Номер провадження: 22-ц/785/4515/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.

при секретарі - Швець В.Ф.

у відкритому судовому засіданні
у відсутності сторін,

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2,

на ухвалу Суворовського районного суду
м. Одеси від 30.01.2014р.

за поданням Першого Суворовського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про заборону виїзду за кордон ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

до Суворовського районного суду м.
Одеси надійшло подання Першого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про заборону виїзду
за кордон ОСОБА_2 В обґрунтування свого
звернення державний виконавець
посилався на те, що у ДВС на виконанні
знаходиться виконавчий лист №523/4073/13,
виданий Суворовським районним судом м.
Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 грошової суми 83858,66грн.

08.11.2013р. державним виконавцем винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження . Між тим, боржник вимогу
про сплату боргу не виконує.

Сторони в судове засідання суду 1
інстанції не з'явилися.

Ухвалою суду від 30.01.2014р. подання
задоволено. Заборонено ОСОБА_2
перетинати державний кордон України до
виконання зобов'язань за виконавчим
листом №523/4073/13, виданим 03.10.2013р.
Суворовським районним судом м. Одеси.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу місцевого суду від
30.01.2014р., посилаючись на порушення
місцевим судом вимог процесуального
права.

До апеляційного суду сторони не
з'явилися, надійшла письмова заява
ОСОБА_2, який підтримав апеляційну
скаргу, просив розглядати справу без
його участі.

У відповідності з вимогами ст. 305 ч2 ЦПК
України неявка сторони, яка сповіщена
про день і час розгляду справи не
перешкоджає її розглядові.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю - доповідача, яка
доповіла доводи скарги, колегія дійшла
висновку апеляційну скаргу відхилити.

Судом встановлено, що на виконанні
відділу знаходиться виконавчий лист №
523/4073/13 виданий Суворовським районним
судом м. Одеси про стягнення грошової
суми з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у
розмірі 83858,66 грн.

08.11.2013 року державним виконавцем на
підставі ст.ст. 17, 18, 19, 20, 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № В-25/79 (ВП
№40624460). Боржником, станом на теперішній
час, вимогу про сплату боргу не
виконано.

Відповідно до вимог ч.2 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
здійснювати необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом, а також надавати сторонам
виконавчого провадження та їх
представникам можливість ознайомитися
з матеріалами виконавчого провадження.
Суд виходив з того, що у разі виїзду
ОСОБА_2 за кордон рішення суду
боржником виконуватися не буде, тому
дійшов висновку заборонити виїзд
боржника за межі України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на те, що справа розглянута
без його участі.

Вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України врегульовано ст. 377-1 ЦПК
України. Суд негайно розглядає подання
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця. Крім того, з
посиланням на норми міжнародного права
і національного законодавства апелянт
посилається на те, що фізична особа має
право на свободу пересування і
обмеження у здійснені права на
пересування передбачено лише у
випадках, встановлених законом.

Вказаний довід не дає підстав для
скасування ухвали.

Статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в Конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цих прав не може бути встановлено
жодних обмежень, крім тих, що
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до положень ст.33
Конституції України, кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом. За ст.313 ЦК України фізична
особа має право на свободу пересування.
Фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України. Фізична особа
може бути обмежена у здійсненні права
на пересування лише у випадках,
встановлених законом. Це право
віднесено до особистих немайнових
прав, які забезпечують природне
існування фізичної особи. Відповідно
до ч.3 ст.269 ЦК особисті немайнові права
тісно пов'язані з фізичною особою.
Фізична особа не може відмовитись від
особистих немайнових прав, а також не
може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України, порядок вирішення
спорів у цій сфері регулюється Законом
України від 21 січня 1994року №3857- XII «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»(далі - Закон
№3857-XII). Положеннями ст.6 цього Закону
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта, або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України(п.2);

- якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань (п.5); якщо щодо нього подано
цивільний позов до суду - до закінчення
провадження у справі (п.8).

Таким чином, вбачається, що законом
визначені підстави для обмеження права
свободи пересування. Найбільш
поширеною підставою для порушення
питання про обмеження права на виїзд є
ухилення від виконання зобов'язання,
покладеного на особу судовим рішенням.
Відповідно до ст.124 Конституції судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України. Апелянт
посилається на порушення своїх прав. З
урахуванням діючого законодавства,
колегія перевірила доводи апелянта і
встановила, що заочним рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси
від 02.09.2013р. задоволено позов ОСОБА_3, на
його користь з відповідача ОСОБА_2
стягнуто 83028,38грн. і судові витрати.
Ухвалою суду 1 інстанції відповідачу
ОСОБА_2 відмовлено в задоволені заяви
про перегляд заочного рішення. Вказане
підтверджується матеріалами цивільної
справи №2/523/2175/13, яка оглядалася в
апеляційному суді. 08.11.2013р. державним
виконавцем винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження
(а.с.9,10,11). Боржник вимогу про сплату
боргу не виконує. До апеляційного суду
апелянт не надав жодного доказу тому,
що він виконав будь - які дії,
спрямовані на сплату суми боргу.

З урахуванням зазначеного, колегія
погоджується з висновком місцевого
суду, апеляційна скарга ОСОБА_2
відхиляється, ухвала від 30.01.2014р.
залишається без змін.

Ухвала апеляційного суду не
перешкоджає подальшому провадженню,
тому в касаційному порядку не
оскаржується.

Керуючись ст. ст.303,307ч2п1,312ч1п1,315,317,319 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
ухвалу Суворовського районного суду м.
Одеси від 30.01.2014р. за поданням Першого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про заборону виїзду
за кордон ОСОБА_2 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно після
її проголошення

Ухвала в касаційному порядку не
оскаржується.

Судді апеляційного суду Одеської
області: Плавич Н.Д.

Ващенко Л.Г.

Вадовська Л.М.