Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року Ленінський районний
суд міста Луганська у складі:

Головуючого судді Золотарьова О.Ю.

при секретарі Середа Г.А., Красновській
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача, посилаючись на ту
обставину, що є власником квартири
АДРЕСА_1.

Позивач та відповідач уклали договір
підряду, а саме: обговорили об'єм робіт,
порядок та строк оплати. Сторони
домовились, що частково будівельні
матеріали буде купувати позивач,
частково відповідач по справі, щотижня
відповідач зобов'язався звітувати за
виконані роботи та отримувати оплату
за виконані роботи та придбані
матеріали. Ремонтні роботи відповідач
повинен був виконувати як сам так і з
залученням, на його розсуд, помічників,
розрахунок з якими вів відповідач.
Ремонтні роботи повинні були
завершитись у розумний строк, що
приблизно дорівнювало двом місяцям.

Позивач передала відповідачеві ключі
від квартири і 04.11.2011 року відповідач
почав виконувати ремонтні роботи.

Відповідач, виконуючи роботи,
регулярно звітував про це, що
підтверджуються особистими записами
відповідача.

У січні 2012 року позивач помітила, що
якість виконаних робіт низька: нерівно
поклеєна плитка, є суттєві недоліки у
«теплому полі» та інше. Позивач
запропонувала відповідачеві усунути
виявлені недоліки, але якість
ремонтних робіт не поліпшилась і
позивач вимушена була розірвати
договір.

Після розірвання договору позивач була
вимушена ще раз оплатити послуги по
ремонту квартири, але вже іншим
робітникам, причому, не тільки ремонтні
роботи, а й роботи по демонтажу
поклеєної відповідачем плитки, зняття
шпалер, вивіз сміття, позивачем було
двічі оплачено будівельні матеріали.

Після розірвання договору підряду
позивач звернулася до
експертно-юридичного бюро
«Гривна-плюс» для складання
проектно-кошторисної документації та
дачі експертного висновку про розмір
завданих збитків.

Вартість збитків, які позивач понесла
внаслідок неякісного ремонту складає
185000 грн., які відповідач повинен
сплатити позивачу.

Посилаючись на наведене та положення
ст.ст. 837, 845, 846, 849, 852, 857, 858, 863, 864
Цивільного кодексу України, просила
суд постановити рішення, яким стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 185000 грн. на
відшкодування збитків, завданих
неякісним виконанням договору підряду.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача підтримали
доводи позовної заяви в повному обсязі
та просили її задовольнити, про що
представником позивача надані
відповідні пояснення, аналогічні
викладеним письмово. В подальшому
представник позивача надала суду заяву
про розгляд справи в її відсутність,
просила позов задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач позов не визнав, надавши
письмові заперечення проти позову (а.с.
106-114). В судовому засідання відповідач
підтримав доводи заперечень та надав
аналогічні пояснення.

В подальшому відповідач надав заяву
про розгляд справи в його відсутність,
просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, оцінивши надані докази в
сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи та пояснень сторін
вбачається, що у листопаді 2011 року між
сторонами було укладено усний договір
підряду щодо ремонту квартири за
адресою: АДРЕСА_1, яка на праві
власності належить позивачу ОСОБА_1
згідно договору купівлі-продажу від 01
серпня 2011 року.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Відповідачем було здійснено
обумовлений обсяг
будівельно-ремонтних робіт в квартирі
позивачки, однак з боку ОСОБА_1
відповідачу були висунуті претензії
щодо якості виконаних робіт у
облицюванні плиткою, облаштуванні
«теплого полу» та, як вказує позивач,
інше.

Згідно ч.3 ст. 849 ЦК України, якщо під час
виконання роботи стане очевидним, що
вона не буде виконана належним чином,
замовник має право призначити
підрядникові строк для усунення
недоліків, а в разі невиконання
підрядником цієї вимоги - відмовитися
від договору підряду та вимагати
відшкодування збитків або доручити
виправлення роботи іншій особі за
рахунок підрядника.

На підтвердження своїх позовних вимог
стороною позивача надано в якості
доказу висновок № 963/10.6 експертного
будівельно-технічного дослідження
спеціаліста від 19.04.2012 року щодо
розміру матеріальної шкоди,
спричиненої власнику нерухомого майна
за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок неякісно
виконаних ремонтних робіт, що можливо
складають 142883,00 грн. без ПДВ, 171460.00 грн. з
ПДВ (а.с. 14-42), зведений кошторисний
розрахунок вартості будівництва -
капітальний ремонт квартири за
адресою: АДРЕСА_1 станом на 03.04.2012 року
(а.с. 43-66), товарні чеки, рахунки та
видаткові накладні на придбання
будівельних матеріалів (а.с. 67-85), а
також розписки від 10.12.2011 року з
приміткою про видачу ОСОБА_2 7680.00 грн. та
розпискою ОСОБА_2 про їх отримання (а.с.
6), від 17.12.2011 року, від 24.12, 30.12, 28.01 (без
зазначення року), (а.с. 7, 8, 9-11), розписки
без зазначення дат (а.с. 12, 13).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Наданий в якості доказу висновок №
963/10.6 експертного
будівельно-технічного дослідження
спеціаліста від 19.04.2012 року не містить
інформації яка свідчила б про те, що він
стосується виконання ремонтних робіт
саме у квартирі позивачки за адресою
АДРЕСА_1 та саме відповідачем. Також
вказаний кошторис не містить іншої
інформації, яка дозволяла б
співвіднести даний доказ із предметом
доказування у даній справі. Зважаючи на
це, суд вважає даний доказ неналежним.

Зазначені розписки також не містять
інформації, яка б дозволила зробити
однозначний висновок щодо наявності
факту неякісного виконання
будівельно-ремонтних робіт
відповідачем у квартирі позивачки та
заподіяння ним збитків позивачу. В
даних розписках міститься лише перелік
робіт із зазначенням їх вартості,
отримання відповідачем грошових
коштів. Однак, в них не стверджується
про заподіяння ОСОБА_2 збитків, як
доведений факт. Окрім того відповідач в
своїх запереченнях на позовну заяву
стверджує, що дані розписки містять в
собі перелік виконаних відповідачем
робіт, за які частково було отримано
оплату. Відомостей про те, що
відповідачем ремонтні роботи були
проведені неякісно, розписки не
містять.

Також інформації про предмет
доказування - проведення відповідачем
неякісного ремонту в квартирі позивача
та, як наслідок, необхідності проводити
відповідачем робіт по усуненню
недоліків, не містять і платіжні
документи. Так, з їх змісті вбачається
лише факт придбання будівельних
матеріалів у період грудень 2011 року -
січень 2012 року та оплату за товар
невизначеною особою.

Тому суд не може вважати дані розписки
та товарні чеки, накладні та рахунки
належними доказами по справі.

Інших доказів які підтверджували б
кількість, вартість та асортимент
придбаних будівельних матеріалів, акту
виконаних робіт, актів претензій
позивачкою надано не було. Також
позивачем не надано доказів які б
свідчили про вартість виконаних
відповідачем робіт та строки їх
виконання, вимоги щодо якості
виконання ремонтних робіт, які б
характеризували правовідносини які
виникли між сторонами і дозволяли суду
зробити висновок про обґрунтованість
заявлених позовних вимог.

Зважаючи на наведене, суд не вбачає
підстав для задоволення заявлених
позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
837, 849 Цивільного кодексу України, ст.ст.
3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 209, 213 - 215, 223
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Ленінський районний суд міста
Луганська шляхом подачі в десятиденний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий: суддя
О.Ю.Золотарьов