№ справи:123/4881/13-ц Головуючий суду
першої інстанції:Гуріна О.В. №
провадження:22-ц/190/282/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Ісаєв Г. А.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Ісаєва Г.А.
суддів:Белинчук Т.Г. Підлісної І.А. при
секретарі:Урденко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості, за зустрічним позовом
ОСОБА_6 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
про розірвання договору, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Київського районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 31 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а :

ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з
зазначеним позовом, мотивуючи тим, що
на підставі договору про комплексне
обслуговування фізичних осіб від
05.10.2006р., який був укладений між
сторонами по справі шляхом підписання
31.01.2007р. ОСОБА_6 Анкети клієнта на
оформлення кредитної картки. Було
відкрито рахунок кредитної картки №
НОМЕР_1; валюта рахунку гривня; сума
ліміту кредитування 1725 грн.; ліміт
кредитування відкривається на строк
дії картки; відсоткова ставка 29,16%.
Станом на 29.12.2011р. відповідачка має
заборгованість у розмірі 5020,61 грн. На
підставі викладеного просив суд
стягнути з відповідача заборгованість
у розмірі 5020,61 грн. та судові витрати.

З зустрічним позовом звернулася
ОСОБА_6, мотивуючи тим, що між сторонами
був укладений вищезазначений договір,
однак вважає його таким, що суперечить
принципу справедливості, його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків.
Уточнивши позовні вимоги просила суд
розірвати договір про комплексне
банківське обслуговування фізичних
осіб від 05.10.2006р., стягнути з ПАТ КБ
«Банк Надра» моральну шкоду у розмірі
6882 грн. та матеріальну шкоду у розмірі
798,27 грн.

Рішенням Київського районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 31 жовтня 2013
року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «КБ
«Надра» заборгованість за договором
про комплексне банківське
обслуговування фізичних осіб від
31.01.2007р. в сумі 5020,61 грн.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_6 - відмовлено. Вирішено питання
щодо судових витрат.

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду, ОСОБА_6 звернулася до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду першої інстанції в
скасувати та ухвалити нове рішення
яким відмовити у задоволенні позову
ПАТ «КБ «Надра», а її позов
задовольнити. В апеляційній скарзі
посилається на те, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про розгляд справи
повідомлені належним чином (а.с. 125, 126).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розгляду справи, тому судова колегія
вважає можливим розглянути справу за
відсутності сторін, повідомлених про
час та місце розгляду згідно з
вимогами ст.ст. 74 - 76 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги Банку,
суд першої інстанції виходив з того
відповідачка не належним чином виконує
свої зобов'язання за договором про
комплексне обслуговування фізичних
осіб, станом на 29 грудня 2011 року виникла
заборгованість в розмірі 5020,61 грн., які
підлягають стягненню у повному обсязі.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погоджується,
оскільки вони відповідають фактичним
обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що між сторонами по
справі був укладений договір про
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб шляхом підписання ОСОБА_6
анкети клієнта на оформлення кредитної
картки. Позичальнику була видана
виписка повідомлення, відповідно до
якої Банк підтвердив, що на підставі
анкети клієнта від 31.07.2007 року
здійснено відкриття рахунку кредитної
картки та встановлення ліміту
кредитування: тип картки - «MasterCard
Electronic»; рахунок кредитної картки
НОМЕР_1; валюта рахунку - гривня;, сума
ліміту кредитування 1725 грн; ліміт
кредитування відкривається на строк,
що дорівнює строку дії картки;
відсоткова ставка на 01.03.2007 року - 29,16 %.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов договору, позивач видав
ОСОБА_6 кредитку картку, відкрив їй
картковий рахунок в національній
валюті та тарифним пакетом «Справжня
кредитна картка «45 днів кредиту без
відсотків», встановив ліміт
кредитування в розмірі 0,00 грн. та
забезпечив видачу кредиту шляхом
списання з карткового рахунку сум за
рахунок кредитних коштів в межах
встановленого ліміту кредитування.

Згідно з розрахунком банку, станом на
29.12.2011 року відповідачка має
заборгованість за картковим рахунком в
сумі 5020, 61 грн., у тому числі:
непогашений кредит - 2400, 90 грн.,
несплачені відсотки - 1953, 06 грн., штраф
за несвоєчасне погашення мінімального
платежу - 666,65 грн.

Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
повинні виконуватися належним чином, у
встановлений термін і відповідно до
вимог закону, договору або до вимог, що
звичайно пред'являються.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, яка
регулює правовідносини сторін по
кредитному договору, позичальник
зобов'язаний повернути кредит та
сплатити проценти.

Оскільки відповідачка неналежним
чином виконує свої зобов'язання за
договором, має заборгованість в сумі
5020, 61 грн., то суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про
необхідність стягнення з ОСОБА_6
зазначеної суми.

Посилання в апеляційній скарзі на
порушення Банком положень ч. 2 ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», а саме про відсутність
інформації перед укладенням договору
про умови кредитування та сукупну
вартість кредиту, колегія суддів до
уваги не приймає, оскільки підписуючи
анкету клієнта на оформлення кредитної
картки позичальник своїм підписом
підтвердила приєднання до умов
Договору про комплексне банківське
обслуговування фізичних осіб, в якому
викладені умови кредитування.

Твердження в скарзі на неправильне
встановлення штрафу за несвоєчасне
виконання умов договору, колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
штраф розрахований у відповідності до
умов договору та значно не перевищує
розмір заборгованості.

Що стосується зустрічних позовних
вимог ОСОБА_6 про розірвання договору,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні зустрічного позову.

Відповідачка просила розірвати
кредитний договір з підстав,
передбачених ст. 652 ЦК України.

Згідно положень ст. 652 ЦК України, у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувались при укладенні договору,
договір може бути змінений або
розірваний за згодою сторін, якщо інше
не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що ОСОБА_6 не навела будь-яких
обставин, які в розумінні ст. 652 ЦК
України є правовими підставами для
розірвання оспорюваного договору.

Інші доводи апеляційної скарги не
містять в собі посилань на правові
підстави для висновку в тому, що
рішення суду не відповідає вимогам
статті 213 ЦПК України і підлягає
скасуванню за доводами апеляційної
скарги.

Судом правильно встановлені факти,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та докази якими вони
підтверджуються, правовідносини, та
норми матеріального права, які
регулюють ці правовідносини і ухвалено
рішення по справі на підставі доказів,
наданих сторонами в порядку правил
статті 60 ЦПК України.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
у відповідності до норм матеріального
і процесуального права при висновках
суду, які відповідають фактичним
обставинам і наданим сторонами
доказам, що відповідно до положень
ст.308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги.

На підставі викладеного і керуючись
статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 31 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді:

Ісаєв Г.А. Белинчук
Т.Г. Підлісна І.А.