Справа № 456/3407/13-ц
Провадження № 2/456/146/2014
РІШЕННЯ

іменем України

11 березня 2014 року

Стрийський міськрайонний суд
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бораковського В. М.

при секретарі
Проців І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Стрию цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
приватний нотаріус Стрийського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання права власності на
нерухоме майно, земельну ділянку та
грошові вклади, об'єднану в одне
провадження справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про надання додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, -

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач
ОСОБА_1 покликається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер її батько
ОСОБА_4. Спадкоємцями першої черги за
законом є вона, як дочка спадкодавця, її
брат ОСОБА_2 та її мама ОСОБА_5 як
дружина спадкодавця. До складу
спадщини після смерті ОСОБА_4 входить 1/2
частина будинковолодіння АДРЕСА_1, 1/2
частина земельної ділянки площею 0,0604
га, яка розташована по АДРЕСА_1 та 1/2
частина вкладу у ВАТ «Державний
ощадний банк України» філія Стрийське
відділення №6311 на рахунку НОМЕР_3. Від
своєї частки в спадковому майні після
смерті ОСОБА_4, а саме 1/3 частки, ОСОБА_5
відмовилась на її користь, подавши
заяву в нотаріальну контору.
Відповідач по справі ОСОБА_2 свою
частку спадкового майна після смерті
батька, тобто 1/3 частину спадкового
майна, не прийняв, оскільки він із
спадкодавцем не проживав, заяву про
прийняття спадщини в нотаріальну
контору не подавав. Оскільки інших
спадкоємців першої черги, крім неї,
немає, тому у відповідності до ч.2 ст.1275
та ч.3 ст.1268 ЦК України вона прийняла все
спадкове майно, яке на час смерті
належало її батькові ОСОБА_4 При
зверненні в нотаріальну контору із
заявою про видачу свідоцтва про право
па спадщину за законом після смерті
батька ОСОБА_4, нотаріус видала
свідоцтво про право власності по
закону на 2/3 частки спадкового майна, а
у видачі свідоцтва про право на решту
спадкового майна батька відмовила,
мотивуючи це відсутністю письмової
відмови брата від своєї частки у
спадковому майні після смерті батька
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла її
мама ОСОБА_5, після її смерті відкрилась
спадщина за заповітом, згідно якого все
своє майно мама заповіла їй. На час
смерті її мамі належала 1/2 частина
будинковолодіння по АДРЕСА_1, 1/2 частина
земельної ділянки площею 0.0604 га, яка
розташована по АДРЕСА_1 та 1/2 частина
вкладу у ВАТ «Державний ощадний банк
України» філія Стрийське відділення
№6311 на рахунку НОМЕР_3. Після смерті
матері вона звернулась в нотаріальну
контору із заявою про прийняття
спадщини, однак нотаріус відмовила в
оформленні права на спадкування за
заповітом, мотивуючи свою відмову
відсутністю виділення (визначення)
частки її мами ОСОБА_5 у спільному
майні. Після смерті матері та батька
спадщину вона прийняла, оскільки на
момент смерті спадкодавців постійно
проживала із ними. Оскільки нотаріус
відмовила у видачі свідоцтва про право
на спадщину на нерухоме майно у зв'язку
із відсутністю документального
підтвердження належності її мамі 1/2
частини будинковолодіння та 1/6 частки
спадкового майна після смерті батька
ОСОБА_4, на підставі ч.2 п.1 ст.16, ст. 3 ЦК
України вона змушена звернутися до
суду із позовними вимогами про
визнання права власності на спадкове
майно як судовий захист цивільного
права та інтересу.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_2 покликається на те, що
відповідачка по справі, ОСОБА_1 - його
рідна сестра. Їхні батьки ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а мати ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_7. Батька він поховав за
власні кошти, так як мама була
пенсіонеркою. Він народився і все своє
життя проживав у АДРЕСА_1. Коли почав
зустрічатися зі своєю майбутньою
дружиною, яка мала дитину від
попереднього шлюбу, його батьки
категорично не погоджувалися на цей
шлюб, а тому він змушений був купити
однокімнатну квартиру для своєї
майбутньої сім'ї (в той час він був
приватним підприємцем і його бізнес
був прибутковим). Зв'язків з батьками
він не поривав, завжди приходив додому
і далі займав свою кімнату, де
збереглися всі його речі та обстановка.
Його автомобіль завжди стояв в гаражі
по АДРЕСА_1, який він збудував самотужки
з дозволу батьків. В гаражі до цього
часу стоїть його автомобіль марки
«Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, документи на
вказаний автомобіль він тримає в
гаражі. Після смерті батька він
фактично прийняв спадщину, так як взяв
весь інструмент для ремонту
автомобілів, володіє та користується
кімнатою та обстановкою в ній. Так як
вони з сестрою довіряли один одному,
ключі від гаража він залишав у будинку,
завжди мав ключі від будинку та
господарських споруд. У будинку
залишилися всі його речі, якими він
володіє і користується з дитинства. В
даний час він безробітній, у нього на
утриманні двоє малолітніх дітей. Він не
мав коштів звернутися до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, а з сестрою він домовився, що
як будуть гроші, то оформить право
власності на свою частку. Сестра не
претендувала на його частку у спадщині
після смерті батьків. 29 травня 2013 року
відповідачка по справі отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті батька ОСОБА_4 Як
йому стало відомо, його мати ОСОБА_5
відмовилась від своєї частки у
спадщині на користь доньки. В даний час
він хоче отримати спадщину після
смерті батька, але строк для звернення
за спадщиною до нотаріальної контори
він пропустив з поважних причин, так як
він безробітній і має на утриманні двоє
малолітніх дітей, дружина також не має
постійної роботи, а для прийняття
спадщини необхідні значні кошти. Тому
за відсутності коштів він не зміг
звернутись у нотаріальну контору. Крім
цього, він володів автомобілем батька
марки «А Рута 20 СПГ» д.н.з.НОМЕР_2 за
дорученням після його смерті та
здійснив його відчуження за
пропозицією матері, отримавши частину
грошей з продажу, тому вважається
особою, яка вступила в управління
спадковим майном.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої
позовні вимоги підтримала,
покликаючись на викладені у позові
обставини, проти задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 заперечила та суду
пояснила, що вона проживала і проживає
в АДРЕСА_1. Після смерті батька і матері,
у визначений законодавством строк,
вона звернулася до нотаріуса з
відповідними заявами про прийняття
спадщини. ОСОБА_2 таких заяв у 6-ти
місячний строк після смерті батьків не
подав, тому вважається таким, що не
прийняв спадщину. ОСОБА_2 у спірному
будинку на час смерті батьків не
проживав і на даний час не проживає.
Твердження ОСОБА_2 про відсутність
коштів для подання заяви про прийняття
спадщини вважає неправдивими, оскільки
він купив квартиру і отримав частину
коштів від продажу батькового
автомобіля, що свідчить про те, що кошти
в нього були. Просить суд її позовні
вимоги задоволити, а в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 позовні
вимоги ОСОБА_1 підтримав, проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_2
заперечив та просить суд позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволити, а в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовити.

ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримав,
покликаючись на викладені у позові
обставини, позовні вимоги ОСОБА_1
визнав частково та суду пояснив, що він
зареєстрований в АДРЕСА_1, однак
проживає в АДРЕСА_2, яку купив. Заяву про
прийняття спадщини після смерті батька
та матері не подавав, оскільки не мав на
це коштів. У нотаріуса не з'ясовував,
скільки це буде коштувати. Вважав, що
прийняв спадщину, оскільки вступив у
володіння спадковим майном. Продав
автомобіль батька, а кошти за нього
віддав матері, яка частину з них
віддала йому. Також він вважав, що з
сестрою добровільно розділять
спадкове майно. Просить задоволити
його позовні вимоги.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 позовні
вимоги ОСОБА_2 підтримав, позовні
вимоги ОСОБА_1 визнав частково і суду
пояснив, що ОСОБА_2 вступив у володіння
майном після смерті батька, тому
вважається таким, що прийняв спадщину.
Причину пропуску строку подяння заяви
для прийняття спадщини вважає
поважною, тому просить суд позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволити, надавши йому
додатковий строк для подачі заяви про
прийняття спадщини після смерті
батька, а позов ОСОБА_1 просить
задоволити частково, відмовивши їй в
задоволенні позовних вимог в частині
визнання права власності на частку
ОСОБА_2, яка належить останньому після
смерті батька.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3
суду пояснила, що подання заяви про
прийняття спадщини є безкоштовним.
Вона скерувала повідомлення ОСОБА_2,
щоб він з'явився в нотаріальну контору
для подання заяви про прийняття
спадщини, однак останній так і не
прийшов. Відсутність коштів не є
перешкодою в подачі заяви для
прийняття спадщини. ОСОБА_1 оформила 2/3
частини спадкового майна після смерті
батька, а 1/2 частину успадкувала після
смерті матері.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, третьої особи,
допитавши свідків та дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню,
а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про одруження
від 07.06.1969р., актовий запис №18, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 одружились 07.06.1969р. Після
реєстрацію одруження ОСОБА_5 змінила
прізвище на ОСОБА_5.

З договору про надання в безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку від 25.09.1969р. вбачається, що
ОСОБА_4 надано земельну ділянку АДРЕСА_3
загальною площею 600 кв.м. для
будівництва індивідуального житлового
будинку.

З акту про закінчення будівництва та
введення в експлуатацію
індивідуального домоволодіння від
12.12.1975р. вбачається, що жилий будинок
АДРЕСА_1, забудовником якої є ОСОБА_4,
закінчено і введено в експлуатацію.

Відповідно до реєстраційного
посвідчення від 23.02.1976р., жилий будинок
АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_4

Як вбачається з свідоцтва про
народження від 07.03.1970р., актовий запис
№19, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, є
ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

З свідоцтва про укладення шлюбу від
14.09.1991р., актовий запис №394, вбачається,
що ОСОБА_10 та ОСОБА_1 уклали шлюб 14.09.1991р.
Після укладення шлюбу ОСОБА_1 змінила
прізвище на ОСОБА_1.

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку від
17.06.2011р., ОСОБА_4 є власником земельної
ділянки площею 0,0604 га, яка розташована
в АДРЕСА_1.

Відповідно до ощадної книжки, виданої
25.03.1993р., на ім'я ОСОБА_4 у філіалі №634
Ощадбанку відкрито рахунок НОМЕР_3 на
його ім'я .

Відповідно до свідоцтва про смерть від
ІНФОРМАЦІЯ_6, актовий запис №614, ОСОБА_4
помер ІНФОРМАЦІЯ_6

Відповідно до свідоцтва про смерть від
10.07.2012р., актовий запис №344, ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_7

Як вбачається з заповіту від 19.06.2012р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Стрийського районного нотаріального
округу ОСОБА_3, ОСОБА_5 заповіла все
належне їй на день смерті майно дочці
ОСОБА_1

Як вбачається з свідоцтв про право на
спадщину від 29.05.2013р., зареєстрованих в
реєстрі за №809, №811 та №813, спадкоємцем
майна ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_1, яка з
урахуванням 1/3 частки, від якої
відмовилась ОСОБА_5, спадкує 2/3 частки
спадкового майна. Спадщина, на яку
видані свідоцтва складається з: 1/2
частини житлового будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_1; 1/2 частини
земельної ділянки площею 0,0604 га, яка
розташована в АДРЕСА_1; грошових
вкладів, разом з належними до них
відсотками, нарахуваннями та
компенсаційними виплатами, що
знаходяться на рахунках НОМЕР_4, НОМЕР_5,
НОМЕР_6 в ТВБВ №10013/0188 Філії Львівського
Обласного управління АТ «Ощадбанк».
Свідоцтво про право на спадщину на 1/3
частку ще не видано.

З технічного паспорта, виготовленого
Стрийським МБТІ 22.08.2012р. вбачається, що
за адресою в АДРЕСА_1 знаходяться:
житловий будинок «А-1», гараж «Б», Сарай
«В», вбиральня вбудована «Г», вимощення
«І», огорожа №1, ворота №2.

З довідки КП «Надія» №0448 від 30.05.2010р.
вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживає в
АДРЕСА_1.

З актів обстеження
матеріально-побутових умов від 30.05.2013р.
та 17.09.2013р. вбачається, що в АДРЕСА_1
проживають та мають постійне місце
реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_11 Крім
вищезазначених осіб в цьому житловому
приміщенні зареєстрований ОСОБА_2,
однак вказана особа по даному адресу не
проживає, його особистих речей не
виявлено.

Відповідно до заяви ОСОБА_5 поданої до
приватного нотаріуса ОСОБА_3 від
19.06.2012р., ОСОБА_5 вказала про те, що
спадкове майно після смерті її
чоловіка ОСОБА_4 є їхнім спільним
майном подружжя.

Як вбачається з довідки Стрийського
Центру надання послуг з використанням
АТЗ Управління ДАІ ГУ МВС України у Л/о
№3378 від 06.12.2013р., транспортний засіб
марки «А РУТА 20 СПГ» д.н.з. НОМЕР_2, що
належав ОСОБА_4, знято з обліку для
реалізації 29.03.2012р., по дорученню
ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що ОСОБА_2
не проживає в будинку після одруження
більше 10 років. Чи є у нього якесь майно
їй невідомо.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона
проживає по сусідству близько 30 років.
ОСОБА_2 не проживає в будинку більше 10
років. Чи залишились в будинку його
речі їй не відомо. Зі слів матері їй
відомо, що вона хотіла залишити будинок
дочці.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що в
будинку по АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 з
сім'єю. ОСОБА_2 в ньому не проживає
близько 10 років.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що ОСОБА_5
схилялась до того, що власником будинку
має бути ОСОБА_1 Гараж біля будинку
збудував батько сторін. ОСОБА_2 в
будинку не проживає близько 10 років.
Живе на квартирі по АДРЕСА_2.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що в
будинку по АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 з
сім'єю. ОСОБА_2 в ньому не проживає
більше 10 років. Час від час він приходив
в гості до батьків. В будинку його речей
вона не бачила.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що в
будинку по АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 з
сім'єю. ОСОБА_2 переїхав жити окремо
після одруження. Не проживає в будинку
приблизно 12 років. Гараж будував
батько.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України у разі
поділу майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.05.2008 №7
«Про судову практику у справах про
спадкування» у разі смерті
співвласника приватизованого будинку
(квартири) частки кожного із
співвласників у праві спільної
власності є рівними, якщо інше не було
встановлено договором між ними
(частина друга статті 370, частина друга
статті 372 ЦК) ( 435-15 ). Частка померлого
співвласника не може бути змінена за
рішенням суду. Для оформлення права на
спадщину закон не вимагає рішення суду
про визначення частки спадкодавця.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ч.3 ст. 1223 ЦК України право
на спадкування виникає у день
відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.05.2008 №7
«Про судову практику у справах про
спадкування» особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відповідно до частини третьої статті
1272 ЦК. Зазначене положення
застосовується до спадкоємців, в яких
право на спадкування виникло з
набранням чинності зазначеним
Кодексом.

В абзаці 6 даного пункту постанови
зазначається, що вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Пунктом 1 постанови Пленум Верховного
суду України від 15.05.2006р. №3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» звернуто увагу
судів на те, що за загальним правилом
дії законів та інших
нормативно-правових актів у часі (ч. 1
ст. 58 Конституції України норми
Сімейного кодексу України
застосовуються до сімейних відносин,
які виникли після набрання ним
чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 р.
До сімейних відносин, які вже існували
на зазначену дату, норми СК
застосовуються в частині лише тих прав
і обов'язків, що виникли після набрання
ним чинності. Ці права й обов'язки
визначаються на підставах,
передбачених СК.

Відповідно до ст. 22 КпШС України майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном. Подружжя користується рівними
правами на майно і в тому разі, якщо
один з них був зайнятий веденням
домашнього господарства, доглядом за
дітьми або з інших поважних причин не
мав самостійного заробітку.

Відповідно до ч.1 ст. 28 КпШС України в
разі поділу майна, яке є спільною
сумісною власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Таким чином, дослідженими у судовому
засіданні обставинами справи
встановлено, що після смерті ОСОБА_4
відкрилася спадщина на належне йому
майно, а саме: на 12 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 разом з належними до
нього господарськими будівлями та
спорудами, 12 частини земельної ділянки
площею 0,0604 га, яка розташована в
АДРЕСА_1 та 12 частини грошових вкладів
зі всіма відсотками та компенсаційними
нарахуваннями в установі Ощадбанку.
Спадкоємцями після його смерті були
ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_18 Остання у
встановлений законом строк подала
нотаріусу відповідну заяву про
прийняття спадщини після смерті
батька. ОСОБА_5 відмовилась від своєї
частки в спадковому майні на користь
ОСОБА_19, подавши відповідну заяву, крім
цього зазначивши в ній, що спадкове
майно є спільним майном подружжя.
ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини не
подав. Нотаріус, після спливу
передбаченого законодавством строку,
видала ОСОБА_19 свідоцтво про право на
спадщину за законом на 2/3 частки
спадкового майна, яке складалось з 1/2
частини житлового будинку АДРЕСА_1
разом з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
1/2 частини земельної ділянки площею 0,0604
га, яка розташована в АДРЕСА_1 та
грошових вкладів зі всіма відсотками
та компенсаційними нарахуваннями в
установі Ощадбанку. Свідоцтво про
право власності на 1/3 частини
спадкового майна після смерті ОСОБА_4
не видано.

За життя ОСОБА_5 зробила особисте
розпорядження на випадок своєї смерті,
склавши заповіт, згідно якого все
належне їй майно заповіла ОСОБА_18
Остання у встановлений законом строк
подала нотаріусу відповідну заяву про
прийняття спадщини після смерті
матері, однак нотаріус відмовилась
видати їй свідоцтва про право на
спадщину мотивуючи це відсутністю
виділення (визначення) частки ОСОБА_5 у
спільному майні подружжя .

Враховуючи, що житловий будинок
АДРЕСА_1, земельна ділянка площею 0,0604
га, яка розташована за цією ж адресою,
та грошові вклади зі всіма відсотками
та компенсаційними нарахуваннями в
установі Ощадбанку, були набуті ОСОБА_4
і ОСОБА_5 за час шлюбу, тобто є їхньою
спільною сумісною власністю, і частки
подружжя, в такому випадку, визнаються
рівними, тому ОСОБА_5 на праві власності
належала 12 частини вказаного майна.
Спадкодавець ОСОБА_5 зробила особисте
розпорядження на випадок своєї смерті
щодо належного їй майна, склавши
заповіт на користь дочки ОСОБА_1
Позивач ОСОБА_1 у встановлений законом
строк подала до нотаріуса заяву про
прийняття спадщини по заповіту після
смерті матері, тому суд вважає, що такі
позовні вимоги є підставними і
підлягають задоволенню.

Покликання ОСОБА_2 на те, що він
фактично вступив у володіння спадковим
майном, про що свідчить те, що він
реалізував транспортний засіб батька
на прохання матері, користується
гаражем батька, в якому тримає власний
автомобіль, суд до уваги не бере,
оскільки такі дії не передбачені
чинним Цивільним кодексом України як
такі, що свідчать про прийняття
спадщини.

Причину пропуску строку для прийняття
спадщини, на яку покликається ОСОБА_2, а
саме відсутність коштів на подання
відповідної заяви нотаріусу, суд
вважає неповажною, оскільки така не
пов'язана з непереборними та істотними
труднощами для нього щодо подання
заяви про прийняття спадщини. Крім
цього, таке покликання спростовується
поясненнями самого ОСОБА_2, з яких
вбачається, що в нього були кошти на
придбання квартири, в якій він проживає
зі своєю сім'єю. Після смерті батька він
відчужив транспортний засіб
останнього, отримавши за це частину
коштів, тому суд вважає такі позовні
вимоги не обґрунтованими і задоволенню
не підлягають.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1,
відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України,
входить у першу чергу спадкоємців за
законом, інший спадкоємець першої
черги - ОСОБА_2, не подав заяву про
прийняття спадщини протягом строку,
передбаченого ст. 1270 ЦК України, і
вважається таким, що не прийняв
спадщину, а також зважаючи те, що вимоги
ч. 3 ст. 1268 ЦК України на ОСОБА_2 не
поширюються, оскільки останній не
проживав постійно разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, що підтверджується наявними
в матеріалах справи доказами, тому, за
наведених обставин, суд вважає позовні
вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права
власності на 1/3 частину спадкового
майна після смерті ОСОБА_4, законними та
обґрунтованими і такими що підлягають
до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 182, 370, 392, 1226, 1228, 1261, 1272 ЦК
України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на: 2/3
частини будинку АДРЕСА_1 разом з
відповідною частиною належних до нього
господарських будівель та споруд; 2/3
частини земельної ділянки площею 0,0604
га, яка розташовано в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право на 2/3 частини
грошового вкладу зі всіма відсотками
та компенсаційними нарахуваннями у
філії Стрийського відділення №6311 ПАТ
«Державний ощадний банк України» на
рахунку НОМЕР_3.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
про надання йому додаткового строку
для подання заяви про прийняття
спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення через
Стрийський міськрайонний суд
Львівської області.

Рішення виготовлене в одному
примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя В. М.
Бораковський