Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

06 лютого 2014 року
Малиновський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря - Лукашкіної О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат
на дитину, -

В С Т А Н О В
И В:

До Малиновського районного суду
м.Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат
на дитину, в якому вказувала на те, що

24 грудня 2005 року вона уклала шлюб з
відповідачем, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1
народилася донька - ОСОБА_4.

14 жовтня 2011 року шлюб між
сторонами було розірвано.

Рішенням Малиновського
районного суду м.Одеси від 02 грудня 2011
року стягнуто з відповідача на користь
позивачки аліменти на утримання
неповнолітньої ОСОБА_4 в сумі 870грн.,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
встановленого на відповідний період
законом, щомісячно, починаючи з 23
вересня 2011 року й до досягнення
повноліття доньки. Після розірвання
шлюбу донька проживає з позивачкою та
знаходиться на її утриманні. Для
забезпечення всебічного морального,
фізичного та духовного розвитку
дитини, позивачка з нею регулярно
відвідують Одеський державний цирк,
Одеський академічний театр музичної
комедії, кінотеатри, музеї, екскурсії
та інші розважальні заклади, культурні
місця для проведення дозвілля у
зв»язку з чим у позивачки виникла
необхідність у здійсненні додаткових
витрат на дитину. Дитина відвідує уроки
малювання та математики, заняття з
плавання в фітнес-центрі «Шторм». За
відвідування занять по плаванню
позивачка сплатила в 2011 році 4008грн., у
2012р. - 4368грн., вартість занять за
відвідування фітнес-клубу «Фея» в
групі по східним танцям складає 140грн.
в місяць, за лікування в ТОВ «Медичний
центр Інто-Сана» позивачкою сплачено
440грн., за оздоровлення в
туристично-оздоровчому комплексі
«Меліоратор-Південь» сплачено 3676грн.,
за туристичну подорож до Туреччини за
дитину позивачкою сплачено 11937,50грн.
Всього позивачкою сплачено 26257,50грн,
половину з яких в сумі 13128,75грн.
позивачка просить стягнути з
відповідача Крім того позивачка
просила стягнути з відповідача на її
користь додаткові витрати в розмірі
500грн. щомісячно.

В подальшому позивачка уточнила
свої позовні вимоги та просила
стягнути з відповідача на її користь
вартість фактично понесених
додаткових витрат на дитину в розмірі
12704,75грн. а також додаткові витрати в
сумі 236,67грн. щомісячно.

В судовому засіданні представник
позивача просив задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача
заперечував проти задоволення
позовних вимог вказуючи на те, що у
відповідача складне матеріальне
становище і крім того, зазначав, що
надані представником позивачки на
підтвердження своїх вимог документи є
неналежними доказами.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд прийшов до висновку про
часткове задоволення позовних вимог з
наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.180
Сімейного кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.
З матеріалів
справи вбачається, що 24 грудня 2005 року
позивачка та відповідач зареєстрували
шлюб, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб, виданого міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Одеського міського управління
юстиції, актовий запис №2025.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька
- ОСОБА_4, що підтверджується копією
свідоцтва про її народження, виданого
першим відділом реєстрації актів
цивільного стану Малиновського
районного управління юстиції м.Одеси,
актовий запис №842.

Рішенням Малиновського
районного суду м.Одеси від 14 жовтня 2011
року шлюб між сторонами було
розірвано.
Рішенням
Малиновського районного суду м.Одеси
від 02 грудня 2011 року стягнуто з
відповідача на користь позивачки
аліменти на утримання неповнолітньої
ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі 870грн.,
від всіх видів його заробітку (доходу),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
встановленого на відповідний період
законом, щомісячно починаючи з 23
вересня 2011 року й до досягнення
повноліття доньки.

Сторонами не
заперечується, що дитина проживає
разом із позивачкою, яка, відповідно до
копії трудової книжки, яка є в
матеріалах справи, звільнена 22.08.2012р. з
роботи за власним бажанням у зв»язку із
доглядом за дитиною до досягнення нею
14-річного віку.

Згідно до ст. 185
Сімейного кодексу України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Відповідно до положень п.18 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного Кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» у випадках
застосування судами передбаченої у ст.
185 СК участі у додаткових витратах на
утримання дитини, викликаних
особливими обставинами, йдеться про
фактично зазнані або передбачувані
витрати. Проте такі витрати позивачка
повинна підтвердити допустимими та
належними доказами згідно з
положеннями ч.1 ст.60 ЦПК України.

Позивачкою надані докази на
підтвердження своїх позовних вимог, а
саме - довідка з фітнес - центра «Шторм»
від 19.03.2013р. про те, що ОСОБА_4 регулярно
відвідує заняття по плаванню 3 рази в
неділю та квитанції до сплати на суми
4008грн. та на суму 4368грн. Суд зазначає,
що у зазначеній довідці та квитанціях
відсутня печатка установи фітнес -
центра «Шторм», також не надано доказів
того, що позивачка сплатила вказану
суму. Крім того у цій довідці не
вказано з якого саме часу дитина
відвідує заняття по плаванню.

В матеріалах
справи наявний рахунок №50083/15202 про
нарахування за проживання, туристичний
збір та сніданок в
Туристично-оздоровчому комплексі
«Меліоратор-Юг» в сумі 3676грн., однак на
вказаному рахунку відсутня печатка та
підпис відповідальної особи про
отримання коштів у вказаній сумі. Також
в матеріалах справи відсутні медичні
документи, підтверджуючі направлення
дитини до вказаного закладу.

Щодо довідки фітнес-клубу «Фея»
від 21 квітня 2013 року про відвідування
дитиною два рази в неділю занять по
східним танцям, суд зазначає, що
представником позивача не надано її
оригіналу, як того просив представник
відповідача, відсутній вихідний номер
та печатка фітнес-клубу «Фея».
Позивачем не надано квитанцій про
сплату суми в розмірі 980грн. за вказані
заняття.

З копії договору про туристичне
обслуговування 28/03/12 від 28.03.2012р.
(оригіналу для огляду не надано)
вбачається, що позивачка уклала
договір з ТОВ «Імперія тур віп клуб» на
туристичну подорож до Туреччини із
вказанням 4-х чоловік, в тому числі і
ОСОБА_4. Згідно копії квитанції
позивачка сплатила за надану послугу
47750грн., ? частину від вказаної суми
просить стягнути з відповідача. Суд
зазначає, що наданий позивачем доказ не
може розцінюватися як особлива
обставина, пов»язана з розвитком
здібностей дитини, її хворобою, та ін.
за що передбачене стягнення додаткових
витрат.

З приводу наданих доказів щодо
сплати лікування в ТОВ «Медичний центр
Інто-Сана» в сумі 440грн., що
підтверджується належним чином
оформленими квитанціями, які є в
матеріалах справи, суд зазначає, що ?
частину цих витрат повинен сплатити
відповідач і вимоги в цій частині є
законними та обґрунтованими.

Як пояснила в судовому засіданні
представник позивача, додаткові
витрати на дитину в сумі 236,67грн.
щомісячно, які позивачка просить
стягнути з відповідача, є виплатами за
заняття по плаванню та за заняття
східними танцями на майбутнє.

Оскільки позивачем не надано
належних доказів сплати за зазначені
послуги, суд відмовляє в задоволенні
цієї частини позовних вимог і крім
того, зазначає, що відповідно до
діючого законодавства стягненню
підлягають тільки реально понесені
стороною та доведеними належними
доказами додаткові витрати на дитину, а
не ті, які можливо будуть ще понесені
нею в майбутньому.

Таким чином, проаналізувавши всі
надані позивачкою докази, суд прийшов
до висновку про те, що стягненню з
відповідача підлягає сума 220грн. (440грн.
: 2 = 220грн.) за лікування в медичній
установі, оскільки обоє батьків
зобов»язані утримувати дитину.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог суд відмовляє за
недоказаністю цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 3, 180, 185 Сімейного кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И
В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на дитину
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 вартість фактично
понесених додаткових витрат на
утримання дитини - ОСОБА_4 в розмірі 220
(двісті двадцять)грн..

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
І.А.МАЗУН