Провадження № 2/755/3961/14
УХВАЛА

"27" травня 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості та
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та
відшкодування моральної шкоди.

Вивчивши матеріали поданої позовної
заяви, вважаю, що позовна заява не
відповідає вимогам цивільного
процесуального законодавства України.

Відповідно до ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтереси юридичних осіб,
інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 119
Цивільного процесуального кодексу
України позовна заява, серед іншого,
повинна містити: зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування; перелік документів, що
подаються до заяви.

Зміст позовних вимог - це певна форма
захисту, яку просить позивач від суду.
Під підставами позову, як вказує
Верховний суд України, слід розуміти
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги. Виклад обставин
підстави та кож необхідний для
визначення тотожності позову, захисту
відповідача від позову, зміни позову
позивачем і, найголовніше, - для
визначення предмета доказування по
даній справі.

Як убачається із матеріалів позовної
заяви, на підтвердження викладених у
позовній заяві обставин, позивачкою не
долучено до матеріалів позову доказів
проживання відповідача не за адресою
його реєстрації (довідки, акти ЖРЕО про
непроживання відповідача за адресою
його реєстрації, тощо); не долучено
доказів належності сторонам спірних
правовідносин на праві власності
рухомого майна та, відповідно, доказів
наявності у сторін зобов'язань щодо
користування автомобільною стоянкою; а
також позивачкою не долучено до
матеріалів позовної заяви доказів її
одноособової оплати всіх витрат за
житлово-комунальні послуги, ураховуючи
відсутність також доказів її
проживання за адресою спірної
квартири, що позбавляє суд можливості
встановлення вини та
причинно-наслідкового зв'язку між
протиправним діянням на завданням
шкоди, відшкодування якої становить
предмет спору.

Згідно частини п'ятої ст. 119 Цивільного
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору.

На підставі вищевикладеного,
звертаючись з позовом до суду,
позивачкою не додано доказів, які мають
свідчити про те, що нею в повній мірі
сплачено судовий збір, ураховуючи
звернення позивачки до суду одночасно
з вимогами майнового та немайнового
характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про
судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (зі
Відповідно до положення статті 6 Закону
України „Про судовий збір" від 08.07.2011
року №3674-VI (зі змінами та доповненнями),
за подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про
судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (зі
змінами та доповненнями) судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. Із позовної заяви
немайнового характеру ставка судового
збору становить 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати. Із позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору становить 1 відсоток ціни позову,
але не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, розмір мінімальної
заробітної плати станом на 22.01.2014 року
складає 1 128,00 грн. Таким чином,
ураховуючи положення ст. 4 Закону
України „Про судовий збір" від 08.07.2011
року №3674-VI (зі змінами та доповненнями),
а також ціну позову, розмір якої
становить 13 234,11 грн., позивачем
підлягає до сплати судовий збір у
розмірі 243,60 грн., а також ураховуючи
звернення позивачки одночасно з
вимогою немайнового характеру, сума
судового збору за яку підлягає до
сплати у розмірі - 243,60 грн.

При цьому, в позові позивачка не
зазначає підстави для звільнення її
від сплати судового збору у випадках,
визначених законодавством, а інших
доказів, які мають свідчити про те, що
нею в повному обсязі сплачено судовий
збір, до позову не долучено.

За нормами ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено наслідки подання позовної
заяви, що не відповідає вимогам ст.ст.
119, 120 Цивільного процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст. 119, 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

у х в
а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості та
відшкодування моральної шкоди
залишити без руху, про що повідомити
позивачці та надати їй строк для
усунення вказаних недоліків до « 04»
червня 2014 року, однак який не може
перевищувати двох днів з моменту
отримання копії ухвали.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог
суду щодо усунення вказаних недоліків,
Ваша заява буде вважатись неподаною та
підлягає поверненню.

С у д д я :