Справа №442/1904/14-ц
Провадження №2/442/940/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору купівлі -
продажу дійсним, визнання права
власності,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про визнання дійсним
договору купівлі - продажу земельної
ділянки від 01.05.2013 року, укладеного між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в особі ОСОБА_2, що
діяла на підставі довіреності від
29.04.2013 року, визнати за ОСОБА_1 право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,0600 га, що розташована
на території АДРЕСА_1. Обґрунтовує такі
вимоги тим, що у березні 2013 року він
придбав земельну ділянку площею 0,0600 га
в межах згідно з планом, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 26.03.2013 року,
укладеним з ОСОБА_3, в особі ОСОБА_2, за
23500 грн., які продавець одержав в
повному обсязі до моменту підписання
договору, однак при укладенні такого
відповідач відмовився оформити
вказаний договір у нотаріуса,
пояснюючи це сімейними обставинами та
своєю зайнятістю на роботі. Нещодавно
виникла необхідність розпорядитися
вказаною земельною ділянкою, однак
державною нотаріальною конторою йому
було відмолено у посвідчені будь-яких
договорів. Крім цього, йому стало
відомо, що попередній власник ОСОБА_3
помер. Такий факт унеможливлює
посвідчення вказаного договору.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, подавши заяви про розгляд
справи без їх участі, поряд з цим,
позивач зазначив про підтримання
позовних вимог, а відповідач - про їх
визнання. Тому, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_3 на підставі Державного акту про
право приватної власності на землю,
серії ЛВ3092, від 08.02.2002 року, виданого
Болехівською сільською радою належала
земельна ділянка площею 0,0600 га в межах
згідно з планом, яка розташована
АДРЕСА_1, для ведення садівництва (а.с.7).

01 травня 2013 року ОСОБА_3 в особі ОСОБА_2,
яка діяла на підставі довіреності від
29.04.2013 року, посвідченої приватним
нотаріусом Дрогобицького районного
нотаріального округу ОСОБА_4, за р. №482
(а.с.6), продав таку земельну ділянку
ОСОБА_1 за 23500 грн. (а.с.4-5 договір
купівлі-продажу нотаріально не
посвідчений).

ОСОБА_2 з тим, відбулось повне виконання
договору зі сторони позивача, так як
він повністю оплатив ціну договору, та
частково зі сторони відповідача -
прийняв кошти за предмет договору,
передав позивачу спірну земельну
ділянку, однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
помер (а.с.8- свідоцтво про смерть), що
унеможливлює нотаріальне посвідчення
договору.

Відповідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовились щодо істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилися від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такій договір дійсним.

Виходячи зі змісту ч. ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки, згідно ст.. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним,
згідно ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 2 ст. 334 Цивільного кодексу
України право власності у набувача
майна виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статею 316 ЦК України вказує, що правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

На підставі зазначеного, аналізуючи
зібрані докази, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, а також
достатність та взаємний зв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, оскільки в ході
судового засідання достовірно
встановлено, що укладення договору
відбулось за волевиявленням сторін,
вони вчинили дії, які свідчать про
укладення договору купівлі-продажу, а
визнання права власності за позивачем
на зазначений об'єкт не порушує прав та
інтересів інших осіб, даний об'єкт
знаходиться у фактичному користуванні
позивача, склались непереборні
обставини, що унеможливлюють
посвідчення правочину, тому підстави
для відмови в задоволенні позовних
вимог про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання за
позивачем права власності на вказану
земельну ділянку відсутні, позов є
обґрунтованим та таким, що знайшов своє
підтвердження в ході судового
розгляду.

Керуючись ст.ст. 11, 16, 220, 316, 334 ЦК України,
ст.ст. 57-60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,0600 га в межах
згідно з планом, яка розташована
АДРЕСА_1, для ведення садівництва, від
01.05.2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, в особі ОСОБА_2, що діяла на
підставі довіреності від 29.04.2013 року -
дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,0600 га в межах
згідно з планом, яка розташована
АДРЕСА_1, для ведення садівництва.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Дрогобицький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час його
проголошення -з дня отримання такого.

Суддя Івасівка
А.П.