АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/791/573/14
Головуючий в суді
1 інстанції: Ратушна О.В.
Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 10 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

Вейтас І.В.

При секретарі: Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» на рішення Дніпровського
районного суду міста Херсона від 11
грудня 2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4,
Відкрите акціонерне товариство КБ
«Надра» про звернення стягнення на
предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» звернулось до суду
з вказаною позовною заявою посилаючись
на те, що товариство на підставі
договору купівлі-продажу кредитного
портфелю, а також договору про
відступлення права вимоги має право
вимоги на звернення стягнення на
предмет іпотеки, а саме: квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_4, як
позичальник за кредитним договором
прийняті на себе обов'язки по
поверненню кредиту не виконав.

Враховуючи, що рішення суду про
стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за
кредитним договором не виконано та
зважаючи на те, що в досудовому порядку
врегулювати спір позивачу не вдалося,
просив звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме - житлову квартиру
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на праві
власності, в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_4 перед ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» за кредитним
договором № ML-400/038/2006КН від 09.03.2006 року в
сумі 1 950 660,00 грн. шляхом реалізації
предмета іпотеки на прилюдних торгах в
межах процедури виконавчого
провадження за початковою ціною,
встановленою на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду міста Херсона від 11
грудня 2013 року позов задоволено в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра» посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволені позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Письмові заперечення до суду
апеляційної інстанції не надходили.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явилися, їх неявка в силу ч.2 ст.305 ЦПК
України не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника апелянта та представника
позивача, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з положень ст.ст. 23, 33
Закону України «Про іпотеку», а саме з
того, що відповідач набула статус
іпотекодавця, оскільки до неї перейшло
право власності на предмет іпотеки, а
тому вона має всі права та обов'язки
іпотекодавця за іпотечним договором.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК).

Як передбачено статтями 572, 575 ЦК
України в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом.
Іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом (ч.1.ст. 590 ЦК).

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, 06.03.2006 року між
Акціонерним комерційним банком
«Райффайзенбанк Україна»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № ML-400/038/2006КН,
відповідно до якого банк надав ОСОБА_4
кредит в сумі 44500,00 доларів США, а
останній зобов'язався належним чином
використовувати та повернути банку
вказані кредитні кошти у строки,
зазначені в кредитному договорі, а
також сплатити відповідну плату за
користування кредитом в порядку та
умовах, що визначені в кредитному
договорі (п.1.1) (а.с.6,7).

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором, 09.03.2006
року між Акціонерним комерційним
банком «Райффайзенбанк Україна»,
іпотекодержателем, та ОСОБА_4,
іпотекодавцем, був укладений договір
іпотеки № PCL-400/104/2006КН, відповідно до
якого, іпотекодавець надав
іпотекодержателю нерухоме майно, а
саме: трикімнатну квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить Іпотекодавцю на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу від 06.03.2006 року (а.с.10).

Заочним рішенням Суворовського
районного суду міста Херсона від 17.09.2009
року ухвалено про стягнення з ОСОБА_4 на
користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість
за кредитним договором № ML-400/038/2006КН
від 06.03.2006 року в сумі 343 289,22 грн. (а.с.15).

В зв'язку з відсутністю майна у ОСОБА_4,
на яке може бути звернено стягнення,
14.03.2013 року постановою державного
виконавця виконавчий лист № 2-5401 по
виконанню рішення Суворовського
районного суду міста Херсона від 17.09.2009
року був повернутий ПАТ «ОТП Банк»
(а.с.16).

24.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» було укладено
договір купівлі продажу кредитного
портфелю № б/н (а.с.35-41) та того ж дня між
ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» укладено договір про
відступлення права вимоги № б/н,
внаслідок чого у товариства виникло
право вимоги на звернення стягнення на
предмет іпотеки (а.с.43-44).

02.09.2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був
укладений договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 (а.с.26). Вказаний
договір був укладений на підставі
письмового дозволу ЗАТ «ОТП Банк» від
01.09.2008 року, відповідно до якого Банк
надав згоду на продаж іпотечної
квартири без зняття заборони на
відчуження, накладеної приватним
нотаріусом (а.с.24).

02.09.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3
був укладений договір іпотеки другої
черги № 804/6/09/2008/840к/3131, відповідно до
якого ОСОБА_3 передала в іпотеку банку
квартиру АДРЕСА_1 (а.с.27).

Вищезазначений договір іпотеки був
укладений на підставі письмового
дозволу ЗАТ «ОТП Банк» на укладення
договору іпотеки другої черги без
зняття заборони в АКБ «Надра», щодо
квартири за адресою: АДРЕСА_1 і належить
ОСОБА_4 та знаходяться в іпотеці у ЗАТ
«ОТП Банк» відповідно до іпотечного
договору № ML-400/038/2006КН, посвідченого
приватним нотаріусом (а.с.25).

З урахуванням викладеного, в силу ч.1,2
ст.23 ЦК України іпотека є дійсною для
ОСОБА_3 та вона набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ОСОБА_3 права
власності на предмет застави.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

30.11.2012 року позивач повідомив ОСОБА_3
про порушення ОСОБА_4 зобов'язань за
кредитним договором, вимагав виконати
в повному обсязі всі зобов'язання за
кредитним договором на користь ТОВ
«ОТП Факторинг Україна», а також
повідомив про те, що внаслідок
невиконання або неналежного виконання
ОСОБА_4 умов кредитного договору
позивач має право задовольнити свої
вимоги за кредитним договором шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
(а.с.22).

Отже, встановивши, що до ОСОБА_3
перейшло право власності на предмет
іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 та
вона набула статусу іпотекодавця і має
всі його права та несе всі його
обов'язки за іпотечним договором у тому
обсязі і на тих умовах, що існували до
набуття нею права власності на іпотеку,
суд першої інстанції дійшов
правильного та обґрунтованого
висновку про звернення стягнення на
предмет іпотеки - житлову квартиру
АДРЕСА_1 в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ ML-400/038/2006КН від 06.03.2006 року укладеним
між Акціонерним комерційним банком
«Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_4.

Посилання апелянта на те, що в
порушення вимог ст. 35 Закону України
«Про іпотеку» позивачем не
направлялася ОСОБА_4, який саме є
боржником по кредитному договору,
письмова вимога про усунення порушень,
а була направлена лише відповідачу, у
зв'язку з чим судом першої інстанції
були порушенні норми матеріального
права, колегія суддів до уваги не
приймає, оскільки частиною другою
статті 35 Закону України "Про іпотеку"
встановлено, що положення частини
першої цієї статті (у разі порушення
основного зобов'язання
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення) не є
перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутися у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
законом порядку.

Також у п. 37 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
роз'яснено, що невиконання вимог
частини першої статті 35 Закону України
"Про іпотеку" про надіслання
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги про усунення порушення
зобов'язання, не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду, оскільки
іпотекодавець має можливість
заперечувати проти вимог
іпотекодаржетеля, що відповідає
положенням статті 124 Конституції
України.

Доводи апеляційної скарги про
безпідставне задоволення позовних
вимог про звернення стягнення на
предмет іпотеки у зв'язку з тим, що
вказана квартира перебуває в іпотеці
третьої особи та забезпечує виконання
зобов'язань ОСОБА_3, тому за рахунок
предмета іпотеки третя особа має право
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням в повному обсязі, колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
вони не ґрунтуються на нормах ст..13
Закону України «Про іпотеку», ст..588 ЦК
України, відповідно до яких попередня
іпотека має вищий пріоритет над
наступними іпотеками, перший
заставодержатель має переважне право
перед наступними заставодержателями
на задоволення своїх вимог за рахунок
заставленого майна, вимоги наступних
заставодержателів задовольняються в
порядку черговості виникнення права
застави.

Таким чином, наведені апелянтом доводи
апеляційної скарги колегією суддів не
приймаються до уваги як такі, що не
підтверджені належними доказами, не
ґрунтуються на вимогах закону, що
регулюють спірні правовідносини, та не
спростовують мотивованих висновків
суду, а тому підстави для скасування
рішення суду відсутні.

Порушень норм матеріального права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, за апеляційною скаргою ПАТ КБ
«Надра» колегією суддів не
встановлено.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» відхилити.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду міста Херсона від 11
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: