У х в а л а

26 травня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В. О.,суддів:
Мазур Л. М., Наумчука
М. І., Мартинюка В. І.,
Остапчука Д. О.,розглянувши заяву
ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 лютого 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и л а:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду
з указаним позовом, у якому посилаючись
на неналежне виконання відповідачкою
зобов'язань за кредитним договором від
19 вересня 2009 року № DNR0А820879997, просило
суд у рахунок погашення заборгованості
за вказаним договором у розмірі
18 228, 46 доларів США звернути
стягнення на предмет застави -
автомобіль «Меrsedes», модель: Веnz А 160, 2000
року випуску, № кузова /шасі: НОМЕР_2, д/н
НОМЕР_1, що належить на праві власності
ОСОБА_1, шляхом продажу
вказаного автомобіля ПАТ КБ
«ПриватБанк» з укладенням від імені
відповідачки договору купівлі -
продажу будь-яким способом з іншою
особою - покупцем, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України, а також надання ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 28
жовтня 2011 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 січня
2014 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 95 357 грн 77 коп
заборгованості за кредитно-заставним
договором № DNR0A820879997 від 19 вересня 2008
року. В іншій частині позову
відмовлено. Вирішено питання судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 лютого 2014 року
у відкритті касаційного провадження у
даній справі за касаційною скаргою
ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, на
рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 28 жовтня 2011 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 січня
2014 року відмовлено на підставі
п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

13 травня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_1 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 лютого 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах

Як приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 травня 2013 року та від 05
грудня 2012 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Між тим, посилання заявника як
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 травня 2013 року та від 05
грудня 2012 року відповідно до п. 1
ч. 1 ст. 355 ЦПК України не може
здійснюватися, оскільки зазначеними
ухвалами судові рішення попередніх
судів були скасовані, а справи
направлено на новий розгляд у зв'язку з
порушенням судами норм процесуального
права щодо встановлення фактичних
обставин, то таке не свідчить про їх
тотожність із встановленими судом
фактичними обставинами справи, у якій
постановлена ухвала, про перегляд якої
подано заяву.

Оскільки наведені заявником доводи
не містять ознак, які згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судового рішення, про
перегляд якого заявником подано заяву,
то у допуску справи до провадження
Верховного Суду України необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 лютого 2014 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. О. Кузнєцов

Судді
Л. М. Мазур

В. І. Мартинюк

М. І. Наумчук

Д. О. Остапчук