Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2014 року
м.
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Андрушко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з указаним
позовом, в якому зазначив, що близько
23-30 год. 09.03.2013 року на перехресті вул.
Маршала Рибалко - Бялика в м. Житомирі з
вини відповідача, який керував у стані
алкогольного сп'яніння викраденим ним
автомобілем марки «ВАЗ-21013» д.н.з.
НОМЕР_2, сталася дорожньо-транспортна
пригода. Внаслідок цієї пригоди
належний позивачу автомобіль марки
«ВАЗ-21114» д.н.з. НОМЕР_1, яким
здійснювалися поїздки по місту в
режимі «таксі», зазнав механічних
пошкоджень. Згідно висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження № 3490 від 11.03.2013 року
матеріальний збиток, завданий
пошкодженням автомобіля марки
«ВАЗ-21114» д.н.з. НОМЕР_1, становить 23244,35
грн. Окрім того, в результаті
протиправних дій відповідача та
пошкодження автомобіля позивач вказав,
що йому було задано моральної шкоди. У
зв'язку з цим позивач просить стягнути
з відповідача на свою користь 23244,35 грн.
на відшкодування матеріальної шкоди,
пов'язаної з пошкодженням автомобіля,
витрати за проведення експертного
дослідження в сумі 500,00 грн. та на 20000,00
грн. відшкодування моральної шкоди, а
також судові витрати.

У судовому засіданні позивач та його
представник вимоги позову підтримали,
посилаючись на викладені в ньому
обставини, пояснивши, що відповідачем
шкода не відшкодована.

Відповідач та його представник у
судовому засіданні вимоги позову в
частині відшкодування матеріальної
шкоди визнали, а в частині
відшкодування моральної шкоди позов не
визнали та пояснили, що заподіяна
позивачу шкода відшкодована не була
через тяжке матеріальне становище
відповідача, який власного майна не має
і нещодавно був звільнений з роботи,
тому тимчасово не має власного доходу.

Заслухавши пояснення сторін
та їхніх представників, дослідивши
письмові матеріали справи, з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позовна заява, оцінивши
докази в їх сукупності, дійшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються ст. ст. 23, 1166, 1167,
1187, 1192 ЦК України, чинними на день їх
виникнення.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено,
що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 3 ст. 1187 ЦК України особа, яка
неправомірно заволоділа транспортним
засобом, механізмом, іншим об'єктом,
завдала шкоди діяльністю щодо його
використання, зберігання або
утримання, зобов'язана відшкодувати її
на загальних підставах.

Способи відшкодування шкоди, завданої
майну потерпілого, визначені ст. 1192 ЦК
України, якою передбачено, що з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні даного спору
про відшкодування матеріальної шкоди
підлягає з'ясуванню: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні.

Судом встановлено, що 10.03.2013 року о 00-30
год. по вул. Маршала Рибалка в м.
Житомирі відповідач, керуючи
автомобілем марки «ВАЗ-21013» д.н.з.
НОМЕР_2, не вибрав безпечну швидкість,
не врахував дорожню обстановку, не
впорався з керуванням та скоїв
зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-21114»
д.н.з. НОМЕР_1, після чого місце пригоди
залишив шляхом втечі. Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження. Дана дорожньо-транспортна
пригода сталася з вини відповідача в
результаті порушення ним пунктів 2.10, 12
Правил дорожнього руху України.
Наведене стверджується постановою
Богунського районного суду міста
Житомира від 06.11.2013 року (а.с. 4) про
визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні
адміністративних правопорушень,
передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП (а.с. 4).

Вироком Богунського районного суду
міста Житомира від 22.07.2013 року (а.с. 29-34)
ОСОБА_2 визнано винуватим у
пред'явленому обвинуваченні,
передбаченому ст. ст. 185 ч. 2, 289 ч. 2 КК
України, та встановлено покарання у
виді 5 років позбавлення волі без
конфіскації майна і звільнено від
відбуття покарання з випробуванням з
іспитовим строком 2 роки. Вироком суду
встановлено, що ОСОБА_2 09.03.2013 року
близько 23-30 год., перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння поблизу будинку
№ 21 в м. Житомирі, незаконно заволодів
автомобілем «ВАЗ-21013» д.н.з. НОМЕР_2.
Після чого, в цей же час, рухаючись на
ньому, скоїв зіткнення з автомобілем
марки «ВАЗ-21114» д.н.з. НОМЕР_1, внаслідок
чого обидва автомобілі отримали
механічні пошкодження.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Крім
того, вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце дії та чи вчинені
вони цією особою.

Таким чином, судом встановлена
протиправність дій та вина відповідача
в скоєнні даної дорожньо-транспортної
пригоди, а також причинний зв'язок між
наявною шкодою і протиправним діянням
її заподіювача.

Згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу,
видного Житомирським ВРЕР УДАІ (а.с. 5),
право власності позивача на автомобіль
марки «ВАЗ-21114» д.н.з. НОМЕР_1
зареєстроване 26.10.2012 року.

Визначаючи розмір
матеріальної шкоди, судом враховується
висновок експертного
автотоварознавчого дослідження № 3490
від 11.03.2013 року, який суд визнає
обґрунтованим, таким що не суперечить
іншим матеріалам справи, не викликає
сумніву в його правильності та вважає
належним, допустимим, достовірним
доказом. Згідно висновку сума
матеріального збитку, заподіяного
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди власнику автомобіля марки
«ВАЗ-21114» д.н.з. НОМЕР_1, складає 23244,35 грн.
(а.с. 23-25). Тому з урахуванням заявлених
вимог, а також визнання у цій частині
позову відповідачем, яке приймається
судом, суд стягує з останнього на
користь позивача 23244,35 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, а також
500,00 грн. витрат за проведення
експертного дослідження.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Як визначено ч. 3 ст. 23 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовуються особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Вирішуючи питання про
наявність підстав для відшкодування
позивачу моральної шкоди, суд враховує
характер правопорушення, глибину
фізичних та душевних страждань
позивача, та дійшов до висновку, що
внаслідок пошкодження відповідачем
належного на праві власності позивачу
автомобіля йому була завдана моральна
шкода. Однак заявлений позивачем
розмір на відшкодування заподіяної
йому моральної шкоди ним достатньою
мірою не підтверджений, а тому в цій
частині позову суд вважає за можливе
задовольнити його частково і з
урахуванням вимог розумності та
справедливості визначає грошовий
вираз розміру моральної шкоди в сумі
2000,00 грн., який підлягає стягненню з
відповідача.

Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з
відповідача на користь позивача
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, понесені та
документально підтверджені судові
витрати, а саме 461,84 грн. судового збору
за вимогами майнового та немайнового
характеру (232,44 грн. та 229,40 грн.).

Керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187,
1192 ЦК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992
року (зі змінами) «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами)
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», Постановою Пленуму ВССУ від
01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 209, 212-215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
23244,35 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди, 2000,00 грн. на
відшкодування моральної шкоди, 461,84 грн.
судового збору, 500,00 грн. витрат за
проведення експертного
автотоварознавчого дослідження, а
всього 26206,19 грн. (двадцять шість тисяч
двісті шість гривень дев'ятнадцять
копійок).

У задоволенні решти вимог позову
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Л.М. Семенцова