Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/346/14р.
Головуючий у 1-й інстанції Козлова Н.Ю.
Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Ломейка В.О.

Кухаря С.В.

При секретарі Камінській
О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 07 жовтня 2013 року у справі
за позовом «Банк «Фінанси та Кредит»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи:
відділ громадянства, міграції та
реєстрації фізичних осіб Ленінського
РВ ГУМВС України в Запорізькій області,
голова квартального комітету №40
Кисельов Сергій Михайлович про
виселення та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2013 року Банк звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
треті особи: ВГІРФО Ленінського РВ
ГУМВС України в Запорізькій області,
голова квартального комітету №40
Кисельов С.М. про виселення та зняття з
реєстрації

В обґрунтування позову зазначав, що
12.03.2008 року між Банком та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір, на
підставі якого останній отримав кредит
в розмірі 1 000 000 доларів США зі сплатою
процентів 17,5% річних та зобов'язався
повернути кредитні кошти до 12.03.2023 року.

В забезпечення виконання зобов'язання
між Банком та ОСОБА_3 був укладений
іпотечний договір , згідно умов якого
ОСОБА_3 передав Банку в іпотеку
нерухоме майно: житловий будинок
АДРЕСА_1.

02 липня 2009 року за іпотечним договором
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_7
був вчинений виконавчий напис.

05 вересня 2009 року Ленінським ВДВС було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження відносно
звернення стягнення на житловий
будинок АДРЕСА_1.

13 січня 2010 року державним виконавцем
був складений акт опису й арешту майна.

01 листопада 2012 року ОСОБА_3 була
направлена вимога про виселення, яку
він отримав 06.11.2012 року.

Згідно довідки про склад сім'є від
16.01.2012 року у спірному житловому
будинку зареєстрований ОСОБА_3 та
постійно мешкають ОСОБА_4, ОСОБА_5

Враховуючи вищевикладене Банк просив
суд виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із
житлового будинку АДРЕСА_1; зняти
ОСОБА_3 з реєстрації у ВГІРФО
Ленінського РВ УМВС України та інших
осіб які на момент зняття з реєстрації
будуть зареєстровані у зазначеному
будинку; стягнути з відповідачів на
користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит»
судовий збір в розмірі 114,70 грн.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 07
жовтня 2013 року позов задоволено.

Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із
житлового будинку АДРЕСА_1.

Знято з реєстрації у ВГІРФО
Ленінського РВ УМВС України та інших
осіб які на момент зняття з реєстрації
будуть зареєстровані у зазначеному
будинку.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит»
судовий збір в розмірі 114,70 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо встановлює, що
суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
процесуального та матеріального права.

Так, згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 40 Закону звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Встановлено , що 12.03.2008 року між Банком
та ОСОБА_3 був укладений кредитний
договір.

В забезпечення виконання зобов'язання
між Банком та ОСОБА_3 був укладений
іпотечний договір , згідно умов якого
ОСОБА_3 передав Банку в іпотеку
нерухоме майно: житловий будинок
АДРЕСА_1.

02 липня 2009 року за іпотечним договором
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_7
був вчинений виконавчий напис.

05 вересня 2009 року Ленінським ВДВС було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження відносно
звернення стягнення на житловий
будинок АДРЕСА_1.

13 січня 2010 року державним виконавцем
був складений акт опису й арешту майна.

01 листопада 2012 року ОСОБА_3 була
направлена вимога про виселення, яку
він отримав 06.11.2012 року ( а.с. 17).

Згідно довідки про склад сім'є від
16.01.2012 року у спірному житловому
будинку зареєстрований ОСОБА_3 та
постійно мешкають ОСОБА_4, ОСОБА_5

Вимога Банку не виконана.

З огляду наведеного судова колегія
вважає, що суд першої інстанції
правомірно послалися на вимоги ст. 40
Закону України «Про іпотеку»,
відповідно до якої після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу іпотеко
держателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок протягом місяця, а при їх
відмові звільнити житлове приміщення
добровільно, здійснюється їх примусове
виселення на підставі рішення суду.

Судом досліджено фактичні обставини
справи, зроблено висновок про
дотримання банком процедури
попередження відповідачів про
необхідність у місячний термін
добровільно звільнити житлове
приміщення і після невиконання
вказаної вимоги, обґрунтовано
згорблено висновок про виселення
відповідачів.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права
, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
додержанням вимог закону і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2013 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: