Справа № 526/1739/13-ц
Провадження № 2/526/21/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року Гадяцький районний
суд Полтавської області в складі:

головуючої судді
Заколодяжної О.А.

при секретарі
Шульзі Н.М.

з участю представника відповідача
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Гадячі цивільну справу
за позовом

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4

до

Кооперативної агрофірми « Колос»

третя особа: фізична особа-підприємець
ОСОБА_6

про

відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

спричиненої неправомірним самовільним
використанням

земельних ділянок шляхом знищення
посівів соняшника

та вирощуванням по них кукурудзи,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулись ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Кооперативної
агрофірми « Колос», третя особа:
фізична особа-підприємець ОСОБА_6 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої
неправомірним самовільним
використанням земельних ділянок
шляхом знищення посівів соняшника та
вирощуванням по них кукурудзи.

В своїй позовній заяві позивачі
вказують, що їм на праві власності
належать земельні ділянки площею по 3,47
га, призначені для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташовані на території
Корсунівської сільської ради
Лохвицького району Полтавської
області та належать їм на підставі
Державних актів на право приватної
власності на землю. 31.12.2009 року між
позивачами та ОСОБА_6 був укладений
договір по виконанню робіт з
виробництва (вирощування) та
реалізації сільськогосподарської
продукції, а саме соняшника на зерно.
За даним договором вирощування с/г
продукції повинне було здійснюватись у
2010 році, але протягом посівного періоду
2010 року не здійснювалось, оскільки
земельні ділянки позивачів
використовувались самовільно
Кооперативною агрофірмою « Колос» до
збору нею врожаю 2010 року. В зв'язку з цим
позивачами з ОСОБА_6 була укладена
додаткова угода №1 до вказаного
договору за яким рік виконання сг робіт
перенесено на 2011 рік, розмір винагороди
ОСОБА_6 за виконані роботи протягом
кожного місяця збільшено з 700 грн. до 900
грн., які повинні бути сплачені кожним з
позивачів. Вищезазначений договір та
додаткова угода №1 до нього за правовою
природою є договором підряду за яким
ОСОБА_6 у 2011 році повинен був
підготувати грунт до посіву с/г
продукції ( культивації, коткування),
підготувати насіння до посіву
с/продукції, здійснити посів с/г
продукції, доглядати посіви в
післяпосівний період до збору врожаю,
обробляти у разі необхідності , зібрати
врожай с/г продукції, переробити
зібраний врожай с/г продукції на зерно,
продати зерно с/г продукції тощо.
Вказані зобов'язання ОСОБА_6 повинен
був здійснювати з 01.04.2011 року по 31.09.2011
року, а в частині здійснення реалізації
врожаю - до повного його здійснення.
На виконання вказаного договору ОСОБА_6
здійснив підготовку грунту до посіву
соняшника ( культивації,
коткування), підготував насіння
соняшнику до посіву, посіяв соняшник
та частково виконав роботи по догляду
за посівами, але закінчити виконання
робіт по договору не зміг, оскільки
відповідач Кооперативна агрофірма «
Колос» з 11 по 13 травня 2011 року без згоди
чи попередження позивачів та ОСОБА_6
самовільно знищили шляхом культивації
всі посіви соняшнику на вказаних
земельних ділянках та посадили
кукурудзу, про що були складені акти
старшим державним інспектором з
контролю за використанням та охороною
земель у Лохвицькому районі Авраменком
Д.І., в яких вказано, що діями
відповідача були порушені ст. ст. 125,126
ЗК України. В зв'язку з цим ОСОБА_6 не
міг здійснювати свої договірні
зобов'язання з позивачами і 03.06.2011 року
між ним та позивачами була укладена
додаткова угода №2 до Договору за якої
в травні 2011 року сторони зменшили
розмір винагороди виконавцю до 700 грн. з
кожного замовника. В результаті
неправомірних дій КАФ «Колос»
позивачі зазнали матеріальних
збитків, які складаються: з витрат на
сировину, що планувалась до
використання у травні 2011 року та
реально була використана на земельній
ділянці, що складає по 4 781,49 грн.
кожному позивачу; витрат на оплату
виконання робіт ОСОБА_6 за договором, що
складає по 1600 грн. кожному позивачу;
витрат на розрахунково-касове
обслуговування банку за перерахування
позивачами коштів для оплати робіт
ОСОБА_6 за договором та відшкодування
понесених ним фактичних витрат на
сировину при виконанні договору, що
складає по 63,81 грн. кожному позивачу; з
упущеної вигоди, що складає по 19 093,68
грн. кожному позивачу, а всього
позивачі зазнали матеріальних збитків
на суму 25 538,98 грн. кожен. Окрім того,
позивачі вказують, що в результаті
неправомірних дій відповідача зазнали
моральної шкоди, яка виразилась у
погіршенні стану фізичного здоров'я,
глибоких постійних переживаннях,
роздратованості, депресії, у
відсутності нормального сну, в
порушенні нормальних спокійних
стосунків з членами сім'ї та іншими
людьми, яку вони оцінюють кожен у 5000
грн.. В зв'язку з тим, що Кооперативна
агрофірма « Колос» в добровільному
порядку не відшкодувала позивачам
завдані їм збитки, позивачі змушені
були звернутися до суду з даною
позовною заявою.

В ході розгляду справи позивачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 неодноразово
змінювали свої позовні вимоги щодо
заподіяних їм матеріальних збитків .
Так, 01.02.2013 року позивачі надали заяву
про збільшення розміру позовних вимог,
в зв'язку із збільшенням розміру
упущеної ними вигоди, яку вони
розраховували , враховуючи середню
врожайність у 2011 році соняшника на
зерно з 1 га зібраної площі по
сільськогосподарських підприємствах
Лохвицького району, середньої ціни на
насіння соняшнику та площі земельної
ділянки кожного позивача, яку вони
оцінили по 25 805,86 грн. кожному, тому
просили суд стягнути з відповідача на
їх користь матеріальні збитки в сумі по
32 251,16 грн. кожному і по 5000 грн.
моральної шкоди кожному. 14.02.2013 року
позивачі надали заяву про збільшення
розміру позовних вимог, в зв'язку із
збільшенням розміру упущеної ними
вигоди, яку вони оцінили по 29 120,89 грн.
кожному, тому просили суд стягнути з
відповідача на їх користь матеріальні
збитки в сумі по 35 566,19 грн. кожному і
по 5000 грн. моральної шкоди кожному.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
суду не з'явились, але надали заяви , в
яких просили їх позовні вимоги
задовольнити, справу розглянути без їх
участі, але за участю їх представника
по дорученню ОСОБА_8.

Представник позивачів по
дорученню ОСОБА_8 в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги позивачів.
Суду зазначила, що ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, на праві власності належать
земельні ділянки площею по 3,47 га,
призначені для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташовані на території
Корсунівської сільської ради
Лохвицького району Полтавської
області та належать їм на підставі
Державних актів на право приватної
власності на землю. Відповідачу
Кооперативній агрофірмі « Колос »
було відомо про те, що позивачам
належать вказані земельні ділянки.
Раніше укладені договори про оренду
даних земельних ділянок між позивачами
та відповідачем КАФ « Колос» втратили
свою дію 01.01.2010 року і тому у 2011 році
КАФ « Колос» не повинна була
використовувати спірні земельні
ділянки для власних потреб, засіваючи
їх кукурудзою, окрім того зазначила, що
відповідачу, також, були відомі межі
земельних ділянок ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ще до встановлення межових
знаків і тому посів кукурудзи на
початку травня 2011 року на землях
позивачів, на яких було вже здійснено
посів соняшника ОСОБА_6 є протиправним.
Вказані дії були здійснені КАФ «
Колос» в зв'язку з конфліктом його
керівництва із позивачами щодо
користування спірними земельними
ділянками та є порушенням ст. ст.125,126 ЗК
України, з цих підстав просила суд
позовні вимоги позивачів задовольнити.

Представник відповідача
Кооперативної агрофірми « Колос »
адвокат ОСОБА_1 заперечила щодо
задоволення позовних вимог позивачів,
суду зазначила, що на момент
укладення договорів по виконанню робіт
з в виробництва ( вирощування) та
реалізації сільськогосподарської
продукції позивачів з ОСОБА_6 у
власників земельних ділянок для
ведення товарного с/г виробництва була
відсутня технічна документація на
земельні ділянки та не встановлені її
межі в натурі ( на місцевості). До її
виготовлення та встановлення меж
земельних ділянок в натурі та її
затвердження у визначеному Земельним
кодексом України порядку позивачі не
мали права приступати до використання
земельних ділянок та їх обробляти,
оскільки вся земля, яка перейшла до
КАФ» Колос» у порядку
правонаступництва від КСП « Колос» на
праві колективної власності була у
вигляді суцільних масивів, без
розмежування на окремі ділянки. Ті
громадяни, які бажали самостійно
господарювати на землі чи передати
землю в оренду комусь іншому, повинні
були виготовити технічну документацію
на підставі якої проходив виділ землі в
натурі. Технічна документація із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі ( на
місцевості) була затверджена
розпорядженням голови
райдержадміністрації м. Лохвиці лише
24.06.2011 року. В п.3 вказаного
розпорядження вказується, що власникам
земельних ділянок, визначеним в п.1
даного розпорядження ( в тому числі і
позивачам) можна приступати до
обробітку грунту ( використання
земельних ділянок) після закінчення
збору КАФ « Колос» врожаю
сільськогосподарських культур, які
засіяні восени 2010 року та навесні 2011
року. Договір підряду позивачів з
ОСОБА_6 міг бути укладеним також лише
після встановлення меж земельних
ділянок на місцевості. І це було відомо
як позивачам так і ОСОБА_6 ще до початку
робіт за договорами. Відсутність
договорів оренди між КАФ « Колос» та
позивачами на використання їх земель,
на що наголошують позивачі, теж не
дозволяло позивачам та ОСОБА_6
здійснювати самостійно посів
сільськогосподарських культур,
оскільки межі їх земельних ділянок не
були визначені в натурі. Тому вважає,
що КАФ « Колос» своїми діями не
заподіяла збитків позивачам і їх
вимоги про відшкодування матеріальних
збитків та моральної шкоди є
безпідставними, оскільки відсутня вина
відповідача і будь-яких навмисних дій
з боку КАФ « Колос» з метою порушити
права позивачів не було, в зв'язку з цим
просила суд відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 у задоволенні їх позовних вимог.

Представник третьої особи: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 по дорученню -
ОСОБА_8 не заперечувала щодо
задоволення позовних вимог позивачів.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 суду пояснив, що у 2011 році
працював у КАФ « Колос» , на початку
травня керівник агрофірми дав наряд
сіяти кукурудзу на силос, межових
знаків на земельних ділянках позивачів
не було.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_10 суду пояснила, що 03.05.2011 року
була культивація грунту , встановлення
меж земельних ділянок позивачів в
натурі відбулося у кінці серпня 2011
року.

Суд, заслухавши представників сторін,
свідків, вивчивши матеріали справи,
встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві
власності належить земельна ділянка
площею 3,47 га, розташована на
території Корсунівської сільської
ради Лохвицького району Полтавської
області та призначена для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю серії IV-ПЛ № 010360,
виданого Корсунівською сільською
радою Лохвицького району Полтавської
області та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю № 223.

ОСОБА_3 на праві власності належить
земельна ділянка площею 3,47 га,
розташована на території
Корсунівської сільської ради
Лохвицького району Полтавської
області та призначена для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю серії IV-ПЛ № 010341,
виданого 29.05.2001 року Корсунівською
сільською радою Лохвицького району
Полтавської області та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю № 386.

ОСОБА_4 на праві власності належить
земельна ділянка площею 3,47 га,
розташована на території
Корсунівської сільської ради
Лохвицького району Полтавської
області та призначена для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю серії IV-ПЛ № 010342,
виданого 29.05.2001 року Корсунівською
сільською радою Лохвицького району
Полтавської області та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю № 387.

31.12.2009 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (
замовниками) з однієї сторони та
ОСОБА_6 (виконавцем) з іншої сторони був
укладений договір по виконанню робіт з
виробництва (вирощування) та
реалізації сільськогосподарської
продукції за яким ОСОБА_6, як
виконавець зобов'язався виконати
роботи з виробництва ( вирощування ) та
реалізації сільськогосподарської
продукції - соняшник на зерно, а
замовники зобов'язались прийняти цю
роботу та оплатити її згідно з умовами
договору.

Згідно даного договору, вказані
сільськогосподарські роботи ОСОБА_6
повинен був виконати у 2010 році на
вищевказаних земельних ділянках , які
на праві власності належать ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, але оскільки земельні
ділянки позивачів використовувались
Кооперативною агрофірмою « Колос» до
збору нею врожаю 2010 року дані роботи не
були виконані.

В зв'язку з цим 15.03.2010 року позивачами з
ОСОБА_6 була укладена додаткова угода
№1 до вказаного договору за яким рік
виконання сг робіт перенесено на 2011
рік, розмір винагороди ОСОБА_6 за
виконані роботи протягом кожного
місяця збільшено з 700 грн. до 900 грн.,
які повинні бути сплачені кожним з
позивачів.

За вказаним договором та додатковою
угодою №1 до нього, ОСОБА_6 у 2011 році
повинен був підготувати грунт до
посіву с/г продукції ( культивації,
коткування), підготувати насіння до
посіву с/продукції, здійснити посів с/г
продукції, доглядати посіви в
післяпосівний період до збору врожаю,
обробляти у разі необхідності , зібрати
врожай с/г продукції, переробити
зібраний врожай с/г продукції на зерно,
продати зерно с/г продукції тощо.
Вказані зобов'язання ОСОБА_6 повинен
був здійснювати з 01.04.2011 року по 31.09.2011
року, а в частині здійснення реалізації
врожаю - до повного його здійснення.

Як стверджують позивачі , на виконання
вказаного договору ОСОБА_6 здійснив
підготовку грунту до посіву соняшника (
культивації, коткування), підготував
насіння соняшнику до посіву, посіяв
соняшник та частково виконав роботи
по догляду за посівами, але закінчити
виконання робіт по договору не зміг,
оскільки відповідач Кооперативна
агрофірма « Колос» з 11 по 13 травня 2011
року без згоди чи попередження
позивачів та ОСОБА_6 самовільно знищив
шляхом культивації всі посіви
соняшнику на вказаних земельних
ділянках та посадив кукурудзу, що
підтверджується актами обстеження
земельних ділянок , складених старшим
державним інспектором з контролю за
використанням та охороною земель у
Лохвицькому районі Авраменком Д.І. від
22.06.2011 року за № 22, №18 і № 19 та актом
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 22.06.20011 року також
складеним інспектором з контролю за
використанням та охороною земель у
Лохвицькому районі Авраменком Д.І, в
якому вказано, що діями відповідача
були порушені ст. ст. 125,126 ЗК України.

Оскільки ОСОБА_6 не міг здійснювати
свої договірні зобов'язання з
позивачами, тому 03.06.2011 року між ним та
позивачами була укладена додаткова
угода №2 до Договору за якої в травні
2011 року сторони зменшили розмір
винагороди виконавцю до 700 грн. з
кожного замовника.

Враховуючи вищевикладене позивачі
просили стягнути з відповідача завдані
їм матеріальні збитки, які
складаються: з витрат на сировину, що
планувалась до використання у травні
2011 року та реально була використана на
земельній ділянці, що складає по 4 781,49
грн. кожному позивачу; витрат на оплату
виконання робіт ОСОБА_6 за договором, що
складає по 1600 грн. кожному позивачу;
витрат на розрахунково-касове
обслуговування банку за перерахування
позивачами коштів для оплати робіт
ОСОБА_6 за договором та відшкодування
понесених ним фактичних витрат на
сировину при виконанні договору, що
складає по 63,81 грн. кожному позивачу; з
упущеної вигоди, яку вони
розраховували , враховуючи середню
врожайність у 2011 році соняшника на
зерно з 1 га зібраної площі по
сільськогосподарських підприємствах
Лохвицького району, середньої ціни на
насіння соняшнику та площі земельної
ділянки кожного позивача що складає по
29 120,89 грн. кожному , а всього позивачі
зазнали матеріальних збитків на суму 35
566,19 грн. кожен.

Окрім того, позивачі вказують, що в
результаті неправомірних дій
відповідача зазнали моральної шкоди,
яка виразилась у погіршенні стану
фізичного здоров'я, глибоких постійних
переживаннях, роздратованості,
депресії, у відсутності нормального
сну, в порушенні нормальних спокійних
стосунків з членами сім'ї та іншими
людьми, яку вони оцінюють кожен у 5000
грн.

Представник відповідача заперечила
щодо позовних вимог позивачів з тих
підстав, що КАФ « Колос» своїми
діями не заподіяла збитків позивачам і
їх вимоги про відшкодування
матеріальних збитків та моральної
шкоди є безпідставними, оскільки
відсутня вина відповідача. Самі ж
позивачі на момент укладення
договорів по виконанню робіт з в
виробництва ( вирощування) та
реалізації сільськогосподарської
продукції позивачів з ОСОБА_6 не
оформили технічної документації на
земельні ділянки та не встановлені її
меж в натурі ( на місцевості). Тому
будь-яких навмисних дій з боку КАФ
« Колос» з метою порушити права
позивачів та завдати їм збитків не
було.

Так, відповідно до ч.1 ст. 79 ЗУК України ,
земельна ділянка - це частина земної
поверхні з установленими межами,
певним місцем розташування, з
визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч.1 п. ґ ст. 81 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі виділення в натурі (на
місцевості) належної їм земельної
частки (паю).

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України « Про
порядок виділення в натурі ( на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв) »
підставами для виділення земельних
ділянок у натурі (на місцевості)
власникам земельних часток (паїв) є
рішення відповідної сільської,
селищної, міської ради чи районної
державної адміністрації.

У статті 11 Закону України « Про
порядок виділення в натурі ( на
місцевості)

земельних ділянок власникам земельних
часток (паїв) » вказується, що
встановлення меж земельних ділянок у
натурі (на місцевості) власникам
земельних часток (паїв) здійснюється
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку.
Земельні ділянки, які будуть
використовуватися їх власниками,
самостійно закріплюються межовими
знаками встановленого зразка кожна
окремо.

Як вбачається з матеріалів справи
технічна документація із землеустрою
щодо встановлення меж земельних
ділянок в натурі ( на місцевості)
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була
виготовлена ПП « Меридіан» і 07.05.2011
року були складені акти встановлення
та погодження меж їх земельних ділянок.

Відповідно до ст.1 ЗУ « Про землеустрій»
документацією із землеустрою є
затвердженні в установленому порядку
текстові та графічні матеріали, якими
регулюється використання та охорона
земель державної, комунальної та
приватної власності.

Розпорядженням голови районної
державної адміністрації м. Лохвиці від
24.06.2011 року № 262 була затверджена
технічна документація із землеустрою
щодо встановлення меж земельних
ділянок в натурі ( на місцевості) для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
на території адміністративного
підпорядкування Корсунівської
сільської ради ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 Згідно п. 3 вказаного
розпорядження, власникам земельних
ділянок можна приступати до обробітку
грунту ( використання земельних
ділянок) після закінчення збору КАФ «
Колос» врожаю сільськогосподарських
культур, які засіяні восени 2010 року та
навесні 2011 року.

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри
відповідальності як відшкодування
збитків необхідна наявність повного
складу цивільного правопорушення:
протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи, шкідливий
результат такої поведінки (збитки),
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками , вина
правопорушника. Відсутність хоча б
одного елемента складу правопорушення
виключає настання відповідальності у
виді відшкодування збитків.

Також, відповідно до ч.4 ст. 623 ЦК
України, при визначенні неодержаних
доходів (упущеної вигоди) враховуються
заходи, вжиті кредитором щодо їх
одержання.

Як вбачається з договору від 31.12.2009
року , укладеного між позивачами та
ОСОБА_6 та додаткових угод до нього від
15.03.2010 року та 03.06.2011 року позивачі та
ОСОБА_6 знали про використання
відповідачем спірних земельних
ділянок і мали можливість до початку
періоду здійснення робіт вчинити дії,
які б забезпечили належне і своєчасне
виконання робіт за договором,
запобігши виникненню збитків, але
будь-яких доказів суду на
підтвердження того, що ними
здійснювались заходи, спрямовані на
запобігання виникненню збитків
позивачі не надали. Докази звернення до
суду з позовами про усунення перешкод у
користуванні їх земельними ділянками
відповідачем у матеріалах справи
відсутні.

Технічна документація із землеустрою
щодо встановлення меж земельних
ділянок позивачів в натурі ( на
місцевості) для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
була виготовлена вже після укладеного
договору між позивачами та ОСОБА_6 і
додаткової угоди № 1 до неї , про що не
заперечував і представник позивачів .

Окрім того, вказана технічна
документація із землеустрою щодо
встановлення меж земельних ділянок в
натурі була затверджена
розпорядженням голови районної
державної адміністрації м. Лохвиці
від 24.06.2011 року № 262, до якого
розпорядженням голови Лохвицької
держадміністрації № 439 від 14.09.2011 року
були внесені зміни у п. 3 вказаного вище
розпорядження, згідно яких дозвіл на
обробіток грунту (використання
земельних ділянок) власникам спірних
земельних ділянок дозволяється лише
після державної реєстрації технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельних ділянок в
натурі. Дане розпорядження № 262 від
24.06.2011 року ( із внесеними до нього
змінами) є чинними і позивачами не
оскаржувалось.

Враховуючи вищевикладене, нема підстав
вважати, що виникнення збитків у
вигляді упущеної вигоди було
спричинене з вини відповідача.

Наведені обставини ставлять під сумнів
можливість отримання позивачами
реального та гарантованого доходу у
заявленому розмірі у випадку
відсутності порушень з боку
відповідача. Інших доводів на
підтвердження наявності реальної та
гарантованої можливості отримання
доходу позивачами не наведено.

Не підтвердженими за допомогою
належних та допустимих доказів є
заявлені позивачами до стягнення і
реальні збитки у сумі 6 445,30 грн. .

Щодо позовних вимог позивачів про
відшкодування їм моральної шкоди в
сумі по 5000 грн. , то суд вважає, що
вказані позовні вимоги не підлягають
до задоволення, оскільки відповідно до
ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Але позивачами не було надано суду
жодних доказів на підтвердження
наведених у позовній заяві їх
моральних страждань, які б перебували у
причинно-насідковому зв'язку з діями
відповідача.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід відмовити
в зв'язку з недоведеністю та
безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215,
218 ЦПК України, ст.79, 81 Земельного
Кодексу України , ст. ст. 3,11, Закону
України « Про порядок виділення в
натурі ( на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв) » , ч.2 ст. 623, ч.1 ст. 1167 ЦК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Кооперативної агрофірми « Колос»,
третя особа: фізична особа-підприємець
ОСОБА_6 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
спричиненої неправомірним самовільним
використанням

земельних ділянок шляхом знищення
посівів соняшника та вирощуванням по
них кукурудзи.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Полтавського
апеляційного суду через Гадяцький
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення , а особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: підпис

Копія:вірно

Суддя Гадяцького

районного суду
О. А. Заколодяжна