Справа №470/1193/13-ц 04.03.2014 04.03.2014 04.03.2014
Провадження №22-ц/784/715/14
Провадження № 22ц- 784/715/14
інстанції Луста С.А.
апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Рішення

Іменем
України

04 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б.,
Яворської Ж.М.,

при секретарі Бакути Т.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні без участі сторін
цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
(далі-ПАТ) «ПриватБанк»

на заочне рішення Березнегуватського
районного суду Миколаївської області
від 27 грудня 2013 року

за позовом

ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_2

про

стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о
в и л а:

У жовтні 2013 року ПАТ «ПриватБанк»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Позивач зазначав, що на
підставі кредитного договору,
укладеного 25 квітня 2008 року між Банком
та ОСОБА_2, відповідач отримав кредит у
вигляді встановлення кредитного
ліміту на платіжну картку в розмірі 3000
гривень, під 24 % річних з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Зобовязання за
кредитним договором відповідач не
виконує, у зв'язку з чим станом на 06
жовтня 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 24 623 грн. 78 коп.

Посилаючись на наведені
обставини, позивач просив стягнути на
його користь з ОСОБА_2 24 623 грн. 78 коп. в
рахунок заборгованості за цим
договором.

Заочним рішенням
Березнегуватського районного суду
Миколаївської області від 27 грудня 2013
року позов Банку задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2
на користь Банку 7 548 грн. 77 коп.
заборгованості за кредитним договором
з яких: 1 868 грн. 09 коп. заборгованості за
кредитом, 1 303 грн. 12 коп. заборгованість
за відсотками, 3 780 грн. заборгованість
за комісією та 597 грн. 56 коп. штраф.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі Банк
просить змінити рішення суду в частині
стягнення заборгованості і
задовольнити позовні вимоги в цій
частині в повному обсязі, посилаючись
на те, що оскаржуване рішення суду
ухвалено судом з порушенням умов
кредитного договору та положень
закону.

Перевіривши наведені в апеляційній
скарзі доводи та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що вона
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення
про часткове задоволення позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
сума заборгованості із процентів за
користування кредитом підлягає
стягненню з відповідача в розмірі 24%
річних, оскільки Банк не надав доказів
про те, що наказ № СП-2007-354 від 08 жовтня
2007 року «Про введення продукту
«CASH-кредит», яким передбачена ставка за
несвоєчасне виконання договірних
зобов'язань 180 % річних, є складовою
кредитного договору, а підписуючи
заяву позичальника, останній розумів
її зміст. Також підлягає стягненню з
відповідача на користь Банку
заборгованість в межах встановленого
ст. 257 ЦК України трирічного строку
позовної давності.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що 25 квітня
2008 року ОСОБА_2 подано до ПАТ КБ
«ПриватБанк» заяву, яка разом з
пам'яткою клієнта, умовами та правилами
про надання банківських послуг, а також
тарифами банку складає договір про
надання кредиту (CASH-кредит).

За цим договором Банк надав
відповідачу кредит у вигляді
встановлення кредитного ліміту на
платіжну картку в розмірі 3000 гривень
під 24% річних з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Наказом ПАТ «ПриватБанк» №
СП-2007-354 від 08 жовтня 2007 року «Про
введення продукту «CASH-кредит»
затверджені умови оформлення
споживчого кредиту по технології
«CASH-кредит», яким за несвоєчасне
виконання договірних зобов'язань
передбачена процентна ставка 180%
річних.

Затверджені наказом тарифи та
умови є складовою кредитного договору
згідно домовленості сторін.

При оформленні кредитної картки
позичальник був ознайомлений і
погодився з Умовами та правилами
надання банківських послуг, а також
тарифами банку, які були надані йому
для ознайомлення у письмовій формі, що
підтверджується його підписом на заяві
про видачу кредиту та не заперечував
проти них.

Із розрахунку заборгованості,
наданого Банком, вбачається, що
відповідач зобов'язання за кредитним
договором не виконує, оскільки жодного
разу не вносив платежі за кредитом.

В силу ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Тому у суду першої інстанції не
було підстав для розрахунку
заборгованості виходячи із
відсоткової ставки в розмірі 24 % річних.

Відповідно до вказаного
розрахунку заборгованості за кредитом
вбачається, що її загальний розмір
станом на 06 жовтня 2013 року становить 24
623 грн. 78 коп., з них: 3 000 грн.
заборгованості за кредитом, 12 940 грн. 03
коп. заборгованості за процентами за
користування кредитом, 7 035 грн.
заборгованості з комісії за
користування кредитом, 500 грн. штрафу
(фіксована частина) та 1 148 грн. 75 коп.
штрафу (процентна складова).

Сума заборгованості
відповідачем не оспорювалася.

Беручи до уваги наведені
обставини та положення , ст. ст. 525, 526, ч.2
ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК суд колегія
приходить до висновку, що із
відповідача на користь Банку підлягає
стягненню 24 623 грн. 78 коп.
заборгованості за кредитним договором.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Частиною 1 першою ст. 259 ЦК України
визначено, що позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.

Позовна давність
застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК
України).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач в судовому засіданні суду
першої інстанції участі не приймав й
заяву про застосування строку позовної
давності не подавав, а тому у суду не
було правових підстав для застосування
такого строку.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції на зазначені вище норми
закону уваги не звернув, дав невірну
оцінку наданим доказам у їх сукупності,
неправильно витлумачив норми закону та
дійшов невірного висновку про
застосування до спірних правовідносин
наслідків спливу позовної давності.

Оскільки висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
даної справи, умовам кредитного
договору, то відповідно до п. 4 ч.1ст. 309
ЦПК України рішення суду першої
інстанції слід скасувати та ухвали
нове рішення, яким позов Банку слід
задовольнити, стягнувши з ОСОБА_2 24 623
грн. 78 коп. заборгованості за договором.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України із
відповідачки на користь Банку також
підлягає стягненню 368 грн. 04 коп.
судового збору.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ПриватБанк»
задовольнити.

Заочне рішення Березнегуватського
районного суду Миколаївської області
від 27 грудня 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором від 25 квітня 2008
року, яка станом на 06 жовтня 2013 року
складає 24 623 грн. 78 коп. з яких: 3 000 грн.
заборгованості за кредитом, 12 940 грн. 03
коп. заборгованості за процентами за
користування кредитом, 7 035 грн.
заборгованості з комісії за
користування кредитом, 500 грн. штрафу
(фіксована частина) та 1 148 грн. 75 коп.
штрафу (процентна складова) та 368 грн. 04
коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді