У Х В А ЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської
М.Є.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
треті особи: ліквідатор Китаєва
Світлана Анатоліївна, регіональна
товарна біржа «Классік», про визнання
права власності, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду
Донецької області від 03 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що постановою Господарського суду
Донецької області від 13 жовтня
2010 року фізичну особу-підприємця
ОСОБА_4 було визнано банкрутом та
призначено ліквідатора Китаєву С.А. 22
грудня 2010 року вона приймала участь в
аукціоні з продажу майна банкрута, на
якому придбала трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1 вартістю 521 768 грн., яка належала
на праві власності ОСОБА_4
Реалізація майна відбулася у порядку
виконання постанови Господарського
суду Донецької області від 13 жовтня 2010
року. Позивачка просила припинити
право власності ОСОБА_4 на квартиру
АДРЕСА_1 та визнати за нею право
власності на вказану квартиру.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 29 липня 2013
року позов задоволено. Визнано
припиненим право власності
ОСОБА_4 на трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1. Визнано право власності
ОСОБА_3 на вказану квартиру.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 03 грудня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову у
позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, виходив із того, що
позивачка є добросовісним набувачем,
за нею слід визнати право власності на
спірну квартиру на підставі ч. 1 ст. 328, ч.
8 ст. 348 ЦК України та ст. ст. 20, 30 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у позові, суд апеляційної
інстанції, виходив із того, що
позивачкою порушено порядок
оформлення права власності на нерухоме
майно, придбане на аукціоні, зокрема ч. 4
ст. 42, ч. ч. 1, 4 ст. 50 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Такий висновок апеляційного суду
ґрунтується на матеріалах справи та
відповідає нормам матеріального та
процесуального права.

Судом установлено, що постановою
Господарського суду Донецької області
від 13 жовтня 2010 року фізичну
особу-підприємця ОСОБА_4 було визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру строком до 13 квітня 2011 року,
ліквідатором призначено Китаєву С.А.

Згідно протоколу повторного аукціону
від 22 грудня 2010 року ОСОБА_3
стала переможцем аукціону з продажу
майна боржника ОСОБА_4, а саме:
трикімнатної квартири АДРЕСА_1
вартістю 521 768 грн. (а. с. 9).

Вказані кошти ОСОБА_3 внесла у повному
обсязі, які частково перераховано на
рахунок регіональної товарної біржі
«Классік», а залишок суми у розмірі 500 897
грн. 28 коп. - на рахунок фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 (а. с. 10-11).

Процедура визнання банкрутом суб'єктів
підприємницької діяльності
визначається Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(далі - Закон) (ст. 2).

Апеляційний суд, посилаючись на ч. 4 ст.
42 Закону, згідно якої майно банкрута, що
є предметом забезпечення, не
включається до складу ліквідаційної
маси і використовується виключно для
задоволення вимог кредитора за
зобов'язаннями, які воно забезпечує,
дійшов висновку, що на час проведення
аукціону спірна квартира перебувала в
іпотеці згідно Іпотечного договору,
укладеного 30 січня 2008 року між АКБ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_4, а для укладення
угоди щодо відчуження іпотечного майна
відповідно до ст. 12 Закону України «Про
іпотеку» потребується згода
іпотекодержателя.

Крім того, відповідно до ч. 1, 4 ст. 50
Закону продаж майна на аукціоні
оформлюється договором
купівлі-продажу, який укладається
власником майна чи замовником аукціону
з переможцем торгів. Укладений на
аукціоні договір купівлі-продажу
нерухомого майна підлягає
обов'язковому нотаріальному
посвідченню.

При цьому апеляційний суд,
застосувавши вказані норми
матеріального права не звернув уваги,
що на час проведення аукціону - 22 грудня
2010 року, редакція даних норм не діяла,
відповідно до розділу 10 Прикінцевих та
перехідних положень Закону вона набула
чинності 22 грудня 2012 року.

Разом з тим згідно ч. 2 ст. 26 Закону (у
редакції, чинній на час проведення
аукціону) майно банкрута, що є
предметом застави, включається до
складу ліквідаційної маси, але
використовується виключно для
першочергового задоволення вимог
заставодержателя.

Як встановлено судом, спірне майно -
трикімнатна квартира АДРЕСА_1 у
порушення зазначеної норми закону не
було використано для першочергового
задоволення вимог заставодержателя.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Так, зокрема, з матеріалів справи
вбачається, що представник відповідача
позовні вимоги ОСОБА_3 визнав.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції вірно вважав, що правові
підстави для задоволення позову ОСОБА_3
відсутні. Та обставина, що суд
апеляційної інстанції помилково
послався на ч. 4 ст. 42 Закону у реакції,
чинній на час розгляду справи, не є
підставою для скасування рішення,
оскільки ч. 2 ст. 26
Закону, у редакції, чинній на час
проведення аукціону, аналогічно
регулює спірні правовідносини.

Крім того, оскільки спір фактично
вирішено правильно, а згідно
ч. 2 ст. 337 ЦПК України не може
бути скасоване правильне по суті
рішення з одних лише формальних
міркувань, судова колегія не знаходить
підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 333, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 03 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

М.Є. Червинська

В.А. Черненко