Справа № 727/2203/14-ц
Провадження № 2/727/799/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді -
Літвінової О.Г.

При секретарі - Чубрей
А.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно, -

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача, вказавши в ньому, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_3.

ОСОБА_3, до дня смерті проживав та був
прописаний у власному житловому
будинку за адресою АДРЕСА_1. На день
його смерті ОСОБА_1 її донька та
відповідачка ОСОБА_2 проживають та
прописані в цьому житловому будинку.

26.12.2003 р. ОСОБА_1 до Першої Чернівецької
державної нотаріальної контори подала
заяву про прийняття спадщини.
Одночасно відповідачкою ОСОБА_2 була
подана заява про відмову від прийняття
спадщини. Заповіт спадковий договір
ОСОБА_3 не укладав.

Вважає що ОСОБА_1 належить право
власності на все спадкове майно, яке на
законних підставах було набуто її
покійним чоловіком ОСОБА_3, спадкоємцем
першого ступеня спорідненості після
смерті його першої дружини ОСОБА_4

Відповідачка, не зважаючи на подану нею
заяву про відмову від спадщини, вважає
себе спадкоємцем обов'язкової частки у
спадковому майні.

Вважає заперечення відповідачки проти
визнання за ОСОБА_1 права власності на
все спадкове майно, незаконним.

Спадковим майном є житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1 який був побудований
та прийнятий в експлуатацію за життя
ОСОБА_3, у шлюбі з першою дружиною,
ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) на
підставі Договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві приватної власності від 04
вересня 1969 p., посвідченого першою
Чернівецькою державною нотаріальною
конторою 24 листопада 1969 p., рішення
виконкому Чернівецької міської ради
народних депутатів № 392/15 від 08 серпня
1969 р.

Пунктом 4 Додатку № 1 до Інструкції про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української PCP,
затвердженої наказом Державного
комітету України по
житлово-комунальному господарству від
31.01.1966р. встановлений перелік
правовстановлюючих документів, одним з
яких є Договір про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва будівель.
Таким чином нерухоме майно за адресою
АДРЕСА_1 було прийнято в експлуатацію
відповідно до вимог діючого на той час
законодавства.

За життя ОСОБА_3, та його перша дружина
ОСОБА_4 не зверталися за реєстрацією
права власності.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. першої
дружини, ОСОБА_3, прийняв спадщину на
житловий будинок шляхом вступу в
управління цим спадковим майном -
фактичним проживанням та підтриманням
в належному стані житлового будинку за
адресою АДРЕСА_1, що доводиться
відповідною довідкою ЖРЕПу, а в
судовому засіданні цей факт буде
доведений показами свідків.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру
заповітів перша дружина ОСОБА_3 ОСОБА_4
за життя не залишала заповіту, дітей у
шлюбі у них не було.

Статтями 548, 549 ЦК Української PCP
встановлено, що для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. Визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.
ОСОБА_3, на день смерті першої дружини
та в подальшому до дня своєї смерті
проживав у цьому житловому будинку.

Набувши право власності на спадкове
майно - житловий будинок за адресою
АДРЕСА_1, покійний ОСОБА_3 як власник
користувався ним до дня своєї смерті,
набув право користування відповідною
земельною ділянкою, але за життя не
зверталася за отриманням Свідоцтва, за
реєстрацією прав, що стало підставою
для складання 27.12.2013 р. нотаріусом
постанови про відмову у вчинені
нотаріальних дій.

Згідно довідки ЧКОБТІ та технічного
паспорту складеного 11.12.2013 р. нерухоме
майно за адресою АДРЕСА_1 відповідає
стану на час його побудови у 1976 р. та
прийомки в експлуатацію в 1978 р,
складається з житлового будинку літ
«А» загальною площею 66,70 кв.м., житловою
площею 33,90 кв.м., сараю-літної кухні літ
«Б», сараю літ «В», «Д», вбиральні літ
«Г», огорожі № 1-3, криниці літ «К», .
Добудови та перебудови спадкового
майна як до так і після смерті її
чоловіка ними не здійснювалися.
Вартість спадкового майна становить 149
985 грн.

Просить суд визнати право приватної
власності ОСОБА_1, код НОМЕР_1, на
спадкове майно що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 та складається з
житлового будинку літ «А» загальною
площею 66,70 кв.м., житловою площею 33,90
кв.м., сараю-літної кухні літ «Б», сараю
літ «В», сараю літ «Д», вбиральні літ
«Г», огорожі № 1-3, криниці літ «К».

В судове засідання позивач та її
представник зявилися, просили позов
задовольнити.

В судове засідання відповідач
з'явилася, позов визнала не
заперечувала проти задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові
матеріали справи, вважає, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, які належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті. У
ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу
чергу право на спадкування за законом
має той з подружжя, який його пережив.

Згідно частина 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї.

Згідно цих вимог закону судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер
ОСОБА_3.

ОСОБА_3, до дня смерті проживав та був
прописаний у власному житловому
будинку за адресою АДРЕСА_1. На день
його смерті ОСОБА_1 її донька та
відповідачка ОСОБА_2 проживають та
прописані в цьому житловому будинку.

26.12.2003 р. ОСОБА_1 до Першої Чернівецької
державної нотаріальної контори подала
заяву про прийняття спадщини.
Одночасно відповідачкою ОСОБА_2 була
подана заява про відмову від прийняття
спадщини. Заповіт спадковий договір
ОСОБА_3 не укладав.

Вважає що ОСОБА_1 належить право
власності на все спадкове майно, яке на
законних підставах було набуто її
покійним чоловіком ОСОБА_3, спадкоємцем
першого ступеня спорідненості після
смерті його першої дружини ОСОБА_4

Відповідачка, не зважаючи на подану нею
заяву про відмову від спадщини, вважає
себе спадкоємцем обов'язкової частки у
спадковому майні.

Вважає заперечення відповідачки проти
визнання за ОСОБА_1 права власності на
все спадкове майно, незаконним.

Спадковим майном є житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1 який був побудований
та прийнятий в експлуатацію за життя
ОСОБА_3, у шлюбі з першою дружиною,
ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) на
підставі Договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві приватної власності від 04
вересня 1969 p., посвідченого першою
Чернівецькою державною нотаріальною
конторою 24 листопада 1969 p., рішення
виконкому Чернівецької міської ради
народних депутатів № 392/15 від 08 серпня
1969 р.

Пунктом 4 Додатку № 1 до Інструкції про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української PCP,
затвердженої наказом Державного
комітету України по
житлово-комунальному господарству від
31.01.1966р. встановлений перелік
правовстановлюючих документів, одним з
яких є Договір про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва будівель.
Таким чином нерухоме майно за адресою
АДРЕСА_1 було прийнято в експлуатацію
відповідно до вимог діючого на той час
законодавства.

За життя ОСОБА_3, та його перша дружина
ОСОБА_4 не зверталися за реєстрацією
права власності.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. першої
дружини, ОСОБА_3, прийняв спадщину на
житловий будинок шляхом вступу в
управління цим спадковим майном -
фактичним проживанням та підтриманням
в належному стані житлового будинку за
адресою АДРЕСА_1, що доводиться
відповідною довідкою ЖРЕПу, а в
судовому засіданні цей факт буде
доведений показами свідків.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру
заповітів перша дружина ОСОБА_3 ОСОБА_4
за життя не залишала заповіту, дітей у
шлюбі у них не було.

Статтями 548, 549 ЦК Української PCP
встановлено, що для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. Визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.
ОСОБА_3, на день смерті першої дружини
та в подальшому до дня своєї смерті
проживав у цьому житловому будинку.

Набувши право власності на спадкове
майно - житловий будинок за адресою
АДРЕСА_1, покійний ОСОБА_3 як власник
користувався ним до дня своєї смерті,
набув право користування відповідною
земельною ділянкою, але за життя не
зверталася за отриманням Свідоцтва, за
реєстрацією прав, що стало підставою
для складання 27.12.2013 р. нотаріусом
постанови про відмову у вчинені
нотаріальних дій.

Згідно довідки ЧКОБТІ та технічного
паспорту складеного 11.12.2013 р. нерухоме
майно за адресою АДРЕСА_1 відповідає
стану на час його побудови у 1976 р. та
прийомки в експлуатацію в 1978 р,
складається з житлового будинку літ
«А» загальною площею 66,70 кв.м., житловою
площею 33,90 кв.м., сараю-літної кухні літ
«Б», сараю літ «В», «Д», вбиральні літ
«Г», огорожі № 1-3, криниці літ «К», .
Добудови та перебудови спадкового
майна як до так і після смерті її
чоловіка ними не здійснювалися.
Вартість спадкового майна становить 149
985 грн.

За таких обставин суд вважає, що позов
підлягає до задоволення, а тому слід
визнати право приватної власності
ОСОБА_1, код НОМЕР_1, на спадкове майно що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та
складається з житлового будинку літ
«А» загальною площею 66,70 кв.м., житловою
площею 33,90 кв.м., сараю-літної кухні літ
«Б», сараю літ «В», сараю літ «Д»,
вбиральні літ «Г», огорожі № 1-3, криниці
літ «К».

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 384 ч.3, 1268 ч.3 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209,
212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно
задовольнити.

Визнати право приватної власності
ОСОБА_1, код НОМЕР_1, на спадкове майно що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та
складається з житлового будинку літ
«А» загальною площею 66,70 кв.м., житловою
площею 33,90 кв.м., сараю-літної кухні літ
«Б», сараю літ «В», сараю літ «Д»,
вбиральні літ «Г», огорожі № 1-3, криниці
літ «К».

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Чернівецької області через
Шевченківський районний суд м.
Чернівці протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ