АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/696/2014
Головуючий в І інстанції Головко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 25 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Фурман Т.Г. Чиркової К.Г.При
секретарі:Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_5, товариства з
обмеженою відповідальністю
«Південенерго» та реєстраційної
служби Суворовського районного
управління юстиції у м. Херсоні на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 13 січня 2014 року в справі
за позовом ОСОБА_6 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Південенерго», ОСОБА_5, третя особа:
реєстраційна служба Суворовського
районного управління юстиції у м.
Херсоні про визнання договору
недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_7, діючий від
імені ОСОБА_6, звернувся до суду зі
вказаним вище позовом, зазначаючи, що 29
травня 2013 року TOB «Південенерго» та
ОСОБА_5 уклали договір № 8 на дольову
участь у будівництві нежитлового
приміщення загальною площею 4.7.м.кв. у
житловому будинку АДРЕСА_1 на підставі
якого, 07 червня 2013 року, ОСОБА_5
зареєструвала за собою право власності
на це приміщення.

Посилаючись на те, що укладений
правочин порушує його права та
інтереси, оскільки з жовтня 2006 року він
використовував спірне приміщення, а
після підписання цього договору TOB
«Південенерго», як забудовник, не
вчинило жодних дій щодо будівництва
цього приміщення, позивач просив
визнати оспорений правочин недійсним з
підстав передбачених ст. 203,215 ЦК
України.

Рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 13 січня 2014
року визнано недійсним договір №8 від 29
травня 2013 року, укладений між ОСОБА_5 та
ТОВ «Південенерго», на будівництво
нежитлового підвального приміщення
№XII загальною площею 4,7кв.м. по АДРЕСА_1.

В апеляційних скаргах ОСОБА_5,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Південенерго» та
реєстраційна служба Суворовського
районного управління юстиції у м.
Херсоні просять рішення суду скасувати
і ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову, пославшись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи.

У письмових запереченнях на апеляційні
скарги ОСОБА_7, який діє від імені
ОСОБА_6, їх доводи не визнає і вважає
безпідставними, просить апеляційні
скарги відхилити, рішення суду першої
інстанції, як законне та обґрунтоване,
залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду, в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що між відділом
капітального будівництва УМВС України
в Херсонській області та ТОВ
«Південенерго» був укладений договір
про спільну діяльність № 2/84 від 17
лютого 2006 року, відповідно до умов
якого сторони домовилися про спільну
діяльність з метою будівництва
багатоповерхового житлового будинку у
АДРЕСА_2, розподілу визначених
договором часток та їх передачі після
введення об'єкта в експлуатацію з метою
подальшого оформлення права на ці
частки /а.с.45-47/.

Згідно п. 2.4. договору конкретний
перелік житлових приміщень в об'єкті
будівництва, що будуть передаватися за
розподілом результатів спільної
діяльності кожній із сторін в межах
визначених договором часток,
узгоджується та визначається в акті
розподілу квартир, який підписується
впродовж 1 місяця з моменту здачі
об'єкта державній комісії, який є
невід'ємною частиною даного договору.

Будинку було присвоєно поштову адресу -
АДРЕСА_1.

Актом державної приймальної комісії
від 11 вересня 2007 року, затвердженим
рішенням виконавчого комітету
Херсонської міської ради № 472 від 18
вересня 2007 року, житловий будинок з
даховою котельною на земельній ділянці
постійного користування по АДРЕСА_1 був
прийнятий в експлуатацію.

27 жовтня 2007 року відділ капітального
будівництва УМВС України в Херсонській
області та ТОВ «Південенерго» узгодили
порядок розподілу результатів
спільної діяльності, здійсненої ними
на підставі договору №2/84 від 17 лютого
2006 року, про що було складено
відповідний акт /а.с.44/.

Зокрема, сторони дійшли згоди, що ТОВ
«Південенерго», крім частини квартир,
отримує всі без винятку нежитлові
приміщення, що розташовані в підвалі,
на поверхах, на сходових клітинах, на
технічних поверхах в житловому
будинку, що був предметом договору № 2/84
від 17 лютого 2006 року.

Одним із інвесторів, яка брала участь в
інвестуванні будівництва житлового
будинку АДРЕСА_1 була ОСОБА_5, яка на
підставі попереднього договору № 285
від 10 січня 2006 року, укладеного з ТОВ
«Південенерго", сплатила повну
вартість за будівництво підвального
приміщення № ХІІ загальною площею 4,7
кв.м. у вказаному будинку.

На виконання умов попереднього
договору 29 травня 2013 року між ОСОБА_5 та
ТОВ «Південенерго» був укладений
основний договір № 8 на дольову участь
спірного приміщення.

Згідно акта приймання-передачі того ж
дня ТОВ «Південенерго» передало, а
ОСОБА_5 прийняла закінчене
будівництвом нежиле приміщення, а саме:
підвальне приміщення № ХІІ загальною
площею 4,7 кв.м., розташоване в житловому
будинку АДРЕСА_1.

Право власності на вказане нерухоме
майно було зареєстровано за ОСОБА_5 07
червня 2013 року.

Позивач належними і допустимими
доказами не довів свою участь в
інвестуванні спірного приміщення та
законність його використання.

Заочним рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 09 серпня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 28 листопада 2013 року, зобов'язано
ОСОБА_6 усунути перешкоди у
користуванні належним ОСОБА_5
нежитловим приміщенням № ХІІ, шляхом
звільнення займаного ним нежитлового
приміщення та демонтажу вхідних дверей
до нежитлового приміщення № ХІІ, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 203 ЦК України визначено
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину.

За приписами ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину сторонами (стороною) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 5 Постанови № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» від 06
листопада 2009 року вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним може
бути заявлена як однією зі сторін
правочину, так і іншою заінтересованою
особою, права та законні інтереси якої
порушено вчиненням правочину.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Статтею16 ЦК України визначено способи
захисту цивільних прав, який
розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до принципу
диспозитивності цивільного
судочинства, закріпленого ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних и
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно вимог ст. ст.10,60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Враховуючи, що оспорюваний договір про
дольову участь був укладений на
виконання умов попереднього договору
від 10 січня 2006 року, та зважаючи, що
позивач, який не є стороною
оспорюваного правочину не довів у
встановленому законом порядку, що
укладеним між ОСОБА_5 та ТОВ
«Південенерго» договором про спільну
діяльність порушуються будь-які його
речові права, колегія суддів приходить
до висновку, що у задоволенні заявлених
ОСОБА_6 позовних вимог слід відмовити
за безпідставністю.

Твердження позивача про те, що ТОВ
«Південерго» не мало право здійснювати
відчуження підвального приміщення № 12,
оскільки вказане нерухоме майно
перебуває у комунальній власності
міської територіальної громади, до
уваги колегії суддів не приймаються,
враховуючи, що, як вбачається з акта
приймання-передачі відомчого
житлового фонду в комунальну власність
від 30 січня 2007 року та рішення
Херсонської міської ради №354 від 29
березня 2007 року, об'єктом передачі до
комунальної власності була лише та
частина будинку АДРЕСА_1, яка належала
УМВС України в Херсонській області.

Доводи позивача про те, що він є
користувачем спірного нежитлового
приміщення на підставі протоколу
загальних зборів мешканців будинку
АДРЕСА_1 не може бути прийнятим до уваги
колегією суддів, враховуючи, що
мешканці будинку не є власниками
підвальних приміщень, а тому не можуть
розпоряджатися ними на власний розсуд,
а крім того, факт самовільного зайняття
ОСОБА_6 підвального приміщення № ХІІ
встановлений рішенням суду від 09
серпня 2013 року, яке є чинним, а тому за
правилами ч.3 ст.61 ЦПК України
доказуванню не підлягає.

Посилання позивача на положення Закону
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» є
безпідставними, так як мешканцями
житлового будинку АДРЕСА_1 ОСББ не
створювалося, а сам будинок з 28 лютого
2012 року перебуває на обслуговуванні КП
«Дніпровський».

На підставі викладеного колегія
суддів, приходить до висновку, що суд
першої інстанції поверхово розглянув
справу і допустив порушення норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим ухвалив незаконне
рішення, яке за правилами ст. 309 ЦПК
України підлягає скасуванню з
ухваленням нового про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_6

Крім того, зважаючи на положення ст. 88
ЦПК України щодо розподілу судових
витрат, колегія суддів вважає за
необхідне стягнути з позивача на
користь ТОВ «Південенерго», ОСОБА_5,
реєстраційної служби Суворовського
районного управління юстиції у м.
Херсоні судовий збір, сплачений кожним
з апелянтів за подачу своєї
апеляційної скарги та підтверджений
документально.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_5, товариства з
обмеженою відповідальністю
«Південенерго» та реєстраційної
служби Суворовського районного
управління юстиції у м. Херсоні
задовольнити.

Рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 13 січня 2014 року
скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Південенерго»,
ОСОБА_5, третя особа: реєстраційна
служба Суворовського районного
управління юстиції у м. Херсоні про
визнання договору недійсним -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати: на
користь ОСОБА_5 - 121,80 грн., реєстраційної
служби Суворовського районного
управління юстиції у м. Херсоні -121,80
грн., товариства з обмеженою
відповідальністю «Південенерго» - 121
грн.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: