Справа № 732/525/14
Провадження № 2/732/168/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"22" квітня 2014 р.
м.
Городня

Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі :

головуючого судді Березовського О.Д.,

при секретарі Дударенко Ю.П.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Городня
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Пекурівської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області про визнання права власності
на будинок в порядку спадкування, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - приватний нотаріус
Городнянського районного
нотаріального округу Чернігівської
області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною
заявою до Пекурівської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області та просить визнати за нею,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться за адресою :
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на її частку та на
спадщину, яку вона прийняла, але не
оформила у нотаріуса : після смерті
чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
року, та по заповіту після смерті
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Ухвалою судді від 21 березня 2014 року
відкрито провадження у зазначеній
справі.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
уточнила заявлені нею позовні вимоги
та просила суд визнати за нею право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться
за адресою : АДРЕСА_1, зазначені в
технічному паспорті під літерами : А-1
житловий будинок, з а-1 прибудовою,
загальною площею 54,1 кв.м., у т.ч.
житловою площею 26,1 кв.м., Б-1 сарай, В-1
сарай, в-1 сарай, в1-1 погріб, Г-1
пригребиця, погріб, 1. ворота з хвірткою,
2. огорожа суцільна, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в
м. Городня, Чернігівської області, про
що надала до суду письмову заяву про
уточнення позовних вимог від 16.04.2014
року ( а.с. 62 ). Підтримала у повному
обсязі уточнені позовні вимоги та
просила суд їх задовольнити.
Підтвердила обставини, викладені нею в
позовній заяві.

Представник відповідача - Пекурівської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи
відповідач був повідомлений належним
чином. Секретар Пекурівської сільської
ради Городнянського району
Чернігівської області П’ятковська Н.В.
надала до суду письмові заяви від 02.04.2014
року та від 09.04.2014 року з проханням
розглянути справу без участі
представника сільської ради, щодо
задоволення позовної заяви ОСОБА_1
сільська рада не заперечує ( а.с. 46, 54 ).

Третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - приватний нотаріус
Городнянського районного
нотаріального округу Чернігівської
області ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилась, про дату, час та місце
судового розгляду справи остання
повідомлялась належним чином. У
супровідному листі від 28.03.2014 року №
273/01-16 приватний нотаріус ОСОБА_2
просить розглянути справу без її
присутності, оскільки її права за цією
позовною заявою не порушуються, та у
зв'язку з службовою зайнятістю ( а.с. 37 ).

Визнання відповідачем позову не
суперечить закону і не порушує права,
свободи і інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174
ЦПК України у разі визнання позову
відповідачем, суд за наявності підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Позов обґрунтовується тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла бабуся
позивачки ОСОБА_3. Після смерті
останньої відкрилась спадщина на 1/3
частину будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, на
який спадкодавець не оформила
свідоцтво про право власності та не
зареєструвала в БТІ, що робить
неможливим оформлення спадщини у
нотаріуса. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер
чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4. Після його
смерті відкрилась спадщина на 1/3
частину будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, на
який спадкодавець не оформив свідоцтво
про право власності та не зареєстрував
в БТІ, що не дало можливості оформити
спадщину у нотаріуса, його спадкоємцям
ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які прийняли
спадщину, оскільки проживали на день
смерті разом з ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_4 року
померла ОСОБА_5. Після її смерті
відкрилась спадщина на 1/3 частину
будинку з надвірними будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1, на який
спадкодавець не оформила свідоцтво про
право власності та не зареєструвала в
БТІ, що не дало можливості оформити
спадщину у нотаріуса. За життя ОСОБА_5
склала заповіт, яким все своє майно
заповіла ОСОБА_3, яке остання прийняла,
оскільки проживала разом зі
спадкодавцем на день смерті, але не
оформила у нотаріуса. Після смерті
ОСОБА_3 позивачка звернулась до
приватного нотаріуса ОСОБА_2 з заявою
про прийняття спадщини, нотаріус
завела спадкову справу № 123. Для
оформлення свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_3 позивачка в судовому порядку
встановила факт родинних відносин з
останньою та отримала відповідне
рішення суду. У приватного нотаріуса
ОСОБА_2 позивачка оформила частину
спадщини, але свідоцтво про право на
спадщину за законом на будинок з
надвірними будівлями нотаріус не може
оформити, оскільки ОСОБА_1 не має
можливості надати правовстановлюючий
документ на будинок.

Суд, дослідивши усі наявні матеріали
справи, встановивши наявність
обставин, якими обґрунтовуються
вимоги, визначившись щодо
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами, а також щодо
правових норм, якими врегульовані ці
правовідносини, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

З досліджених в судовому засіданні
довідок Пекурівської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області від 14.03.2014 року за вих. №№ 133-135
встановлено, що згідно запису в
погосподарській книзі за № 110 станом на
01.07.1990 року ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4
дійсно були зареєстровані та проживали
в АДРЕСА_1, та кожному з них належала 1/3
частина вказаного домоволодіння.
Станом на 1991 рік вказані особи також
були зареєстровані в спірному будинку,
що підтверджується відповідною
довідкою Пекурівської сільської ради
від 14.03.2014 року № 136 ( а.с. 13-16 ).

Також з довідки Пекурівської сільської
ради Городнянського району
Чернігівської області від 02.04.2014 року
за вих. № 156 встановлено, що станом на
15.04.1991 року в будинку за адресою :
АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_5, її син
ОСОБА_4, та її невістка ОСОБА_3 і їм
належало по 1/3 частині жилого будинку,
суспільна група господарства -
колгоспна. В особовому користуванні
господарства перебувала земельна
ділянка в розмірі 0,40 га ( а.с. 47 ).

Зазначені дані підтверджуються і
записами в погосподарській книзі с.
Пекурівка Городнянського району
Чернігівської області, копію яких на
запит суду надано відповідною
сільською радою ( а.с. 48 ).

Дослідженням свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_4
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 67 років в
с. Пекурівка, Городнянського району
Чернігівської області ( а.с. 6 ).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_4
10.12.1994 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_3.
Після укладення шлюбу подружжю
присвоєні прізвища : ОСОБА_3, ОСОБА_3 (
а.с. 10 ).

ОСОБА_4 являється сином ОСОБА_5, що
підтверджується довідкою Державного
архіву Чернігівської області від 28.03.2014
року № К-676, а також довідкою
Пекурівської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області від 09.04.2014 року № 166, та копією
погосподарської книги Пекурівської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області ( а.с. 48, 55, 61 ).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року у
віці 96 років у с. Пекурівка
Городнянського району Чернігівської
області, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_4 ( а.с. 7 ).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт за
яким на випадок своєї смерті все своє
майно, де б воно не знаходилось і з чого
б воно не складалось і взагалі все те,
що їй буде належати на день смерті і на
що вона по закону буде мати право,
заповіла ОСОБА_3, яка мешкає за адресою :
АДРЕСА_1 ( а.с. 11 ).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року у
віці 77 років в м. Городня, Чернігівської
області, що підтверджується свідоцтвом
про смерть сері НОМЕР_5 ( а.с. 5 ).

Довідками Пекурівської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області від 09.04.014 року за вих. №№ 166-167
підтверджено, що на момент смерті
ОСОБА_4 в будинку за адресою : АДРЕСА_1
були зареєстровані та проживали : матір
- ОСОБА_5, дружина - ОСОБА_3. На момент
смерті ОСОБА_5 разом з нею у спірному
будинку була зареєстрована та
проживала її невістка - ОСОБА_3 ( а.с. 55-56
).

Спадкові справи щодо майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 та
щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року
ОСОБА_5 не відкривались, що
підтверджується відповідними
інформаційними довідками зі
Спадкового реєстру ( спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину ) № 37165267 від 15.04.2014
року та № 37204332 від 22.04.2014 року ( а.с. 57-58,
66-67 ).

Виходячи з положень ст. 1268 ЦК
України, ОСОБА_3 вважається такою, що
прийняла спадщину після смерті свого
чоловіка ОСОБА_4 та після смерті ОСОБА_5,
оскільки вона проживала разом з цими
спадкодавцями на час відкриття
спадщини, та до складу спадщини, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_3, також
увійшло право власності на належні
померлим частини спірного
домоволодіння ( по 1/3 частині спірного
домоволодіння належного ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 ).

Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року )
було передбачено, що колгоспний двір
може мати у власності підсобне
господарство на присадибній ділянці
землі, що знаходиться в його
користуванні, жилий будинок,
продуктивну худобу, птицю та дрібний
сільськогосподарський реманент
відповідно до статуту колгоспу. Крім
того, колгоспному дворові належать
передані в його власність членами
двору їх трудові доходи від участі в
громадському господарстві колгоспу
або інше передане ними у власність
двору майно, а також предмети
домашнього вжитку і особистого
користування, придбані на спільні
кошти.

За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в
редакції 1963 року ) розмір частки члена
двору встановлюється виходячи з
рівності часток усіх членів двору,
включаючи неповнолітніх і
непрацездатних.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 6 Постанови «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності» від
22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин,
що виникли до прийняття 15 квітня 1991
року Закону України «Про власність»
застосовується чинне на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року,
мають вирішуватися за нормами, що
регулювали власність цього двору, а
саме : а ) право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, які до
15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні; б ) розмір частки
члена двору визначається виходячи із
рівності часток усіх його членів,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Згідно з довідкою № 977 від 23.12.2013 року,
виданою Городнянським районним
госпрозрахунковим бюро технічної
інвентаризації ( а.с. 12 ), процент
готовності будинку АДРЕСА_1, складає 100
%, будинок побудовано в 1957 році, станом
на 31.12.2012 року право власності на
вказаний житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
не зареєстровано.

Суд бере до уваги особливість
забудови спірного будинку, який було
збудовано в 1957 році в системі
колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004
року N 1952-IV передбачає, що права на
нерухоме майно, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов : якщо реєстрація
прав була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.

Таким чином, враховуючи встановлені
судом обставини, станом до прийняття
15.04.1991 року Закону України «Про
власність», голова колгоспного двору
ОСОБА_5 і його члени, а саме ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 мали право кожний на 1/3 частину
спірного домоволодіння, на праві
спільної сумісної власності.

Підстав вважати домоволодіння, що є
предметом позову, самочинно збудованим
майном суд не вбачає.

Наказ Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 19.03.2013 року, зареєстрований
в Міністерстві юстиції України 15.04.2013
року № 612/23144, передбачає, що документом,
який засвідчує відповідність
закінчених будівництвом до 05.08.1992 року
індивідуальних ( присадибних ) житлових
будинків, господарських будівель і
споруд є технічний паспорт.

З виготовленого Городнянським РГ БТІ
технічного паспорта на житловий
будинок за адресою : АДРЕСА_1
встановлено, що за станом на 10.12.2013 року
відповідно до технічної
характеристики будівель та споруд
зазначено : А-1 житловий будинок з а-1
прибудовою, загальною площею 54,1 кв.м., в
т.ч. житловою площею 26,1 кв.м., Б-1 сарай,
В-1 сарай, в-1 сарай, в1-1 погріб, Г-1
пригребиця, погріб, 1. ворота з хвірткою,
2. огорожа суцільна ( а.с. 19-22 ).

Рішенням Городнянського районного
суду Чернігівської області від 13.01.2014
року та ухвалою цього ж суду від 28.02.2014
року встановлено факт, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, є двоюрідною онукою ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ( а.с. 8-9, 40 ).

Судом в судовому засіданні також
достовірно встановлено, що позивачка
ОСОБА_1 прийняла спадщину ОСОБА_3,
подавши як спадкоємець за законом
відповідно до ст. 1265 ЦК України заяву до
нотаріальної контори і приватним
нотаріусом Городнянського районного
нотаріального округу Чернігівської
області ОСОБА_2 20.11.2013 року було
заведено спадкову справу № 123/2013 щодо
майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року
ОСОБА_3. Позивачка являється єдиним
спадкоємцем за законом, яка прийняла
спадщину померлої ОСОБА_3, та
нотаріусом 12.03.2014 року було видано
ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину
за законом, а саме на земельні ділянки,
які за життя на праві власності
належали ОСОБА_3 ( а.с. 37-44 ).

Враховуючи, що за життя ні ОСОБА_4, ні
ОСОБА_5, ні спадкодавець ОСОБА_3 не
зареєстрували право власності на
вказане нерухоме майно, це
унеможливлює реалізацію позивачкою
своїх спадкових прав через нотаріальну
контору.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов
об'єктивного висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР
( в редакції 1963 року ), ст.ст. 15, 16, 328, 392,
1216-1218, 1220-1223, 1258, 1265, 1268-1270, 1297 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Пекурівської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області про визнання
права власності на будинок в порядку
спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями, розташованими за адресою :
АДРЕСА_1, зазначеними у технічному
паспорті на житловий будинок під
літерами : А-1 житловий будинок, з а-1
прибудовою, загальною площею 54,1 кв.м., у
т.ч. житловою площею 26,1 кв.м., Б-1 сарай,
В-1 сарай, в-1 сарай, в1-1 погріб, Г-1
пригребиця, погріб, 1. ворота з хвірткою,
2. огорожа суцільна, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в
м. Городня, Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10-ти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.Д.Березовський