Справа №2-о-54/11 Головуючий у суді у 1
інстанції - ГалянНомер провадження
22-ц/788/831/14 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Ільченко О. Ю., Попруги С. В.,

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 10 лютого 2011 року

у справі за заявою Конотопського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Попівської сільської
ради, заінтересована особа: відділ
Держкомзему у Конотопському районі,
про визнання спадщини відумерлою, -

в с т а н
о в и л а:

У січні 2011 року Конотопський
міжрайонний прокурор в інтересах
держави в особі Попівської сільської
ради звернувся до суду з вказаною
заявою, мотивуючи вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, якому
належав земельний пай загальною площею
5,34 га, вартістю 58119 грн. 20 коп., що
знаходиться на території Попівської
сільської ради.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, але у встановлений законом
строк ніхто із спадкоємців не
звернувся до нотаріальних органів за
отриманням свідоцтва про право на
спадщину.

Згідно довідки Конотопської районної
державної нотаріальної контори, після
померлого ОСОБА_3 спадкова справа не
заводилась.

Просив визнати спадщину на земельний
пай загальною площею 5,34 га, вартістю 58119
грн. 20 коп., яка відкрилась після смерті
ОСОБА_3 відумерлою.

Рішенням Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 10 лютого 2011 року заяву
Конотопського міжрайонного прокурора
задоволено.

Визнано спадщину, яка відкрилась після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, на
земельний пай загальною площею 5,34 га,
вартістю 58119 грн. 20 коп., який
знаходиться на території Попівської
сільської ради, відумерлою.

Відумерлу спадщину у вигляді
земельного паю загальною площею 5,34 га,
вартістю 58119 грн. 20 коп. передано
Попівській сільській раді.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати зазначене рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні заяви.

При цьому доводить, що вона з 1990 року
перебувала у фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_3, з яким проживала
по АДРЕСА_1, мала спільний
бюджет та вела спільне домашнє
господарство, що було фактично відомо
Попівській сільській раді. Після
смерті ОСОБА_3 вона займалася його
похованням та несла усі відповідні
витрати.

Вказує, що 08 листопада 2011 року за
рішенням суду її визнано членом сім'ї
померлого та спадкоємцем четвертої
черги за законом після смерті ОСОБА_3

Оскільки інших спадкоємців за законом
не було вона прийняла спадщину за
законом, але в свідоцтво про право на
спадщину до складу спадкового майна, не
було включено земельну ділянку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, які підтримали доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
підстави апеляційної скарги, у межах її
доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Інші особи, які брали участь у розгляді
справи, належним чином повідомлені про
час і місце судового засідання, проте
своїм процесуальним правом на участь у
ньому не скористалися, їх неявка не є
перешкодою для розгляду справи.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина, яка складається із
земельного паю площею 5, 34 га,
спадкоємців після його смерті ні за
законом ні за заповітом немає, після
відкриття спадщини минуло більше року,
а тому наявні підстави, передбачені
ст.1277 ЦК України для визнання спадщини
відумерлою.

Проте, погодитися з такими висновками
суду неможливо, оскільки суд дійшов цих
висновків неповно з'ясувавши всі
обставини справи, без належної оцінки
всіх зібраних по справі доказів, що
призвело до помилкового висновку та
застосування норм матеріального права.

Зазначені порушення, у відповідності
до положень пунктів 1, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК
України є підставою для скасування
оскаржуваного рішення й ухвалення
нового судового рішення про залишення
заяви прокурора без розгляду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1277 ЦК України у
разі відсутності спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою
подається після спливу одного року з
часу відкриття спадщини.

У четверту чергу право на спадкування
за законом мають особи, які проживали
зі спадкодавцем однією сім'єю не менш
як п'ять років до часу відкриття
спадщини (ст.1264 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, якому
належав земельний пай загальною площею
5, 34 га, вартістю 58119 грн. 20 коп., що
знаходиться на території Попівської
сільської ради.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, але у встановлений законом
строк ніхто із спадкоємців не
звернувся до нотаріальних органів за
отриманням свідоцтва про право на
спадщину.

Згідно довідки Конотопської районної
державної нотаріальної контори, після
померлого ОСОБА_3 спадкова справа не
заводилась.

На підставі засад активної ролі суду у
справах окремого провадження (частини
1, 2 ст.235 ЦПК України), суд, який
розглядає справу, з метою всебічного,
повного і об'єктивного з'ясування
обставин справи, може з власної
ініціативи витребувати необхідні
докази.

Суд першої інстанції у порушення
зазначених норм процесуального права
не витребував від заявника докази, що
підтверджують як останнє місце
проживання спадкодавця, так і його
склад сім'ї.

Оскільки сам по собі факт не заведення
спадкової справи не може свідчити про
неможливість спадкування за законом.

В той же час, відповідно до довідки
Попівської сільської ради від 21 серпня
2013 року №1050, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були
зареєстровані та проживали разом в
АДРЕСА_1 з 24 грудня 1990 року і по день
смерті ОСОБА_3, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.29).

Крім того, відповідно до рішення
Конотопського міськрайонного суду від
08 листопада 2011 року, що набрало
законної сили, ОСОБА_2 визнано
спадкоємцем четвертої черги за законом
після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.28).

Отже, за встановлених обставин справи
вбачається спір про право на спадщину
між ОСОБА_2 та Попівською сільською
радою, що у відповідності до положень
ч.6 ст.235 ЦПК України, має наслідком
залишення без розгляду заяви прокурора
про визнання спадщини відумерлою.

Зазначене не позбавляє права прокурора
та Попівську сільську раду звернутися
до суду в порядку позовного
провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.4 ч.1 ст.307, п.п.1, 3,
4 ч.1 ст.309, п.3 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 10 лютого 2011 року у даній справі
скасувати.

Залишити без розгляду заяву
Конотопського міжрайонного прокурора
в інтересах держави в особі Попівської
сільської ради про визнання спадщини
відумерлою.

Ухвала набрала законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -