У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Касьяна О.П., Кафідової О.В., Коротуна
В.М., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
заявою ОСОБА_4 про визнання виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 26 липня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 26 липня
2013 року, яка залишена без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 23 грудня 2013 року, у
задоволенні заяви відмовлено.

На адресу суду від ОСОБА_4 надійшло
клопотання про проведення судового
засідання в режимі відео конференції в
приміщенні Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області за адресою: м. Ужгород, вул.
Загорська, 53.

Відповідно до ч. 1 ст. 158-1 ЦПК України суд
за власною ініціативою або за
клопотанням сторони чи іншого учасника
цивільного процесу може постановити
ухвалу про їх участь у судовому
засіданні в режимі відео конференції.

Розглянувши клопотання, суд приходить
до висновку, що воно не підлягає
задоволенню, оскільки заявником не
обґрунтовано та не надано доказів
неможливості явки до суду в м. Київ.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати ухвалу Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
26 липня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 23
грудня 2013 року, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін ухвали
Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 26 липня
2013 року та ухвали апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 грудня
2013 року, оскільки судові рішення
законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процессуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. ст. 158-1, 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про
проведення судового засідання в режимі
відео конференції відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 26 липня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 грудня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.П.
Касьян

О.В. Кафідова

В.М. Коротун