Провадження № 2/127/1456/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22.04.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді - Антонюка В.В.,

при
секретарі - Загурській Т.Ю.,

з участю: представника відповідача та
третьої особи - Бойко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань в м.
Вінниці цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» в особі філії
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» в м. Вінниці, третя особа
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» про визнання договору поруки
припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до
ПАТ «ОТП Банк» в особі філії ПАТ «ОТП
Банк» в м. Вінниці та ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» про визнання
договору поруки від 04квітня 2008 року №
SR-SMEB02/204/2008/2 припиненим з 08.04.2009 року, з
часу збільшення обсягу
відповідальності поручителя без його
згоди. Позов мотивований тим, що 04.04.2008
року між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_3, укладений кредитний
договір № CМ-SMEB02/204/2008, згідно якого банк
надав останньому кредит в розмірі 200 000
доларів США, поручителем за яким
виступає ОСОБА_2 Позивач зазначає, що
Банком 20.07.2009р. на її адресу направлено
досудову вимогу, а 18.02.2010р., банком
подано позов про дострокове стягнення
заборгованості із неї та ОСОБА_3
Вказаний позов був залишений без
розгляду, оскільки на вимогу
Відповідача не було надано документів.
В позовній заяві позивач зазначає, що в
липні 2013р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
подав позов до ОСОБА_3 та поручителів
про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором,
мотивуючи тим, що придбав право вимоги
у ПАТ «ОТП Банк». Не погодившись із
даним позовом, позивач звернулась до
суду за захистом своїх прав та
зазначає, що 08.04.2009р. між Банком та
ОСОБА_3 було підписано додаткову угоду
до кредитного договору, згідно якої в
період з 08.07.2009р. по 03.04.2023р. за
користування кредитом встановлюється
відсоткова ставка в розмірі 5,23%+FIDR.
Жодних додаткових договорів до
договору поруки, вона не підписувала,
таким чином Банк в односторонньому
порядку без погодження з поручителем
збільшив відсоткову ставку за
кредитом. Також пред'явивши позов в
лютому 2010 року Банк скористався своїм
правом на дострокове стягнення
заборгованості, а тому строк позовної
давності повинен обчислюватись
виходячи з вимог статті 559 ЦУПК України.
У разі, якщо строк не встановлено,
порука припиняється , якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явив вимоги до
поручителя. За викладених обставин
просить суд визнати припиненим договір
поруки від 04.04.2008р. №SR-SMEB02/204/2008/2 з
08.04.2009року, тобто з часу збільшення
обсягу відповідальності поручителя
без його згоди.

Ухвалою від 05.02.2014 року за клопотанням
позивача, позовні вимоги ОСОБА_2 в
частині вимог до ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» про визнання договору поруки
недійсним - залишено без розгляду.

Ухвалою від 28.03.2014 року ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» залучено до участі
у справі як третю особу, яка не заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору
на стороні відповідача.

В судове засідання представник
позивача ОСОБА_4 не з»явився, надав
письмову заяву в якій просив справу
розглянути в його відсутності, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі та
просив їх задоволити.

Представник відповідача та
третьої особи Бойко Л.В., заперечила
щодо задоволення позовних вимог в
повному обсязі, обґрунтувавши свої
заперечення в письмовому вигляді, які
долучила до матеріалів справи. А також
наполягала на застосуванні строку
позовної давності, що є підставою для
відмови у позові.

З»ясувавши позиції сторін,
дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Фактичним обставинам у справі
відповідають правовідносини, що
врегульовані нормами Книги п'ятої,
загальними положеннями про
зобов'язання ЦК України, зокрема, щодо
договірних зобов'язань та правочинів
із забезпечення виконання зобов'язань.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст. 599 ЦК
України).

Статтею 559 ЦК України передбачено, що
порука припиняється, зокрема, з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також після закінчення
строку, встановленого у договорі
поруки. Якщо строк у договорі поруки не
встановлений, порука припиняється за
відсутності звернення кредитора з
вимогою до поручителя протягом шести
місяців з дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
зазначено, що відповідно до ч. 4 ст.559 ЦК
України порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд
має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору. Отже, якщо кредитним
договором не визначено інші умови
виконання основного зобов'язання, то у
разі неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за цим
договором строк пред'явлення
кредитором до поручителя вимоги про
повернення отриманих у кредит коштів
має обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення / вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Судом достовірно встановлено, що 04
квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк»
(правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк») та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір № CМ-SMEB02/204/2008. На забезпечення
виконання зобов'язань за вказаним
кредитним договором між Банком та
ОСОБА_2 укладений договір поруки.

Із договору поруки від 04.04.2008р.
№SR-SMEB02/204/2008, а саме п. 2.1, 2.2 вбачається,
що порукою забезпечуються вимоги
Кредитора щодо сплати Боржником
кожного із всіх його зобов'язань за
кредитним договором у такому розмірі, у
такій валюті, у такий строк і в такому
порядку, як встановлено в Кредитному
договорі. Божник зобов'язаний
повернути кредитору суму отриманих
кредитних коштів не пізніше 03.04.2023р..
Порукою забезпечені Боргові
зобов'язання в разі зміни їх суми,
відповідно до п. 2.1 цього Договору.

В данному випадку в кредитному
договорі строк виконання основного
зобов'язання чітко визначений - дата
остаточного повернення кредиту
03квітня 2023 року. Даний строк
встановлений також і договором поруки.
Також п. 4.2 договору поруки визначає, що
відповідальність поручителя
припиняється лише після виконання
боргових зобов'язань в повному обсязі.

Судом також встановлено, що рішенням
Апеляційного суду Вінницької області
від 20.01.2014р. по справі №127/15421/13-ц
задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про
солідарне стягнення заборгованості за
кредитним договором та договорами
поруки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК
України до відносин за
кредитним договором застосовуються
загальні положення з правочину позики,
якщо інше не встановлено із цивільних
правовідносин кредиту або не випливає
із суті конкретного кредитного
договору. Водночас ч. 2 ст. 1050 ЦК України
визначає, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього
Кодексу.

Банк скористався своїм правом на
звернення до суду за захистом своїх
прав, повідомивши про це поручителя.

Із даним позовом ОСОБА_2 звернулась до
суду 22.10.2013 року.

В судовому засіданні судом було
встановлено і не заперечувалось
сторонами, що 20.07.2009 року на адресу
позивача банком було направлено
досудову вимогу, 18.02.2010 року, банком
подано позов про дострокове стягнення
заборгованості із ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
тобто про зміну відсоткової ставки по
кредитному договору, позивачу стало
відомо ще в 2009 році.

Згідно положень ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Нормою ст. 257 ЦК України визначено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності
визначається за правилами ст. 261 ЦК
України, згідно положень якої строк
позовної давності починає спливати з
моменту, коли особа дізналася або могла
дізнатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

У відповідності до положень ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі , зробленою до
винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Ні позивачем, ні її представником
клопотання про продовження строку
позовної давності не заявлялось, крім
того, ними не доведено поважності
причин пропуску загальних строків
позовної давності.

Враховуючи викладене, суд не знаходить
підстав для задоволення позову ОСОБА_2.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 526, 559,1050, 1054 ЦК України, Постановою
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», ст.ст.10, 11,60, 208, 209, 212-215,
218, 256, 257, 261, 267 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» в особі філії Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» в м.
Вінниці, третя особа Товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» про визнання
договору поруки припиненим - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя: