Справа № 2-7308/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року
місто
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого: Івашковича І.І.

при секретарі: Гайданка Г.В.

з участю представника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгороді справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Пацканівської сільської ради, третя
особа Ужгородська районна державна
нотаріальна контора про визнання
заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із даним
позовом, мотивуючи його тим, що з 2000
року він проживав разом із своїми
батьками у будинку АДРЕСА_1. Піклувався
про батьків, доглядав за господарством,
газифікував за свої кошти будинок,
платив за комунальні послуги, що
підтверджується довідкою з
Пацканівської сільської ради №509 від
04.11.2011 року.

Нещодавно, йому стало відомо, що рідна
сестра ОСОБА_3 має намір виселити його з
будинку, є одноосібним власником
будинку АДРЕСА_1, де він вже 10 років
проживає.

У сільській раді йому пояснили, що в
квітні 2008 року його батько вчинив
заповіт на користь відповідачки.

Однак, вже в квітні 2008 року батько
хворів раком, приймав лікарські
препарати "трамадол" та "морфій".

Очевидно, що вчиняючи заповіт, батько
не усвідомлював своїх дій. Інакше
неможливо пояснити такий його вчинок
вчинок, оскільки в сім'ї є семеро дітей,
троє з яких прописані з батьками в
будинку. Відповідачка рідко
навідувалась до батька і весь час жила
в м. Ужгороді.

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України
заповіт визнається недійсним, якщо
буде встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Перебуваючи під дією сильнодіючих
наркотичних засобів, батько не міг
усвідомлювати свої дії, а отже в такому
разі не відомо, чи відповідав такий
заповіт його волі.

Згідно ч.1 ст 225 ЦК України правочин,
який дієздатна особа вчинила у момент,
коли вона не усвідомлювала значення
своїх дій може бути визнаний судом
недійсним за позовом цієї особи, а
вразі її смерті - за позовом інших осіб,
чиї цивільні права та інтереси
порушені.

Посилаючись на вказане просить визнати
недійсним заповіт ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
посвідчений Пацканівською сільською
радою 16.04.2008 року за №94.

У судовому засіданні позов підтримано.

Представник відповідача вважає позов
безпідставним.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи суд констатує
наступне.

Згідно заповіту, посвідченого 16.04.2008
року Пацканівською сільською радою
Ужгородського району, зареєстрованого
в реєстрі за №94, ОСОБА_2 все своє майно
заповів доньці ОСОБА_3.

Позовні вимоги про визнання
недійсним заповіту обґрунтовуються
тим, що з квітня 2008 року ОСОБА_2 хворів
на онкологічне захворювання, приймав
лікарські препарати, під дією яких міг
не розуміти значення своїх дій при
посвідченні оспорюваного заповіту.

Згідно ч.1 ст 225 ЦК України правочин,
який дієздатна особа вчинила у момент,
коли вона не усвідомлювала значення
своїх дій може бути визнаний судом
недійсним за позовом цієї особи, а
вразі її смерті - за позовом інших осіб,
чиї цивільні права та інтереси
порушені.

По справі були призначені судові
експертизи для зясування питань чи міг
ОСОБА_2 усвідомлювати свої дії або
керувати ними на момент підписання
заповіту.

Згідно Акту №151 посмертної
судово-психіатричної експертизи від
14.09.2012 року комісія лікарів - експертів
прийшла до висновку, що препарат
«Трамадол»має знеболювальну дію і може
викликати побічні дії та ускладнення у
вигляді психічних побічних ефектів -
зміна настрою ( зазвичай ейфорія, іноді
- пригнічений настрій), зміна
активності (зазвичай зниження, іноді -
підвищення), зміна когнітивності і
сенсорної функції( здатності до
ухвалення рішень, порушення
сприйняття).

В медичній документації ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні вказівки на
виникнення у останнього будь яких
побічних дій після введення препарату
«Трамадол», тому перебування під дією
вищевказаного препарату 16.04.2008 року не
впливало на його здатність
усвідомлювати свої дії та керувати
ними.

Згідно висновку посмертної
судово-психіатричної експертизи від
06.02.2014 року на час підписання заповіту
від 16.04.2008 року ОСОБА_2 на хронічне
психічне захворювання не страждав,
перебував поза будь-яким тимчасовим
хворобливим розладом психічної
діяльності. Після застосування
препарату «Трамадол» залежно від
особливостей пацієнта та тривалості
застосування, можуть мати місце такі
побічні реакції: зміна настрою (
зазвичай ейфорія, іноді - дисфорія),
зміна активності (зазвичай зниження,
іноді - підвищення), зміна когнітивних
функцій та сприйняття ( наприклад,
процес прийняття рішення, галюцинації),
розлади сну, тривога, судомі напади.

В медичній документації відсутні
вказівки на виникнення у ОСОБА_2
будь-яких побічних дій після введення
препарату «Трамадол».

ОСОБА_2 при наявності тривалого
онкологічного захворювання з
множинним метастазуванням, раковою
інтоксикацією, постійним больовим
синдромом, вживанням наркотичних
анальгетиків та супутніми
хворобами:атеросклеротичний
кардіосклероз, гіпертонічна хвороба,
хронічний гепатит (наслідком якого є
механічна жовтяниця) на час підписання
заповіту від 16.04.2008 року міг
усвідомлювати значення свої дій та
керувати ними.

Тобто, зазначені у позові обставини, на
які посилається позивач як на підставу
визнання недійсним заповіту не знайшли
свого підтвердження.

За наведених обставин у задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,60,214,215 ЦПК
України, ч.1 ст. 225 ч.2 ст. 1257, ЦК України,
суд,-

РІШИВ:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Пацканівської сільської ради
Ужгородського району про визнання
недійсним заповіту ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідченого
Пацканівською сільською радою 16.04.2008
року за №94 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Івашкович
І.І.