Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1020/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Бубличенко В. П.
УХВАЛА

Іменем України

16.04.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Бубличенко
В.П.

суддів - Мурашка С.І.

Сукач Т.О.

при секретарі - Савченко
Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді в режимі
відеоконференції цивільну справу за
позовом спільного підприємства
товариства з обмеженою
відповідальністю «Світловодськпобут»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за послуги з централізованого
опалення, за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 14 лютого 2014 року і

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року спільне підприємство
товариство з обмеженою
відповідальністю «Світловодськпобут»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
користування тепловою енергією за
період з 01.03.2010 року по 01.05.2013 року в
розмірі 6304,44 грн., а також втрат від
інфляції в розмірі 284,61 грн. та трьох
відсотків річних в сумі 335,40 грн.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 14 лютого 2014 року позов
задоволено частково. Суд стягнув з
відповідача на користь СП ТОВ
«Світловодськпобут» 5725,08 грн. боргу за
надані послуги з централізованого
опалення за період з 01.04.2010 року по
01.05.2013 року і 229,40 грн. судових витрат. У
задоволенні решти вимог суд відмовив.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
ухвалити нове рішення, яким у позові
відмовити.

Зазначає, що наприкінці 2009 року
квартира була від'єднана від мережі
централізованого опалення; договір про
надання послуг з централізованого
опалення він з позивачем не укладав;
теплова енергія фактично не
використовувалася, тому підстав для
нарахування оплати за послуги з
теплопостачання, на думку відповідача,
немає.

Позивач рішення суду не оскаржив.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_3 та його представника, ОСОБА_4,
які підтримали доводи апеляційної
скарги, заперечення на апеляційну
скаргу представника позивача, ОСОБА_5,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду у
встановлених статтею 303 ЦПК України
межах, колегія суддів вважає, що
передбачених законом підстав для його
скасування немає.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
знаходиться у триповерховому будинку,
обладнаному системою централізованого
опалення. Власником цієї квартири з
29.03.2010 року по 23.04.2013 року був відповідач
ОСОБА_3

Послуги з теплопостачання цього
будинку за вказаний період надавав
позивач, що підтверджується рішеннями
виконавчого комітету Світловодської
міської ради Кіровоградської області
№ 732 від 15.03.2007 року «Про визначення
виконавця житлово-комунальних послуг»
та № 742 від 15.08.2012 року «Про визначення
виконавця житлово-комунальної послуги
з централізованого опалення та
гарячого водопостачання».

Рішеннями виконкому № 1148 від 18.09.2008
року та № 1637 від 29.12.2010 року затверджено
тариф на послуги з теплопостачання для
населення в розмірі відповідно 6,69 грн.
та 7,36 грн. за 1кв.м опалювальної площі в
місяць.

Розмір опалювальної площі квартири
відповідача складає 43,3 кв.м, а розмір
місячної оплати за послуги з
теплопостачання за період з квітня 2010
року по січень 2011 року - 289,68 грн. (6,69 грн.
х 43,3 кв.м = 289,68 грн.), а за період з лютого
2011 року по травень 2013 року - 318,69 грн.

З наданих позивачем рішень виконавчого
комітету Світловодської міської ради
Кіровоградської області № 1273 від 07.10.2010
року, № 412 від 18.04.2011 року, № 971 від 05.10.2011
року, № 392 від 11.04.2012 року, № 916 від 10.10.2012
року, № 258 від 10.04.2013 року (а.с.50-55) а також
наказів СП ТОВ «Світловодськпобут» № 83
від 08.10.2010 року, № 96 від 14.10.2011 року, № 122
від 12.10.2012 року, № 35 від 18.04.2011 року, № 54
від 13.04.2012 року, № 60-А від 10.04.2013 року
(а.с.56-61) вбачається, що опалювальні
періоди, за які була нарахована
заборгованість, тривали: з 09.10.2010 року
по 18.04.2011 року, з 15.10.2011 року по 15.04.2012
року, з 14.10.2012 року по 15.04.2013 року.

Відповідно до тривалості опалювальних
періодів відповідачу була нарахована
оплата за послуги з теплопостачання
згідно з діючим тарифом за період з
01.04.2010 року по 01.05.2013 року, яка складає
5725,08 грн. Правильність нарахування
розміру заборгованості відповідач не
оспорив.

Статтею 24 Закону України «Про
теплопостачання» від 2 червня 2005 року
передбачено, що одним із основних
обов'язків споживача теплової енергії
є своєчасне укладання договору з
теплопостачальною організацією на
постачання теплової енергії.

Відповідно до ст.19 зазначеного Закону
споживач повинен щомісячно
здійснювати оплату теплопостачальній
організації за фактично отриману
теплову енергію.

Заперечуючи проти вимог позивача про
стягнення заборгованості по оплаті
послуг з теплопостачання, відповідач
посилався на те, що у квартирі
від'єднанні радіатори опалення, що
звільняє його від обов'язку оплачувати
надані позивачем послуги. Крім того,
відповідач посилався на те, що фактично
у квартирі не проживав і послугами з
теплопостачання не користувався.

Зазначені доводи відповідача не мають
правового значення для розгляду
справи, оскільки від'єднання від
централізованої системи опалення було
проведено без дотримання Порядку
відключення окремих житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженому
наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України 22.11.2005 року № 4,
зареєстрованому в Міністерстві
юстиції України 09.12.2005 року за № 1478/11758.

Пунктом 25 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
порядку, що затверджується центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих
житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання встановлено, що таке
відключення відбувається на підставі
рішення постійно діючої міжвідомчої
комісії, створеної органом місцевого
самоврядування або місцевим органом
виконавчої влади.

Згідно з п.2.5. Порядку відключення
окремих житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, відключення
приміщень від внутрішньобудинкових
мереж центрального опалення
виконується монтажною організацією,
яка реалізує проект, за участю
представника власника житлового
будинку або уповноваженої ним особи,
представника виконавця послуг з ЦО і
ГВП та власника, наймача (орендаря)
квартири (нежитлового приміщення) або
уповноваженої ними особи.

По закінченні робіт складається акт
про відключення будинку від мереж ЦО і
ГВП і в десятиденний термін подається
заявником до Комісії на затвердження
(п.2.6. Порядку).

Після затвердження акта на черговому
засіданні Комісії сторони
переглядають умови договору про
надання послуг з централізованого
теплопостачання (п.2.7. Порядку).

З матеріалів справи вбачається,
що відповідач не отримав дозволу
постійно діючої міжвідомчої комісії по
розгляду питань відключення
споживачів від мереж центрального
опалення та влаштування
індивідуального опалення в квартирах
багатоповерхових житлових будинків на
відключення належної їм квартири від
мереж централізованого опалення.

Враховуючи наведене, суд дійшов
обґрунтованого висновку, що самовільне
відключення квартири відповідача від
системи централізованого опалення не є
підставою для припинення нарахування
оплати за теплопостачання.

Доводи відповідача про те, що він
не проживав у квартирі, також не можуть
бути підставою для звільнення його від
оплати послуг з теплопостачання або
зменшення їх вартості, оскільки він не
подавав відповідну заяву у порядку,
визначеному підпунктом 1 пункту 29
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення.

З матеріалів справи вбачається,
що позов пред'явлено 17.09.2013 року і щодо
вимог про стягнення заборгованості за
період з квітня до 17.09.2010 року сплив
строк позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.4 ст.267 ЦК).

Відповідач не заявляв про позовну
давність, тому у суду не було підстав
для її застосування.

Рішення суду відповідає
обставинам справи та вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, тому вона
не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 14 лютого 2014 залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді