У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визнання недійсним договору дарування
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 11 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року позивач звернулася до
суду з даним позовом, зазначивши в його
обґрунтування, що 26 вересня 2003 року між
нею та відповідачкою укладено договір
дарування квартири АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що укладаючи даний
договір, вона помилялась щодо природи
правочину та мала на меті укласти
договір довічного утримання, та
враховуючи, що відповідачка не виконує
своїх зобов'язань по її утриманню,
просила суд визнати вказаний договір
недійсним.

Рішенням Центрального районного суду
м. Сімферополя від

26 квітня 2013 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1 від 26 вересня 2003 року,
реєстровий № 2-1131, посвідчений
державним нотаріусом Першої
Сімферопольської нотаріальної контори
Ісаєвою Л.Г., укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Вирішено питання про стягнення
судового збору.

Рішенням Апеляційного суду
апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 11 грудня 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд правильно
виходив з того, що оскаржуваним
рішенням порушено права кредитора та
іпотекодержателя - ПАТ «АБ «Синтез», а
тому дійшов обґрунтованого висновку
про відмову у задоволенні позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 11 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна Ю.Г.
Іваненко