Справа № 732/2463/13-ц Провадження №
22-ц/795/864/2014 Головуючий у I інстанції
-Соколов О. О. Доповідач - Бойко О.
В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Бойко О.В.

суддів: Страшного
М.М., Шитченко Н.В.,

при секретарі Мартиновій
А.В.

з участю позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

її
представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Городнянського районного
суду Чернігівської області від 12
березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Городнянського районного
суду Чернігівської області від 12
березня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково.

Визнано об'єктом спільної сумісної
власності подружжя грошові кошти в
сумі 17000, що були розміщені 25 листопада
2013 року на рахунку № НОМЕР_1 в
Городнянській філії Чернігівського
обласного управління ПАТ «Державний
ощадний банк України» на ім'я ОСОБА_2,
виділивши ОСОБА_1 8000 грн., а ОСОБА_2 9000
грн. В іншій частині позову відмовлено.
Вирішено питання про стягнення
судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю.

Апелянт не погоджується з вказаним
рішенням, вважає його таким, що
прийняте без повного та всебічного
з'ясування обставин справи та з
порушеннями норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
зводяться до того, що суд вийшов за межі
позовної заяви, коли визнав 17 000 грн. на
її рахунку спільною сумісною власністю
подружжя, оскільки дані кошти було
перераховано позивачем добровільно,
вже після фактичного припинення
шлюбних відносин між ними.

В судовому засіданні апелянт та її
представник підтримали апеляційну
скаргу, просили її задовольнити.

Позивач апеляційну скаргу не визнав,
просив в її задоволенні відмовити,
залишити без змін рішення суду 1
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду 1
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді 1
інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне
по суті і справедливе рішення з одних
лише формальних міркувань.

Встановлено, що 25 січня 2013 року між
сторонами укладено шлюб, що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб, Серія НОМЕР_2, виданого Відділом
ДРАЦС реєстраційної служби
Городнянського районного управління
юстиції (а.с.5). Від шлюбу у них
народилась дитина.

Як стверджують сторони, шлюбні
стосунки фактично припинено у вересні
2013 року.

За час подружнього життя з січня 2013
року по вересень 2013 року ними було
накопичено 17000 грн. на рахунках в
Городнянській філії ПАТ „Державний
ощадний банк України". Дані рахунки
були відкриті на ім"я ОСОБА_1 За цей час
кошти з рахунків частково знімались та
частково поповнювались новими коштами.
23 листопада 2013 року останній рахунок
було закрито та відкрито новий рахунок
на ім"я ОСОБА_2, куди позивачем було
перераховано 17000 грн. (а.с.8), з цих же
коштів, які були накопичені за час
перебування сторін шлюбі.

Відповідно до ст.ст. 60,70 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності. У
разі поділу такого майна, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
яке подружжя придбало у шлюбі, належить
дружині й чоловікові на праві спільної
сумісної власності незалежно від того,
що один із них не мав через поважну
причину (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що будь-яка річ, придбана за
час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Враховуючи вищевикладене, право на
спільне майно, яке виникає у подружжя в
період шлюбу, не припиняє своє
існування після його розірвання або
фактичного припинення шлюбу.
Розпорядження, користування та
володіння об'єктами права спільної
сумісної власності здійснюється
подружжям з рівними правами та
обов'язками, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.

Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що грошові кошти, які знаходяться
на депозитному рахунку, відкритого на
ім'я відповідача, є спільним майном
подружжя. Також суд виходив з позиції
рівності часток у спільній сумісній
власності подружжя, але за проханням
позивача зменшив його частку у майні.

З урахуваням вищевикладеного, з таким
висновком районного суду погоджується
і апеляційний суд.

Доводи апелянта стосовно того, що суд
вийшов за межі позовної заяви, коли
визнав 17 000 грн. на її рахунку спільною
сумісною власністю подружжя, не можуть
бути взяті судом до уваги, оскільки, як
вбачається з руху коштів по всіх
рахунках, дані кошти набуті за час
перебування в шлюбі.

В зв"язку з цим не заслуговують уваги і
доводи апелянта, що кошти, покладені на
рахунок на її ім"я вже після припинення
фактичних шлюбних стосунків, є її
особистою власністю і поділу не
підлягають.

Посилання ОСОБА_2 на те, що частина цих
коштів є коштами, які їй виплачували на
дитину, не знайшло свого підтвердження
в судовому засіданні. Допомога при
народженні дитини перераховувалась на
ім"я ОСОБА_2 на інші розрахункові
рахунки. Доказів з приводу того, яким
чином вона розпоряджалась цими коштами
після зняття їх з рахунку, суду не
надано.

Крім того, відповідно до роз'яснень, які
містяться в Постанові Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
№ 11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», грошові
вклади, незалежно від їх виду та від
того на чиє ім'я з подружжя вони
внесені, відповідно до ст. 61 СК України
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Інші доводи апеляційної скарги також
не спростовують правильність
висновків суду першої інстанції та не
дають підстав для скасування вірного
по суті рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Городнянського районного суду
Чернігівської області від 12 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: