Єдиний унікальний номер 219/1269/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1699/2014
Апеляційний суд Донецької області
головуючого судді Краснощокової Н.С.
суддів Могутової Н.Г.,
секретарі Папченко М.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 27 серпня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та відшкодування
ОСОБА_2 звернулась до
апеляційного суду із апеляційною
скаргою на заочне рішення
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 27 серпня 2013 року,
яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені
частково: зобов'язано ОСОБА_2 усунути
перешкоди ОСОБА_3 у користуванні
земельною ділянкою, розташованою
АДРЕСА_1, зобов'язано ОСОБА_2 за власні
кошти демонтувати капітальну будівлю
та перенести огорожу у вигляді
металевої сітки на межу, які фактично
розташовані на земельній ділянці
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 згідно
плану меж земельної ділянки за
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №3798433,
позначених зі сторони від літери А до
ОСОБА_2 просить скасувати
вказане заочне рішення суду, оскільки
рішення ухвалено з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
та закрити провадження по справі. В
апеляційній скарзі зазначає, що акт про
встановлення меж земельної ділянки в
натурі від 18.11.2010 р. нею та начальником
відділу Держкомзему в Артемівському
районі не підписувався та не
затверджувався, крім того, державний
акт серії ЯИ №379843 на право власності на
земельну ділянку у відношенні ОСОБА_3
оформлений з порушенням норм діючого
законодавства. Відповідно до державних
актів на право власності на земельну
ділянку серії ЯГ №737639, 737640 від 16.08.2007
року відповідач є власником двох
земельних ділянок. Щодо порушення
судом процесуального права, то
посилання суду на належне повідомлення
відповідача про час та місце розгляду
справи не відповідає дійсності,
оскільки вона знаходилась у м. Києві.

В судовому засіданні відповідач
та її представник доводи апеляційної
скарги підтримали.

Позивач заперечував проти
задоволення апеляційної скарги, просив
залишити рішення суду без змін.

Суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги, виходив
з наступного.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_3 є
власником земельної ділянки площею 0,4860
га, що розташована на АДРЕСА_1.

Актом встановлення меж земельної
ділянки в натурі з узгодженням
суміжних землекористувачів від 18.11.2010
року визначено, що межі земельної
ділянки АДРЕСА_1 площею 0,4860 га, яка
передається ОСОБА_3 в натурі (на
місцевості) на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯИ №379843 для ведення
особистого селянського господарства в
межах території Красненської
сільської ради, закріплена в натурі
ділянка має суміжності: від Б до В -
земельна ділянка ОСОБА_4, від Г до А -
земельна ділянка ОСОБА_3 Претензії по
встановленню меж на існуючу земельну
ділянку після її обстеження в натурі
збоку суміжних землевласників та
землекористувачів заявлено зі сторони
ОСОБА_4 Межа між ділянками АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 не встановлена. Перешкодою є
капітальна будівля, яка знаходиться на
ділянці АДРЕСА_2, через це закріпити кут
повороту меж земельної ділянки межовим
знаком є неможливим.

Згідно інформації інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області від 01.06.2010
р. №1с/0413 на ім'я ОСОБА_3 вбачається, що
ОСОБА_2 виконує будівельні роботи з
будівництва гаражу на присадибній
ділянці у АДРЕСА_2 без погодженої
проектної документації, чим порушено
вимоги ст. 23 ЗУ «Про планування і
забудову території» та ст.27 ЗУ «Про
архітектурну діяльність», Інспекцією
надано припис від 14.05.2010 року про
усунення порушень, будівельні роботи
призупинені.

Згідно інформації інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області від 13.09.2012
р. №1с/0840 на ім'я ОСОБА_3 вбачається, що
ОСОБА_2 виконала будівництво
господарських будівель (сарай, гараж)
на присадибній ділянці у АДРЕСА_2 без
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт, що є порушенням ст.34
ЗУ «Про регулювання містобудівної
діяльності». ОСОБА_2 вчинила
правопорушення, передбачене ч.5 ст. 96
КУпАП України та притягнута до
адміністративної відповідальності.
Інспекцією надано припис від 05.09.2012 р.
про усунення порушень.

Актом від 05.11.2012 року обстеження
земельної ділянки АДРЕСА_1 на території
Красненської сільської ради
Артемівського району виявлено, що
перешкодою для встановлення меж між
ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 є
капітальна будівля, яка збудована
ОСОБА_2, землевласником ділянки
АДРЕСА_2. Площа на земельній ділянці
ОСОБА_3, яка зайнята будівлею,
відмосткою будівлі ОСОБА_2 складає
близько 20,0 кв.м. Також зі сторони
землекористування ОСОБА_2 встановлена
огорожа у вигляді металевої сітки, яка
фактично розташована на земельній
ділянці ОСОБА_3 і відокремлює частину
його земельної ділянки орієнтовною
площею 110 кв.м. на користь ОСОБА_2

Згідно листа №0453/03 від 25.06.2013 року
відділ Держземагенства в
Артемівському районі Донецької
області повідомляє, що згідно Реєстру
других примірників державних актів,
станом на 01.01.2013 р. земельна ділянка у
АДРЕСА_2 рахується за ОСОБА_2

Згідно листа №0386/03 від 04.06.2013 року
відділ Держземагенства в
Артемівському районі Донецької
області повідомляє, що згідно Реєстру
других примірників державних актів,
станом на 01.01.2013 р. ОСОБА_3 видавався
державний акт на право власності на
земельну ділянку на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
04.10.200 №4725 загальною площею 0,4860 га для
ведення особистого селянського
господарства, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

15 лютого 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до Артемівського міськрайонного суду

Донецької області з позовом до ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою.

Заочним рішенням Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 серпня 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволені частково у зв'язку з
тим, що факт порушення з боку
відповідача ОСОБА_2 земельного
законодавства та будівельних норм при
самовільному будівництві, а також
самовільному встановленні паркану на
земельній ділянці позивача
підтверджені та є підставою для
задоволення частини вимог, а саме
усунення перешкод ОСОБА_3 з боку ОСОБА_2
у користуванні земельною ділянкою,
площею 0,4860 га, що розташована АДРЕСА_1 у
с. Берхівка Красненської сільської
ради Артемівського району Донецької
області, зобов'язавши ОСОБА_2 за власні
кошти демонтувати капітальну будівлю
та перенести огорожу у вигляді
металевої сітки на межу, які фактично
розташовані на земельній ділянці по
АДРЕСА_1 у с. Берхівка Артемівського
району, що належить позивачу згідно
плану меж земельної ділянки за
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №3798433,
позначених зі сторони від літери А до
літери Б., а також зобов'язати ОСОБА_2 не
перешкоджати встановленню межового
знаку між земельними ділянками АДРЕСА_1
та АДРЕСА_2. В частині задоволення
позовних вимог щодо зобов'язання
відповідача проведення рекультивації
забруднених відходами будівельних
матеріалів та іншим сміттям ділянок та
відновлення знищеного під час
будівництва паркану слід відмовити,
оскільки вони заявлені передчасно.
Крім того, позивачем не надано
достатніх доказів щодо вартості
рекультиваційних робіт та знищеного
відповідачем паркану під час
будівництва. В частині стягнення з
відповідача моральної шкоди в сумі 5 000
грн. позовні вимоги задоволені
частково, з урахуванням тривалості
душевних страждань, які зазнав позивач
у зв'язку з пошкодженням майна, судом
стягнуто в рахунок відшкодування
моральної шкоди 1 000 грн.

23 грудня 2013 року ОСОБА_2 подала до
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області заяву про перегляд
заочного рішення.

Ухвалою Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 13 січня 2014
року заяву про перегляд заочного
рішення Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 27 серпня 2013
року у цивільній справі №2/7219/968/13 за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою та відшкодування моральної
шкоди залишено без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення позивача, відповідача та
його представника, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
наведені у скарзі доводи, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно ст. 152 ч.2 Земельного
Кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Частиною 3 ст. 152 Земельного Кодексу
України захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: а) визнання прав;
б) відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; в) визнання угоди
недійсною; г) визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування; ґ)
відшкодування заподіяних збитків; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Суд першої інстанції,
задовольняючи частково позовні вимоги,
прийшов до висновку, що факт порушення
з боку відповідача ОСОБА_2 земельного
законодавства та будівельних норм при
самовільному будівництві, а також
самовільному встановленні паркану на
земельній ділянці позивача
підтверджені та є підставою для
задоволення частини вимог, а саме
усунення перешкод ОСОБА_3 з боку ОСОБА_2
у користуванні земельною ділянкою,
площею 0,4860 га, що розташована АДРЕСА_1

Але з таким висновком суду не
можна погодитись.

Апеляційний суд вважає, що судом
першої інстанції неправильно
застосовані норми матеріального права,
а також висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів
справи, після одержання сторонами
державних актів на право власності на
земельні ділянки, межі земельних
ділянок в натурі з узгодженням
суміжних землекористувачів не були
визначені.

Так, актом встановлення меж
земельної ділянки в натурі з
узгодженням суміжних
землекористувачів від 18.11.2010 року
визначено, що межі земельної ділянки
АДРЕСА_1 площею 0,4860 га, яка передається
ОСОБА_3 в натурі (на місцевості) на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№379843 для ведення особистого
селянського господарства в межах
території Красненської сільської ради,
закріплена в натурі ділянка має
суміжності: від Б до В - земельна
ділянка ОСОБА_4, від Г до А - земельна
ділянка ОСОБА_3 Претензії по
встановленню меж на існуючу земельну
ділянку після її обстеження в натурі
збоку суміжних землевласників та
землекористувачів заявлено зі сторони
ОСОБА_4 Межа між ділянками АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 не встановлена. Перешкодою є
капітальна будівля, яка знаходиться на
ділянці АДРЕСА_2, через це закріпити кут
повороту меж земельної ділянки межовим
знаком є неможливим.

Таким чином, між земельними
ділянками сторін відсутня встановлена
у законному порядку межа.

За таких обставин відсутні
підстави вважати, що ОСОБА_2
перешкоджає ОСОБА_3 у користуванні
земельною ділянкою, розташованою
АДРЕСА_1.

Згідно із статтею 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення по справі,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального права.

Оскільки апеляційним судом
встановлено порушення судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального закону, дана
неправильна оцінка досліджених по
справі доказів, це є достатніми
підставами для задоволення
апеляційної скарги та скасування
судового рішення і ухвалення нового
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
необхідно стягнути судовий збір у
розмірі 121 грн.80 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 Цивільного
процесуального кодексу України,
апеляційний суд ,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Заочне рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 серпня 2013 року скасувати.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою та відшкодування моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 121 грн.80 грн.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржено у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: