Справа № 444/413/14-ц
Провадження № 2/444/281/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року Жовківський районний
суд Львівської області у складі :

головуючого судді
Ясиновський Р. Б.,

при секретарі Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Жовкві
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Артасівської
сільської ради Жовківського району
Львівської області, третя особа
Жовківська держнотконтора про
визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулась до суду з позовом
про визнання права власності. Свої
позовні вимоги мотивує тим, що вона
народилася 4 жовтня 1953 року. Її батьками
були ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Батько помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. ЇЇ мати - ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. На випадок своєї смерті
мати розпорядилася своїм майном, а саме
житловим будинком АДРЕСА_1 та
присадибною ділянкою за цією ж адресою,
шляхом складення заповіту. Вказаним
правочином ОСОБА_3 заповіла їй
вищевказане майно. Вказаний заповіт не
був зміненим, скасованим та не визнаний
недійсним. Таким чином вищевказане
майно повинно спадкуватись на підставі
заповіту. Все інше майно, що не охоплене
заповітом підлягає спадкуванню на
підставі закону.

Нею до Жовківської державної
нотаріальної контори Львівської
області було подано заяву про
прийняття спадщини після смерті
матері. В строк передбачений ст. 1269 ЦК
України. Окрім неї спадщину після
смерті матері ніхто не прийняв. Після
закінчення шестимісячного строку для
прийняття спадщини, вона звернулась до
Жовківської державної нотаріальної
контори Львівської області з метою
оформлення права на спадщину на майно
яке залишилось після смерті матері.
Вона нотаріусу надала свідоцтво про
право особистої власності на житловий
будинок відповідно до якого житловий
будинок та господарські споруди за
адресою АДРЕСА_1 належать колгоспному
двору, головою якого була її мати
ОСОБА_3. Відповідно до довідки виданої
виконкомом Артасівської сільської
ради №31 від 17.02.2014 року членами
колгоспного двору в АДРЕСА_1 були
ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Відповідно до ст. 120 ЦК
УРСР від 18.07.1963 року, майно колгоспного
двору належить його членам на праві
сумісної власності. Як наслідок
державний нотаріус Жовківської
державної нотаріальної контори
Львівської області ОСОБА_4 видала їй
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом після смерті її матері
тільки на ? частку вказаного вище майна
колгоспного двору. Щодо іншої ? частини
майна колгоспного двору нотаріус у
видачі свідоцтва про право на спадщину
їй відмовила у зв'язку з тим, що іншою
частиною майна колгоспного двору
володів її батько ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки майно
колгоспного двору належало на праві
сумісної власності його членам, то
після смерті батька у 2008 році та після
смерті матері у 2013 році вона продовжує
володіти і користуватись цим майном, а
тому до неї перейшло право на
спадкування в майні колгоспного двору
і щодо маминої частки а також щодо
батькової частки. У зв'язку з чим вона
звернулась до суду та просить визнати
за нею, ОСОБА_1 (ід НОМЕР_1) право
власності на ? частину житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель, що знаходиться
в АДРЕСА_1 і в цілому складається з двох
кімнат житловою площею 45,7 кв. метри,
кухні, двох коридорів, двох кладових,
загальною площею 86,6 кв.метри, а також
господарську будівлю з літною кухнею,
сарай, погріб, вбиральню.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, однак, представник позивачки
ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд
справи у його відсутності. Позовні
вимоги ОСОБА_1 підтримує у повному
обсязі та просить такі задоволити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, однак, подав до
суду заяву про розгляд справи у
відсутності представника відповідача.

Оскільки сторони в судове засідання не
з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксація судового засідання з
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та
перевіривши їх доказами, а відтак,
з'ясувавши дійсні обставини справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 належить задоволити з
наступних підстав.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнанні сторонами, не
підлягають доказуванню. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беріть участь у справі,
виникає спір.

З копії свідоцтва про народження
позивачки вбачається, що вона
народилась ІНФОРМАЦІЯ_3. Батьками
записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

З копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2, батько
позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_3, мати
позивачки, померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

З копії свідоцтва про спадщину за
заповітом вбачається, що таке видане
ОСОБА_1 на ? частину житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 і в
цілому складається з двох кімнат
житловою площею 45,7 кв.м., кухні, двох
коридорів, двох кладових, загальною
площею 86,6 кв.м., а також господарську
будівлю з літньою кухнею, сарай, погріб,
вбиральню та належав померлій ОСОБА_3
на підставі свідоцтва про право
власності виданого виконкомом
Підлісненської сільської ради
Жовківського району Львівської
області 15 лютого 1991 року.

З копії свідоцтва про паво особистої
власності на житловий будинок виданого
виконкомом Підлісненської сільської
ради Жовківського району Львівської
області 15 лютого 1991 року вбачається, що
житловий будинок, який знаходиться в
АДРЕСА_1 належать колгоспному двору,
головою якого була ОСОБА_3, мати
позивачки.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР від 18.07.1963
року, майно колгоспного двору належить
його членам на праві сумісної
власності.

Відповідно до довідки виданої
виконкомом Артасівської сільської
ради № 31 від 17.02.2014 року членами
колгоспного двору в АДРЕСА_1 станом на
30.06.1990 р. були ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Як наслідок державний нотаріус
Жовківської державної нотаріальної
контори Львівської області ОСОБА_4
видала позивачці свідоцтво про право
на спадщину за заповітом після смерті
матері тільки на ? частку вказаного
вище майна колгоспного двору.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду від 22.12.1995 № 20 «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної
власності»та ст. 123 ЦК (в редакції 1963
року) спори щодо майна колишнього
колгоспного двору, яке було придбане до
15.04.1991 року, мають вирішуватися за
нормами, що регулюють власність цього
двору, а саме: право власності на майно,
яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, які до
15.04.1991 року не втратили права на частку
в його майні.

Згідно статті 120 ЦК УРСР (в редакції 1963
року) майно колгоспного двору належить
його членам на праві сумісної
власності. Колгоспний двір був
припинений 15.04.1991 року, коли був
введений в дію Закон «Про власність».

Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР (в редакції
1963 року) в разі смерті члена
колгоспного двору спадкоємство в майні
двору не відкривається та
відкривається після смерті останнього
члена двору.

Оскільки майно колгоспного двору
належало на праві сумісної власності
його членам, то після смерті батька
ОСОБА_2 у 2008 році та після смерті матері
ОСОБА_3 у 2013 році позивачка продовжує
володіти і користуватись цим майном, а
тому до неї перейшло право на
спадкування в майні колгоспного двору
і щодо маминої частки а також щодо
батькової частки.

Стаття 328 ЦК України передбачає, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом
захисту цивільних прав та інтересів
може бути визнання права власності.

За таких обставин суд прийшов до
переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
підставними і підлягають до
задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом
належним чином кожен окремо на їх
достовірність та допустимість, а також
їх достатність та взаємний зв'язок у
сукупності, встановлені судом
обставини свідчать про те, що у суду є
всі підстави для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч.3,
212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 /іпн НОМЕР_4/ право
власності на 1/2 частину житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель, що знаходиться
в АДРЕСА_1 і в цілому складається з двох
кімнат житловою площею 45,7 кв.м., кухні,
двох коридорів, двох кладових,
загальною площею 86,6 кв.м., а також
господарську будівлю з літньою кухнею,
сарай, погріб, вбиральню.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Львівської області
через Жовківський районний суд
Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Ясиновський Р. Б.

Повний текст рішення складено 09.04.2014
року.