Справа № 201/3466/13-ц
Провадження №2/201/1244/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

21 березня 2014 року суддя Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
Брага А.В., ознайомившись із
матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2014 року до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ознайомившись з матеріалами позовної
заяви, роблю висновок, що дану позовну
заяву слід повернути позивачу з
наступних підстав.

Частиною 1 ст. 109 ЦПК України
передбачено, що позови до фізичної
особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України
позови про розірвання шлюбу можуть
пред'являтися за зареєстрованим місцем
проживання чи перебування позивача у
разі, якщо на його утриманні є
малолітні або неповнолітні діти або
якщо він не може за станом здоров'я чи з
інших поважних причин виїхати до місця
проживання відповідача. За
домовленістю подружжя справа може
розглядатися за зареєстрованим місцем
проживання чи перебування будь-кого з
них.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, (Жовтневий район), а відповідач
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2
(Амур-Нижньодніпровський район).

Віршуючи питання належності даної
позовної заяви за правилами
територіальної підсудності Жовтневому
районному суду м. Дніпропетровська, суд
дійшов наступного висновку.

Так позивач адресує своє звернення до
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська, посилаючись на ст.
110 ЦПК України.

Втім позивачем не було надано суду
жодних доказів на підтвердження факту
утримання нєю малолітніх або
неповнолітніх дітей або неможливості
за станом здоров'я чи з інших поважних
причин виїхати до місця проживання
відповідача, а отже посилання ОСОБА_1 на
ст. 110 ЦПК України для застосування
судом альтернативної підсудності при
розгляді справи не можуть бути
враховані судом.

З огляду на вищезазначене, роблю
висновок, що відповідно до
адміністративно-територіального
устрою м. Дніпропетровська дана
цивільна справа не підсудна Жовтневому
районному суду м.Дніпропетровська.

Статтею 115 ЦПК України визначено, що
якщо суддя, вирішуючи питання про
відкриття провадження у справі,
встановить, що справа не підсудна цьому
суду, заява повертається заявникові
для подання до належного суду, про що
постановляється ухвала.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,
заява повертається заявнику у випадку,
коли справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, враховуючи викладене вище,
суд вважає, що зазначена заява не
підсудна Жовтневому районному суду м.
Дніпропетровська, а повинна
розглядатися за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
проживання (перебування) відповідача.

За таких обставин, на підставі
ст.ст. 115, 121 ЦПК України, заява підлягає
поверненню позивачу.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 109, 110, 115, 121 ЦПК України,
суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, - повернути позивачу
для подання належному суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 5 днів з дня отримання
копії ухвали шляхом подання
апеляційної скарги через Жовтневий
районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя:
А.В. Брага