інстанції: Черняк В.В. Провадження №
22-ц/773/508/14 Категорія: 79 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Стрільчука В.А., Матвійчук
Л.В.,

при секретарі Шоцькій О.В.,

з участю представників скаржника
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за скаргою
ОСОБА_3 на дії державного виконавця
другого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції Іщенко Г.С. на ухвалу судді
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 02 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 02 грудня 2013 року скаргу
ОСОБА_3 повернуто скаржнику.

Не погоджуючись з даною ухвалою,
ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в
якій, покликаючись на незаконність
постановленої ухвали через порушення
норм процесуального права, просила її
скасувати та передати питання про
відкриття провадження у справі на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а ухвала судді Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 02 грудня 2013 року -
скасуванню з передачею до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі з таких
підстав.

Повертаючи скаргу ОСОБА_3 суддя
суду першої інстанції керувався ч. 2 ст.
121 ЦПК України, вважаючи, що скаржником
не усунуто недоліки скарги зазначенні
в ухвалі від 18 грудня 2013 року .

Однак, такий висновок судді не
відповідає обставинам справи і
зроблений з порушенням вимог
процесуального законодавства.

Як вбачається з матеріалів
справи, 16 вересня 2013 року ОСОБА_3
звернулась до суду зі скаргою на
бездіяльність державного виконавця
другого відділу Державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції Іщенко Г.С.

Ухвалою від 18 вересня 2013 року
суддя суду першої інстанції
вищезгадану скаргу залишив без руху з
підстав не оплати ОСОБА_3 судового
збору в розмірі 0,1 розміру мінімальної
заробітної плати. Копія даної ухвали
була скерована 26.09.2013 року на адресу
ОСОБА_3 (а. с. 10).

Відповідно до повідомлення про
вручення поштового відправлення (а. с.
11-12) вищезгадана ухвала судді скаржнику
не була вручена та повернута до суду з
відміткою відділення зв'язку «за
терміном зберігання».

Таким чином, за аналогією Закону
та в розумінні ст. 76 ЦПК України ОСОБА_3
не була належним чином повідомлена про
необхідність усунути недоліки, поданої
нею скарги.

Разом з тим, за змістом п. 14
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 року «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» ураховуючи, що провадження з
виконання судових рішень є
завершальною і невід'ємною частиною
(стадією) судового провадження по
конкретній справі, ні розділом VII ЦПК,
ні Законом України від 08 липня 2011 року
№ 3674-VI «Про судовий збір» (частина
перша статті 3) не передбачено
необхідність сплати судового збору за
подання скарги на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, то за подання скарги
судовий збір не сплачується.

Однак, дані роз'яснення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ залишились поза увагою суду під
час вирішення питання про прийняття
скарги ОСОБА_3 до розгляду.

За таких обставин оскаржувану
ухвалу слід скасувати і направити
справу для вирішення питання про
відкриття провадження до суду першої
інстанції на підставі п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, яка є частиною національного
законодавства, кожна людина при
визначенні її громадянських прав і
обов'язків має право на справедливий
судовий розгляд.

Звернення скаржника до суду з
апеляційною скаргою на цю ухвалу суду
підтверджує лише те, що ОСОБА_3
зацікавлена у вирішенні заявлених нею
вимог по суті, а тому відмовляти їй в
цьому з формальних підстав є
недопустимим.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Ухвалу судді Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 02 грудня 2013 року в даній
справі скасувати та передати питання
про відкриття провадження у справі на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: