Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

01.04.2014 року Лисичанський міський суд
Луганської області

в складі: головуючого судді
Чернобривко Л.Б.,

при секретарі судового засідання
Дьоміновій О.М.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення
порядку користування будинком,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом
про встановлення порядку користування
будинком, в якому після уточнення
позовних вимог, посилалась на те, що 12
березня 2012 року Лисичанським міським
судом Луганської області рішенням
вселив її та її неповнолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинок
розташований у АДРЕСА_1, який належить
на праві приватної власності
відповідачу ОСОБА_4. З відповідачем
разом мешкає старший син ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Після вселення її та її
неповнолітньої дитини за вказаною
адресою відповідач почав чинити
перепони у користуванні житлом.
Відповідач виділив їй з дитиною
кімнату площею 7,60 квадратних метрів
під № 1-3. Крім того, відповідач створив
перепони у користуванні місцями
загального користування, встановивши
замки у підсобному приміщенні під № 1-5
де розташовані ванна з унітазом, яка
використовується як ванна кімната з
туалетом, і в останніх двох кімнатах
під № 1-2 і 1-4. Тому вона претендує на
проживання з дитиною на кімнату № 1-2,
площа якої складає 17,10 квадратних
метрів, а також на право користування
коридором № І і ІІ, підсобним
приміщенням під № 1-5 і кухнею під № 1-1,
які є приміщеннями загального
користування.

Позивач в судовому засіданні позовну
заяву підтримала, та пояснила, що за
рішенням суду від 02.04.2013 року державним
виконавцем вона була вселена до
будинку АДРЕСА_1 з неповнолітнім сином
та їй відповідачем була виділена
кімната 1-3 площею 7,6 кв.м., куди вона
занесла свої речі та речі сина,
отримала ключі. Інші кімнати в будинку
були зачинені. Відповідач чинить їй
перешкоди в користуванні ванною
кімнатою та туалетом, тому їй
приходилось користуватися туалетом на
водою на вулиці. Відповідач встановив
інші замки на будинку та калитці, що
перешкоджає їй у користуванні
будинком. Комунальні послуги вона не
оплачує, бо не користується будинком.
ЇЙ відомо, що в теперішній час
відповідач проживає в будинку разом з
іншою жінкою.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав, та
пояснив, що речі позивача знаходяться в
будинку в кімнаті розміром 6 кв. м.
Після вселення в будинок відповідачем
були замінені замки на дверях будинку
та калитці. Позивач претендує на
кімнату 1-2 за планом. Старший син
проживав у чоловіка, а молодший син
проживав разом з позивачем. Відповідач
виділив позивачу з неповнолітньою
дитиною кімнату 1-3, а старший син
проживає в кімнаті 1-4, яка значно більше
за розміром. Просив задовольнити
позову у повному обсзяі.

Відповідач в судовому засіданні проти
задоволення позовних вимог
заперечував та пояснив, що до будинку
АДРЕСА_1 вселилась його колишня
дружина. З'явилась вона без речей та з
неповнолітньою дитиною, їй видали
ключі від кімнати № 1-3. Потім позивач
перевезла речі, та після цього 3 місяці
не з'являлась. В цей час він
зареєстрував шлюб та проживає з іншою
жінкою та її дитиною в будинку.
Кімнату, на яку претендує позивачка з
сином, він виділити їй не може , бо в
ній мешкають його син та дочка його
дружини. Коли він поїхав до родичів,
позивач почала проживати в будинку.
Замки на будинку він не міняв. Ванної
кімнати та туалету в будинку немає. При
виділенні кімнати більшого розміру
будуть порушені права дітей , його сина
та дочки його теперішньої дружини, які
проживають в цій кімнаті разом.

Представник відповідача ОСОБА_7 в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог та пояснив,
що факт вселення був, відповідач
виділив кімнату та надав ключі
позивачу. Ванної кімнати та туалету в
будинку не має. Додаткових замків
відповідач в будинку не встановлював.
Позивач в виділеній кімнаті до
теперішнього часу не проживає, та не
мала наміру проживати в будинку.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 пояснила, що власником будинку є
відповідач. Їй було відомо, що будинок
перелаштовують, до будинку проводили
воду, газову піч перенесли до іншої
кімнати, зробили прибудову. В будинку
була останній раз 3 роки назад, до
розірвання шлюбу між сторонами. В
теперішній час не знає чи є в будинку
ванна та туалет.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 пояснила, що позивач вселилась
до будинку, перевезла речі, ліжко. Після
цього бачила позивача лише один раз.
Пояснила, що туалет знаходиться на
вулиці. Доповнила, що складали акт про
не проживання, із речей позивача був
вузол з речами та ліжко. В теперішній
час відповідач уклав шлюб з іншою
жінкою. Вважає, що в будинку не може
проживати дві сім»ї разом. Старший син
відповідача спить в одній кімнаті з
дочкою його теперішньої дружини, а в
кімнаті, яку виділили позивачці стоїть
ліжко біля стіни та вузли. Позивачка в
ній не проживає. Не може сказати чи є в
будинку ванна та туалет. З приводу
заміни замків на будинку та калитці,
позивачка до неї не зверталась.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_10 пояснила, що 01.04.2013 року була
присутня при вселенні позивачки в
будинок. Позивачці було виділено
кімнату для проживання , вручено ключі .
Відповідач уклав шлюб вдруге, живе з
жінкою та її донькою в будинку. З 01.04.2013
року ОСОБА_1 до будинку не вселялась, а
10.06.2013 року позивач перевезла до
будинку ліжко та вузли з речами.
Пояснила, що будинок не великий, кухня
прохідна, туалет знаходиться на вулиці.
Діти навчаються добре. Молодший син
відповідача часто буває у батька. Коли
ОСОБА_1 вручили ключі від будинку її не
влаштовувала виділена їй кімната в
будинку. Речі свої вона не заносили в
будинок, а привезли їх через три місяці.
У грудні 2013 року була в їх будинку,
двері кімнат були напіввідкриті,
туалет у них знаходиться на вулиці.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_11 пояснила, що після звернення
відповідача в службу, будинок
проінспектували та склали акти з місця
проживання обох сімей. Було
встановлено, що різностатеві діти син
відповідача ОСОБА_6 та дочка його
дружини ОСОБА_13 , різнополі підлітки
проживають в одній кімнаті. Туалету,
ванної кімнати в будинку не має, є
кладжова кімната. Будинок
трикімнатний, одна кімната була
напівпорожня , в ній були якісь речі
позивача, але кімната була не жила.
Позивач проживала в однокімнатній
квартирі своєї матері разом з сином. В
будинку 3 кімнати , одна з яких закрита,
пояснила, що в цій кімнаті буде
проживати позивачка ОСОБА_1 разом з
сином.Кімната напівпорожня, є якісь
речі, але кімната нежила. Вважає, що
погіршаться умови проживання в
будинку, якщо в кімнату вселиться ще
позивачка з сином. В акті засвідчила
про те, що бачила.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_19 пояснив, що йому було відомо, що
позивач зверталась з заявою про те, що
відповідач не виконує рішення суду.
Позивача вселили до будинку разом з
неповнолітньою дитиною. Чи змінено в
будинку замки він не перевіряв.

Суд, заслухавши сторони, свідків,
дослідивши письмові докази по справі,
вважає що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно із ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. Згідно ч.ч. 3,4 цієї статті,
члени сім'ї власника будинку (квартири)
зобов'язані дбайливо ставитися до
жилого будинку (квартири). Повнолітні
члени сім'ї власника зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню будинку
(квартири) і прибудинкової території та
проведенню ремонту. Спори між
власником та членами його сім'ї про
розмір участі в витратах вирішуються в
судовому порядку. До членів сім'ї
власника будинку (квартири) належать
особи, зазначені в частині другій
статті 64 цього Кодексу. Припинення
сімейних відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє їх права
користування займаним приміщенням. У
разі відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 405 ЦК України встановлено,
що члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Судом встановлено, що відповідно до
договору дарування житлового будинку
від 17 жовтня 2001 року, ОСОБА_14 та ОСОБА_1
подарували, а ОСОБА_4 прийняв у дар
житловий будинок з дворовими
побудовами, що знаходиться у АДРЕСА_1
(а.с.4).

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 12 березня 2012
року, яке було залишено без змін
ухвалою Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 грудня 2012
року, ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вселили в будинок,
розташований за адресою АДРЕСА_1
(а.с.6-10).

Відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьком вказано - ОСОБА_4, а матір'ю -
ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком вказано - ОСОБА_4, а матір'ю -
ОСОБА_1 (а.с.12).

Згідно з довідкою голови вуличного
комітету від 20.10.2013 року, ОСОБА_4 та
ОСОБА_17 проживають за адресою АДРЕСА_1
разом з дітьми ОСОБА_1, та ОСОБА_13(а.с.31).

Актом обстеження умов проживання від
14.06.2013 року встановлено, що за адресою
АДРЕСА_1, складається з трьох кімнат.
Житло впорядковано (є опалення газове,
водопровід, каналізація). Житло
ремонтується (а.с.32).

Актом від 13 червня 2013 року встановлено,
що відповідно до плану -
домобудівництва, будинок має 3 кімнати.
В кімнаті № 1-2 житловою площею 17,10 кв. м.
мешкає ОСОБА_4 та його цивільна дружина
ОСОБА_17 В кімнаті № 1-4 житлова площа
якої 16.90 кв. м. мешкають різностатеві
ОСОБА_6 та ОСОБА_13, які не кровними
родичами. Житлова кімната № 1-3 житловою
площею 7,8 кв.м. була виділена ОСОБА_1 для
проживання з 01.04.2013 року. Кімната № 1-1
загальною площею 8,10 кв.м. є кухнею
загального користування (а.с.33).

Згідно з свідоцтвом про народження
ОСОБА_13, народилась ІНФОРМАЦІЯ_6,
батьком якої вказано - ОСОБА_18, а матір'ю
- ОСОБА_17 (а.с.34).

Відповідно до свідоцтва про шлюб,
ОСОБА_4 та ОСОБА_17, 17 серпня 2013 року
зареєстрували шлюб, про що складено
відповідний актовий запис № 316 (а.с.35).

Таким чином, при вирішенні питання про
встановлення порядку користування
жилим приміщенням, враховуючи, що в
будинку постійно мешкає відповідач з
дружиною ОСОБА_17 та дітьми, та беручи до
уваги, що позивач фактично не мешкала в
будинку, суд вважає за необхідне
виділити в користування ОСОБА_1 кімнату
№ 1-3 площею 7,8 кв.м. в житловому будинку
АДРЕСА_1 в місті Лисичанську, у
загальному користуванні залишити
коридор № І і ІІ, підсобне приміщення №
1-5, кухню № 1-1.

На підставі викладеного та ст.ст. 150,152
ЖК УССР, ст. 405 ЦК України, керуючись ст.
ст.10, 11, 60,88, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
встановлення порядку користування
будинком задовольнити частково.

Виділити в користування ОСОБА_1 кімнату
1-3 площею 7,8 кв.м. в житловому будинку
АДРЕСА_1 в місті Лисичанську.

У загальному користуванні залишити в
житловому будинку АДРЕСА_1 в м.
Лисичанську коридор № І і ІІ, підсобне
приміщення № 1-5, кухню № 1-1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, на
користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 114
грн. 70 коп., витрати на юридичні послуги
в сумі 100 грн., а всього 214 (двісті
чотирнадцять) грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Лисичанський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а для осіб, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні - протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано, або у
разі подання апеляційної скарги - після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо рішення не скасоване.

Суддя:
Л.Б. Чернобривко