АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/521/2014
Головуючий в І інстанції Зуб І.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 01 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Фурман Т.Г. Чиркової К.Г.При
секретарі:Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» на рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 23 грудня 2013 року в справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, товариства з обмеженою
відповідальністю «ДніпроНафтаСервіс»,
ОСОБА_8, третя особа: ОСОБА_9 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»,
звернулося до суду зі вказаним вище
позовом, зазначаючи, що 23 вересня 2009
року між банком та ОСОБА_9 укладено
кредитний договір.

В забезпечення виконання зобов'язань
по кредитному договору ОСОБА_9 за
договором застави від 23.09.2009 р. передав
банку в заставу автомобіль марки Kia
Magentis, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_2,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

За рішенням Суворовського районного
суду м. Херсона від 20 січня 2011 року, яке
набрало чинності, право власності на
автомобіль марки Kia Magentis, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 перейшло до
ОСОБА_6, яка зняла транспортний засіб з
реєстрації та без згоди
заставодержателя (банку) продала. Новий
власник автомобіля - ОСОБА_7.

Посилаючись на те, що продаж
заставленого майна без згоди
заставодержателя порушує вимоги ст. 17
Закону України „Про заставу", що в свою
чергу, суперечить ч. 1 ст. 203 ЦК України, у
відповідності до якої зміст правочину
не може суперечити актам цивільного
законодавства, позивач, уточнивши
позовні вимоги, просив визнати
недійсним договір купівлі-продажу
автомобіля марки КІА Magentis, 2006 року
випуску, кузов НОМЕР_2, укладений між
ОСОБА_8, діючим від імені ОСОБА_6, та
ОСОБА_7 29 липня 2011 року.

Рішенням Суворовського районного
суду м. Херсона від 23 грудня 2013 року в
задоволенні позовних вимогах
відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль» просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити заявлені позовні вимоги,
пославшись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Письмові заперечення на
апеляційну скаргу до апеляційного суду
не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду, в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що 23 вересня 2009 року
між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є позивач, та
ОСОБА_9 був укладений договір застави
транспортного засобу № 12/04-02/38, за
умовами якого ОСОБА_9 в забезпечення
виконання своїх зобов'язань за
кредитним договором № 010/04-02/2371-2 від
23.09.2009 р., укладеного в рамках
Генеральної кредитної угоди № 010/04-02/2371
від 12 вересня 2008 року , передав в
заставу банку належний йому на праві
власності автомобіль марки Kia Magentis, 2006
року випуску, кузов НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1./ а.с.6-9/.

Пунктом 5.9 договору передбачено, що
відчуження будь-яким чином заставного
майна може відбуватися лише за
письмовою згодою заставодержателя.

ОСОБА_6, яка на той час перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, надала
письмову згоду на укладення останнім
договору заставу, вказавши при цьому,
що цей правочин відповідає інтересам
їхньої сім'ї, погодившись з тим, щоб
умови договору застави спірного
транспортного засобу (у тому числі і
сума договору) визначилися її
чоловіком самостійно /а.с.89/.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 20 січня 2011 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 10 травня 2011 року, яке було ухвалено
в цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_9 про розірвання шлюбу, поділ
спільно набутого майна та стягнення
компенсації, вказаний вище автомобіль
виділено у власність ОСОБА_6 із
зобов'язанням останньої виплатити
несплачену суму кредиту 3 646,86 дол. США
за кредитним договором №014/12/862 від 15
травня 2006 року /а.с.14-16,17-19/.

02 червня 2011 року ОСОБА_6 у повному
обсязі погасила заборгованість за
кредитним договором №014/12/862, у зв'язку з
чим банк надав дозвіл на зняття
заставного автомобіля з реєстрації та
його подальше переоформлення на ОСОБА_6
на підставі рішення суду, про що
надіслав відповідний лист до УДАІ УМВС
України в Херсонській області /а.с.87,88/.

Згідно інформації, наданої управлінням
Державтоінспекції УМВС України в
Херсонській області, 14 червня 2011 року
вказаний вище транспортний засіб було
переоформлено на ОСОБА_6Є та знято з
обліку для реалізації. /а.с.74,77/.

В той же день ОСОБА_6 видала нотаріально
посвідчену довіреність, якою
уповноважила ОСОБА_11 та ще двох
фізичних осіб кожного окремо діяти в її
інтересах (продати, обміняти, здати в
оренду, укласти договір позички, зняти
з обліку в органах ДАІ, поставити на
облік, керувати) належним їй на праві
власності автомобілем марки Kia Magentis, 2006
року випуску, кузов НОМЕР_2 /а.с.116/.

16 червня 2011 року ОСОБА_11, діючий від
імені ОСОБА_6, передав свої
повноваження, як представника
останньої, певному колу фізичних осіб,
в тому числі ОСОБА_8 /а.с.117./

29 липня 2011 року ТОВ
«ДніпроНафтаСервіс», ОСОБА_8 та ОСОБА_7
уклали договір комісії № 245, предметом
якого є надання послуг та консультацій,
перепродажної підготовки та
оформлення довідки-рахунку на спірний
автомобіль /а.с.121/.

У вказаному договорі ОСОБА_8,
виступаючий від імені продавця, та
ОСОБА_7 як покупець погодили, в тому
числі, умови, за яких відбувається
купівля-продаж автомобіля марки Kia
Magentis.

На підставі укладеного договору
комісії того ж дня ТОВ
«ДніпроНафтаСервіс» видало ОСОБА_7
довідку-рахунок, на підставі якої
органами Державтоінспекції було
здійснено реєстрацію спірного
транспортного засобу за вказаною
фізичною особою /а.с.99/.

Вищенаведене свідчить про те, що 29
липня 2011 року ОСОБА_8, який діяв на
підставі довіреності від імені ОСОБА_6,
та ОСОБА_7 уклали договір
купівлі-продажу автомобіля марки Kia
Magentis, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_2,
оформлення якого відбулося у
відповідності до Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
N 1388 від 07 вересня 1998 року, та Інструкції
про проведення державної реєстрації,
перереєстрації та обліку транспортних
засобів, оформлення і видачі
реєстраційних документів, номерних
знаків на них та здійснення перевірок
реєстраційно-екзаменаційних
підрозділів, затвердженого Наказом
Міністерства внутрішніх справ України
N 335 від 10 квітня 2002 року.

Згідно інформації, наданої ХФ ДП
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України на запит апеляційного
суду Херсонської області, запис про
накладення обтяження на автомобіль
марки Kia Magentis, 2006 року випуску, кузов
НОМЕР_2, у вигляді заборони на
відчуження вказаного транспортного
засобу без згоди заставодержателя,
яким є позивач у даному спорі, був
внесений 24 вересня 2009 року на підставі
договору застави № 12/04-02/38 і є чинним по
теперішній час.

За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст.
203 цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Тобто вимога про визнання оспорюваного
правочину недійсним може бути заявлена
як однією зі сторін правочину, так і
іншою заінтересованою особою, права та
законні інтереси якої порушено
вчиненням правочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 586 ЦК України
заставодавець має право відчужувати
предмет застави, передавати його в
користування іншій особі або іншим
чином розпоряджатися ним лише за
згодою заставодержателя, якщо інше не
встановлено договором.

Аналогічна за змістом норма міститься
в ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу».

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 12
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
взаємні права та обов'язки за
правочином, на підставі якого виникло
обтяження, виникають у відносинах між
обтяжувачем і боржником з моменту
набрання чинності цим правочином, якщо
інше не встановлено законом.
Реєстрація обтяження надає
відповідному обтяженню чинності у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом.

За положеннями ст. 9 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» предмет
обтяження, право власності на який
належить боржнику, може бути
відчужений останнім, якщо інше не
встановлено законом або договором.
Якщо законом або договором передбачена
згода обтяжувача на відчуження
боржником рухомого майна, яке є
предметом обтяження, така згода не
вимагається в разі переходу права
власності на рухоме майно в порядку
спадкування, правонаступництва або
виділення частки у спільному майні.

Таким чином, закон прямо покладає на
заставодавця обов'язок запитати згоду
заставодержателя на відчуження
обтяженого майна; цей обов'язок
презюмується і йому кореспондує право
заставодержателя на захист шляхом
визнання правочину недійсним у разі
відчуження майна без його згоди.

Проте, усупереч указаним положенням
матеріального права й умовам договору
застави ОСОБА_6, яка після
переоформлення на себе права власності
на спірний автомобіль набула статусу
заставодержателя, і від імені якої на
підставі довіреності діяв ОСОБА_8,
відчужила майно, яке перебувало в
заставі банку й обтяження якого на час
відчуження було зареєстровано
відповідно до закону, не повідомивши
про це заставодержателя та не
отримавши його згоди.

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що позивач довів
у встановленому законом порядку той
факт, що договір купівлі-продажу
спірного автомобіля від 29 липня 2011 року
не відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки ОСОБА_6 не мала
права віджувати вказаний транспортний
засіб без згоди банку, і є таким, що
порушує права останнього, як
заставодержателя, які підлягають
відновленню в обраний позивачем
спосіб, у зв'язку з чим рішення суду
першої інстанції слід скасувати та
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» задовольнити.

Рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 23 грудня 2013 року
скасувати і ухвалити нове.

Визнати договір купівлі-продажу
автомобіля марки КІА Magentis, 2006 року
випуску, кузов НОМЕР_2, укладений між
ОСОБА_8, діючим від імені ОСОБА_6, та
ОСОБА_7 29 липня 2011 року -недійсним.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: