АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-6141
Головуючий у1-й інстанції - Белоконна
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

СаліховаВ.В.

при секретарі
Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 на судовий наказ Оболонського
районного суду м. Києва від 2 грудня 2014
року у справі за заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сучасний
дім 1" про стягнення з ОСОБА_5
заборгованості за житлово-комунальні
послуги,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року представник
заявника ТОВ "Сучасний дім 1" звернувся
до суду із заявою про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості по
платі за утримання будинку,
прибудинкової території та плати за
комунальні послуги.

Оболонський районний суд м. Києва 2
грудня 2013 року видав судовий наказ про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги з ОСОБА_5 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сучасний дім 1" у сумі
29 794 грн. 27 коп., а саме: по оплаті за
утримання будинку та прибудинкової
території - 23 958 грн. 97 коп.; по оплаті за
опалення - 3 825 грн. 68 коп.; інфляційна
складова - 500 грн. 50 коп.; 3% річних - 1 356
грн. 40 коп., а також судовий збір у
розмірі 148 грн. 97 коп.

6 лютого 2014 року представник боржника
ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про
скасування судового наказу,
обґрунтовуючи її тим, що між сторонами
відсутні будь-які договірні стосунки,
ОСОБА_5 не проживає за вказаною адресою,
а тому не являється споживачем
житлово-комунальних послуг.

Ухвалою Оболонського суду м. Києва від 5
березня 2014 року зазначена заява
залишена без задоволення.

Не погодившись із виданим судовим
наказом, ОСОБА_5 через свого
представника, ОСОБА_4, подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм процесуального права,
що призвело до постановлення
незаконного та необґрунтованого
судового рішення, просить судовий
наказ скасувати та роз'яснити, що
заявлені стягувачем вимоги можуть бути
розглянуті в порядку позовного
провадження (а.с.116).

Суд ухвалив розглядати справу у
відсутність боржника та його
представника, відхиливши клопотання
ОСОБА_4 про забезпечення розгляду
справи у режимі відеоконференції,
викладене у заяві від 27 травня 2014 року,
оскільки ч.3 ст.158-1 ЦПК не передбачає
можливості поновлення строку на
подання такого клопотання, а
відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК
неявка сторони, належним чином
повідомленої про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення представника ТОВ "Сучасний
дім 1" - Авдієнко Н.П., яка заперечувала
проти задоволення апеляційної скарги,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляційну скаргу слід відхилити з
таких підстав.

За правилом п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України
судовий наказ може бути видано, у разі
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Відповідно до роз'яснень п. п. 9, 13
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2011 року №14 "Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження"
наявність спору про право (п.2 ч.3 ст. 100
ЦПК України), яке є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, вирішується суддею у
кожному конкретному випадку, виходячи
із характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК). Разом із тим лише той факт, що
договірні зобов'язання (наприклад, у
частині оплати заборгованості
телекомунікаційних послуг чи послуг
телебачення і радіомовлення) не
виконуються, без обґрунтування причин,
не вважається наявністю спору про
право.

Якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні, телекомунікаційні
послуги, послуги телебачення та
радіомовлення (п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України),
судовий наказ може бути видано за
наявності відповідних договорів про
надання таких послуг, інших письмових
доказів, що підтверджують фактичне
надання та отримання таких послуг. Крім
того, заявник має обґрунтувати свої
вимоги та додати документи, що вказують
на правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

У цьому випадку може бути видано
судовий наказ про стягнення не лише
суми заборгованості, але й про
стягнення індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих на суму
заборгованості. Для їх стягнення суду
має бути додано документи, що чітко
підтверджують їх розрахунок (у тому
числі й розрахунок щомісячних
нарахувань), при цьому визначений
розмір не потребує додаткової оцінки
та дослідження у сукупності з іншими
доказами.

У даному конкретному випадку заявник -
ТОВ "Сучасний дім 1", до заяви про видачу
судового наказу надав суду письмові
докази, що підтверджують: факт
належності боржнику квартир, за якими
існує заборгованість по оплаті за
утримання будинку та прибудинкової
території та оплаті комунальних
послуг; факт надання послуг та
виставлення рахунків за надані
послуги; право заявника вимагати
оплату послуг; правильність тарифів, за
якими виставлені рахунки за надані
послуги; виконання заявником дій,
направлених на укладення з боржником
договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій; наявність між
сторонами договірних правовідносин з
приводу надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення; розмір заборгованості
(а.с.94-91).

Ураховуючи наведене, висновки
районного суду про наявність правових
підстав для видачі судового наказу
відповідають обставинам справи та
положенням чинного законодавства, а
доводи апеляційної скарги про те, що
між сторонами існує спір про право,
оскільки скаржник заперечує наявність
у стягувача суб'єктивного права, якому
кореспондував би суб'єктивний
обов'язок боржника, є надуманими та
безпідставними.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що
підстав для скасування оскаржуваного
судового наказу немає.

Керуючись ст.303, 307, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 відхилити.

Судовий наказ Оболонського районного
суду м. Києва від 2 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О.
Невідома

В.В.Саліхов