Справа № 432/4217/13-ц
Провадження №2/432/35/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(
заочне рішення ).

23 квітня 2014 р.

Стахановський
міський суд Луганської області

у складі

головуючого : судді ШАРГАРОВСЬКОЇ В.І.

при секретарі СКРИПНИК Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стаханові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Стахановського міського відділу
Управління державної міграційної
служби України в Луганській області,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Стахановського
міського суду Луганської області із
позовом до відповідачів про визнання
осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням.

В обгрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що він 05.06.2013 р.
придбав у власність квартиру, яка
розташована в АДРЕСА_1. Відповідачі
були зареєстровані у зазначеній
квартирі і до теперішнього часу з
реєстрації не знялися. З часу продажу
квартири відповідачі в ній не
проживають. Просить суд зобов'язати
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 не чинити позивачу перешкод в
користування та розпорядженні
квартирою АДРЕСА_1; визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування жилим приміщенням:
квартирою АДРЕСА_1; зобов'язати
Стахановський міський відділ
Управління державної міграційної
служби України в Луганській області
зняти з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач був
відсутній, скориставшись своїм правом,
передбаченим ч.1 ст. 38 ЦПК України,
приймати участь у справі через свого
представника.

Представник позивача в судовому
засіданні був відсутній, надавши суду
заяву про розгляд справи за його
відсутністю. Вимоги позивача підтримує
у повному обсязі і просить їх
задовольнити.

Представник відповідача -
Стахановського відділу Управління
державної міграційної служби України в
Луганській області в судовому
засіданні була відсутня, надавши суду
заяву про розгляд справи за її
відсутністю. Постановлення рішення
відносить на розсуд суду на підставі
діючого законодавства.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК
України заяви представника позивача
та представника відповідача -
Стахановського відділу Управління
державної міграційної служби України в
Луганській області судом прийняті.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_6 в
судовому засіданні були відсутні, про
причину неявки суд не повідомили. Про
час і місце слухання справи
повідомлені належним чином - судовими
повістками з поштовим повідомленням,
які отримали своєчасно, більше ніж за 3
доби до судового розгляду справи. Заяви
про слухання справи за їх відсутністю
чи відкладання слухання справи не
надали.

Судом, за згодою представника позивача,
прийнято рішення про заочний розгляд
справи за відсутністю відповідачів і
постановлення по справі заочного
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
на підставі доказів, наданих сторонами.
В судовому засіданні досліджені всі
докази, надані сторонами. Клопотання
про витребування і дослідження інших
доказів до суду не надійшли. Суд
постановляє рішення на підставі
доказів, досліджених в судовому
засіданні.

Дослідивши письмові докази та оцінивши
всі докази по справі в їх сукупності
суд приходить до наступних висновків:

згідно зі ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру…

Відповідно до ст. 47 Конституції України
кожний громадянин має право на житло.
Держава створює умови, відповідно до
яких кожен громадянин має можливість
збудувати житло, придбати його у
власність або взяти в оренду.

Вказане конституційне право
відповідачі реалізували, коли отримали
у власність квартиру АДРЕСА_1, що
підтверджено копією договору купівлі -
продажу квартири від 05.06.2013 р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Стахановського міського нотаріального
округу Луганської області ОСОБА_7 і
зареєстрованого в реєстрі за № 862 (п. 1.2
а.с. 6-7), яку суд оцінює як допустиму і
кладе її в основу рішення в якості
письмового доказу, оскільки оригінал
зазначеного документу видано
уповноваженою особою і оформлено та
посвідчено у відповідності до вимог
діючого законодавства. Крім того,
відповідачі переконливих доказів на
спростування зазначеного факту суду не
надали. Тому судом вважається
встановленим і доведеним, що
відповідачі були власниками квартири
АДРЕСА_1.

Стаття 1 Першого протоколу Конвенції
визначає, що кожна фізична або юридична
особа має право мирно володіти своїм
майном…

Частина 1 статті 316 ЦК України зазначає,
що правом власності є право особи на
річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном,
відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, на
свій розсуд.

В судовому засіданні встановлено, що у
2013 р. відповідачі, в особі ОСОБА_3,
продали зазначену квартиру позивачу,
що підтверджено копією договору
купівлі - продажу квартири від 05.06.2013 р.
(а.с.6-7), оцінка якому, як письмовому
доказу надана судом вище і додаткової
аргументації не потребує.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 346 ЦК
України право власності припиняється у
разі відчуження власником свого майна.

Таким чином, продавши позивачу
квартиру у ОСОБА_3 та інших
відповідачів, які є членами родини
останнього, припинилося право
власності на означену вище квартиру.

В зазначеній квартирі відповідачі не
проживають, що підтверджено актом від
19.06.2013 р. (а.с.11), який суд оцінює як
допустимий і кладе його в основу
рішення в якості письмового доказу,
оскільки він оформлений у
відповідності до вимог діючого
законодавства і факти викладені в
ньому відповідачами не спростовані.

Частина 1 статті 319 ЦК України визначає,
що власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

В правових позиціях із зазначеного
питання, висловлених у постанові від
16.01.2012 р. які, відповідно до положень ч.1
с т. 360-7 ЦПК України, є обов'язковими для
застосування суддями України,
Верховний Суд України зазначив, що
аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України дає підстави для
висновку про те, що у разі будь - яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права,
зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.

Водночас, відповідно до ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» від 11.12.2003 р. зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом 7 днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної
норми, зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про: 1)
позбавлення права власності на житлове
приміщення; 2) позбавлення права
користування житловим приміщенням; 3)
визнання особи безвісно відсутньою;
4)оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» від 11.12.2003
р. є спеціальним нормативно - правовим
актом, який регулює правовідносини,
пов'язані із зняттям з реєстрації місця
проживання, вбачається, що положення
ст. 7 цього Закону підлягають
застосувапнню до усіх правовідносин,
виникнення, зміна чи припинення яких
пов'язані з юридичним фактом зняття з
реєстрації місця проживання.

Таким чином вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи жилим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства.

На підстві викладеного суд приходить
до висновку, що вимоги позивача є
законними, обгрунтованими, доведеними
в судовому засіданні і такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Судові витрати у вигляді сплаченого
позивачем судового збору в сумі 114,70
грн., відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України,
слід стягнути з відповідача на користь
позивача, оскільки вимоги позивача
судом задоволені у повному обсязі і ним
документально підтверджено сплату
судового збору.

Керуючись ст. 6, ст. 1 Першого протоколу
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод; ст. 47
Конституції України; ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні»; постановою Верховного Суду
України від 16.01.2012 р.; ст.ст. 16 ч.1, 316 ч.1, 319
ч.1, 321 ч.1, 346 ч.1 п.1, 391 ЦК України ; ст.ст. 10,
11, 60 , 88 ч.1, 158 ч.2, 212-215, 224-228, 292, 294, 360-7 ЦПК
України суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_1 перешкоди в
користуванні та розпорядженні
квартирою АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням : квартирою
АДРЕСА_1.

Зобов'язати Стахановський відділ
Управління державної міграційної
служби України в Луганській області
зняти з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 по 28,68 грн. з
кожного в рахунок відшкодування
сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу
подано не було. У разів подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути переглянуто
Стахановським міським судом
Луганської області по письмовій заяві
відповідачів, яка подається до суду
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення суду може бути оскаржено в
загальному порядку.

Позивач та його представник можуть
оскаржити рішення на загальних
підставах протягом 10 днів з дня
отримання його копії, шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Луганської області через
Стахановський міський суд Луганської
області.

Головуючий

Шаргарвоська В.І.