Міжгірський районний суд
Закарпатської області
Справа № 302/203/14-ц
Номер рядка звіту 18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

15.04.2014 р.
смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд
Закарпатської області в

особі головуючого судді Гайдур А. Ю

при секретарі Митряк І.П.,

з участю: представника
позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача
Ткач Ф.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні райсуду в смт.
Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ПАТ «Енерго Банк»
про визнання недійсним договору
іпотеки,-

В С Т А Н О В
И В:

У лютому 2014 року позивач
ОСОБА_4 звернулася до суду з цим
позовом. Заяву мотивувала тим, що
21.07.2007 року відповідачі ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 уклали договір іпотеки з ПАТ
«Енерго Банк» за умовами якого
передали Банку в іпотеку комплекс
будинку відпочинку, що розташований
по АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що вона
перебуває у цивільному шлюбі з
відповідачем ОСОБА_5 з січня 1994 року,
від цього шлюбу є двоє дітей, що
ведуть спільне господарство і що
передане за договором іпотеки майно
в частині, що належить ОСОБА_5 є її
спільною сумісною власністю з
останнім, що своєї згоди вона не
давала на передачу ОСОБА_5 цього
майна в іпотеку, про факт існування
Договору іпотеки вона не знала і
дізналась тільки від ОСОБА_5 коли
Банк звернувся до нього з позовом до
суду, то просила визнати недійсним
договір іпотеки від 21.06.2007 року.

В суді представник позивача
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав
повністю.

Відповідач ОСОБА_2 позов
визнала повністю.

Представник відповідача - ПАТ
«Енерго Банк» Ткач Ф.Г. позов
заперечив.

Відповідач ОСОБА_5 будучи
належним чином повідомлений про час
і місце розгляду справи в суд не
з'явився, причини неявки невідомі. Суд
на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України
вважає за можливе розглянути справу
за відсутності такого.

Вислухавши пояснення
представника позивача, відповідача
ОСОБА_2, представника відповідача
Ткач Ф.Г., перевіривши матеріали
справи суд вважає, що позов підлягає
до задоволення з наступного.

21.06.2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2
з одного боку і ПАТ «Енерго Банк» з
другого боку було укладено договір
іпотеки за умовами якого ОСОБА_5,
ОСОБА_2 передали в іпотеку Банку
комплекс будинку відпочинку,
розташований за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 1211, 71 кв. м.

Даний договір іпотеки слід
визнати недійсним виходячи з
такого.

Відповідно до рішення
Міжгірського районного суду від 24
березня 2014 року, яке набрало
законної сили встановлено факт, за
яким позивач ОСОБА_4 і відповідач
ОСОБА_5 проживають однією сім'єю
чоловіка та жінки, не перебуваючи в
зареєстрованому шлюбі з 01.01.2004 року
відповідно до діючого ЦПК ( в ред. 2004
р.) та СК України ( в ред.. 2004 р.). Цим же
рішенням встановлено, що позивач
ОСОБА_4 і відповідач ОСОБА_5
проживають в цивільному шлюбі з січня
1994 року, ведуть спільне
господарство, мають двох дітей ОСОБА_7
(ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2).

Відповідно до ст.. 65 СК України
дружина, чоловік розпоряджається
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою. При укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

Для укладення одним із
подружжя договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і (або)
державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово.

Згода на укладення договору,
який потребує нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, має бути нотаріально
засвідчена.

Згідно ст. 74 СК України якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою, майно набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними.

Відповідно до п. 25 роз'яснень
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику
застосування судами законодавства
при вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин вбачається,
що при оспоренні договору застави
(іпотеки) суд має враховувати
положення статті 578 ЦК, згідно з
якими майно, що є у спільній
власності, може бути передане у
заставу лише за згодою іншого з
подружжя, який у разі пред'явлення
позову про звернення стягнення на
таке майно має бути залучений до
участі у справі.

Згідно ст. 578 ЦК України майно, що
є у спільній власності , може бути
передане у заставу лише за згодою
усіх співвласників.

Як убачається із матеріалів
справи, що ОСОБА_5 набув у власність (
1/2 частка) нерухоме майно - комплекс
будинку відпочинку, яке передав у
заставу (іпотеку) у червні 2007 року,
тобто в період проживання однією
сім'єю з позивачкою ОСОБА_4

У червні 2007 року відповідач
ОСОБА_5 без відому та згоди
позивачки ОСОБА_4 свою частку майна
передає Банку в іпотеку.

Таким чином відповідач ОСОБА_5
в порушення вимог ст. ст. 65, 74 СК
України, ст. 578 ЦК України та п. 25
постанови ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних
правовідносин» розпорядився без
відому і згоди майном, яке є спільною
власністю подружжя зокрема позивачки
ОСОБА_4, а тому укладений договір
іпотеки від 21.06.2007 р. між ОСОБА_5, ОСОБА_2
та ПАТ «Енерго Банк» слід визнати
недійсним, оскільки порушені права
та інтереси ОСОБА_4 та вищевказані
норми сімейного та цивільного
законодавства.

Суд відхиляє доводи Банку про те,
що ОСОБА_4 не має відношення до
переданого в іпотеку нерухомого
майна ОСОБА_5, оскільки таке
останньому передано за договором
дарування, беручи до уваги те, що
предметом спору і розгляду по даній
справі є визнання недійсним
договору іпотеки, а не поділ спільно
нажитого майна між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Питання і вимога про стягнення
судових витрат перед судом не
ставилось і таких немає.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати недійсним договір
іпотеки, укладений 21 червня 2007 року
між Акціонерним банком «Енерго Банк»
та ОСОБА_5, ОСОБА_2, предметом іпотеки
за яким є комплекс будинку
відпочинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 області загальною
площею 1211, 71 кв.м.

Судових витрат немає.

Апеляційну скаргу на рішення
суду може бути подано в апеляційний
суд Закарпатської області через райсуд
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Рішення набирає законної сили
згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: А. Ю. Гайдур