02-09-2009 від 30.09.2009, згідно якого
позивач передав у заставу банку в
повному обсязі право грошових коштів,
яке належить заставодавцю згідно до
вищезазначеного договору про
строковий банківський вклад (а.с. 26-27).

30 вересня 2009 року між ВАТ Банк «БІГ
Енергія» та ОСОБА_1 був укладений
договір уступки права вимоги № 09/02-09-2009,
відповідно до якого на виконання умов
договору застави майнових прав №
26/02-09-2009 позивач уступає новому
кредитору - ВАТ Банк «БІГ Енергія»
майнові права на отримання грошових
коштів за договором про строковий
банківський вклад (депозит) № 09/1183-2009 у
випадках, передбачених п 1.2 цього
договору для погашення заборгованості
відповідача перед третьою особою за
кредитним договором.

Згідно листа ВАТ Банк «БІГ Енергія» №
1264/24-06 від 02.10.2013 вбачається, що станом
на 19.06.2010 року заборгованість
відповідача перед банком за кредитним
договором № 01/17-05-2005 становила 125 030,36
дол. США, а заборгованість банку перед
позивачем за договором про строковий
банківський вклад (депозит) № 09/1183-2009
становила 119 545,49 дол. США (а.с. 59-63).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивач не надав доказів щодо
погашення заборгованості третьою
особою за кредитним договором за
рахунок депозитних коштів позивача.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно до ч.1 ст. 516 ЦК заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 518 ЦК боржник має право
висувати вимоги проти нового кредитора
у зобов'язанні заперечення, які він мав
проти первісного кредитора на момент
одержання письмового повідомлення про
заміну кредитора.

Як вбачається договору застави
майнових прав № 26/02-09-2009, у разі
невиконання Позичальником - ТОВ
«Макрос» своїх зобов'язань за
кредитним договором № 01/17-05-2066 від
31.05.2005 в частині повернення
Заставодержателю - ВАТ Банк «Біг
Енергія» суми кредитую Заставодавець -
ОСОБА_1 зобов'язаний протягом 2 днів
укласти з Заставодержателем договір
уступки права вимоги за депозитним
договором та передати оригінали всіх
документів, які підтверджують право
вимоги (а.с. 27-28).

Згідно до п. 2.2 договору уступки права
вимоги моментом виконання зобов'язань
Кредитора - ОСОБА_1 за цим договором
вважається день зарахування
відповідної суми на відповідний
рахунок (відповідні рахунки) Нового
кредитора - ВАТ Банк «Біг Енергія» (а.с.
28).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок виконання обов'язку
боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем).

Статтею 514 ЦК встановлено, що до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено за
договором або законом.

Висновки суду першої інстанції про те,
що позивачем не виконаний обов'язок
відповідача за кредитним договором є
обґрунтований, оскільки доказів щодо
перерахування або списання депозитних
коштів позивача, в рахунок погашення
боргу відповідача за кредитним
договором, на рахунки третьої особи
матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
належних та допустимих доказів для
заміни кредитора на позивача у
зобов'язанні відповідача за кредитним
договором, позивачем у передбаченому
ст.ст.10,60 ЦПК України порядку ні суду
першої інстанції, ні апеляційному суду
не було надано.

Крім того, з листа № 1264/24-06 від 02.10.2013 та
виписок з рахунків вбачається, що
заборгованість банку перед позивачем
за договором про строковий банківський
вклад (депозит) № 09/1183-2009 становила 119
545,49 дол. США, тобто ВАТ Банк «БІГ
Енергія» не скористалося своїм правом
на звернення стягнення на заставлене
майно - депозитні кошти.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги та
заперечення сторін, та інших обставин,
що маються значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову, з урахуванням
зокрема ст. 512, 514 ЦК, ст.ст. 10, 60, 212-213 ЦПК,
та вважає, що він ухвалив законне і
обґрунтоване рішення на підставі
належних та допустимих доказів по
справі.

Доводи апелянта про те, що 19.06.2010 року
автоматично відбулась уступка права
вимоги та погашення кредитної
заборгованості за рахунок депозиту є
необґрунтованими та спростовується п.
2.2 Договору уступки права вимоги.

Інших вагомих, достовірних та
достатніх доводів, які б містили
інформацію щодо предмета доказування і
спростовували висновки суду першої
інстанції та впливали на законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом першої інстанції
при розгляді справи допущені порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які відповідно до ст. 309 ЦПК
України могли б бути підставою для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів Апеляційного суду
Київської області,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 13 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: