Справа № 521/762/13-ц
Провадження № 2/521/886/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А. ,

за участю секретаря судового засідання
- Лукашкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Південної виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Одеській області (№51) про стягнення не
нарахованої невиплаченої заробітної
плати, стягнення компенсації за
порушення терміну виплат, компенсації
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

18.01.2013 року до Малиновського
районного суду м. Одеси звернувся
ОСОБА_1 з вказаним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що він
працював у ДПтС України Південної
виправної колонії управління
державної пенітенціарної служби в
Одеській області (№51) з 05.12.2007 року до
19.11.2012 року.

05.11.2012 року інженер з МР та ЦО
ОСОБА_1 подав заяву про звільнення за
власним бажанням з 19.11.2012 року.

19.11.2012 року ОСОБА_1 був звільнений
за власним бажанням за ст. 38 КЗпП
України згідно Наказу Південної
виправної колонії управління
Державної пенітенціарної служби
України в Одеській області (№51) №60 о/с
від 19.11.2012 року.

Позивач вважає, що під час
звільнення його з роботи відповідач
допустив грубе порушення чинного
законодавства, а саме:

--- при звільненні, виплата всіх
належних сум була здійснена
відповідачем з порушенням вимог ст. 116
КЗпП України, тобто із порушенням
терміну виплат, а саме, станом на дату
звернення до суду сума невиплаченої
заробітної плати складає 488,13 грн.;

--- позивачем неправомірно здійснено
утримання за 2 (два) дні
перевикористаної відпустки, у зв'язку
із тим, що у наказі №60 о/с про
звільнення не вказано на підставі чого
прийняте таке рішення;

--- всупереч виданого 13.09.2012 року
відповідачем наказу про надання йому
щорічної відпустки за період з 05.12.2011
року по 04.12.2012 року тривалістю 28
календарних днів з 14.09.2012 року до 11.10.2012
року, він вважає днем початку відпустки
18.09.2012 року, так як з 14.09.2012 року до 17.09.2012
року він перебував на робочому місці.

В ході судового розгляду справи
позивачем надана заява про уточнення
позовних вимог, за якою він додатково
зазначає, які ще, на його думку,
порушення здійснені відповідачем при
проведенні розрахунку та виплат
належних йому сум:

--- він вважає, що відповідач із
затримкою 15.12.2012 року була подана до
Фонду соціального страхування
заявка-розрахунок на виплату
лікарняного листка, який він здав
відповідачу 05.11.2012р.;

--- ним визначено, що за період з 01.09.2012
року по 19.11.2012 року мала бути нарахована
оплата за 53 робочих дні при
середньоденній заробітній платі
69,80грн., при цьому, сума яку мав би
нарахувати відповідач складає 3699,40грн.,
у зв'язку із чим він вважає, що
недорахована суму за вказаний період
дорівнює 1581,69грн.(3699,40грн.-(2779,71-662,00), де
сума 2779,71грн. є - дохід нарахований йому
відповідачем, сума 662,00грн. є -
матеріальна допомога;

--- він вважає, що термін затримки
заробітку становить 41 робочий день з
20.11.2012р. до дня звернення до суду 18.01.2013
року, у зв'язку із чим, на підставі ст. 117
КПзП України, з відповідача слід
стягнути середній заробіток за весь
час затримки, що становить суму 2861,80грн.

Посилаючись на ці обставини, які
позивач вважає суттєвими, він просив
суд позов задовольнити. Також просив
стягнути з відповідача моральну шкоду
в сумі 5000грн.

Представник відповідача проти
позову та заяви про уточнення позовних
вимог заперечував, а в своїх поясненнях
зазначав, що ОСОБА_1 був звільнений
19.11.2012 року за ст. 38 КЗпП України згідно
наказу ПВК-51 №60 о/с від 19.11.2012 року. В
день звільнення ОСОБА_1 не була
виплачена сума 488,13грн., так як вказана
виплата не належить до заробітної
плати, а є компенсаційною виплатою з
тимчасової втрати працездатності за
жовтень-листопад 2012 року, яка
сплачується не установою, а Фондом
соціального страхування.

Представник відповідача пояснив,
що ОСОБА_1 була надана щорічна
відпустка тривалістю 28 календарних дня
з 14.09.2012 року до 11.10.2012року за період
роботи з 05.12.2011р. по 04.12.2012р. на підставі
заяви позивача та наказу ПВК-51 №47о/с
від 13.09.2012 року, у зв'язку із чим,
офіційно ОСОБА_1 з 14.09.2012 року
знаходився у відпустці, а находження
його з 14.09.2012 року до 17.09.2012 року на
робочому місці не відповідає
дійсності, так як згідно поясненням
службової особи установи молодшого
інспектора ВНіБ у цей період позивача
на робочому місце не було, до
матеріалів справи ОСОБА_1 не надано
жодного доказу щодо находження його у
період з 14.09.2012 року до 17.09.2012 року на
робочому місці та згідно Табелю обліку
робочого часу установи ПВК-51 ОСОБА_1 був
протабельований як такий, що
знаходився у відпустці. З доходів
позивача здійснено утримання за 2 дні
перевикористаної відпустки у зв'язку
із тим, що згідно ст. 6 Закону 504/96-ВР,
щорічна відпустка надається
працівникам за відпрацьований робочий
рік, термін за який була надана
відпустка позивачу обчислюється з
05.12.2011 року по 04.12.2012 року, у зв'язку із
тим, що ОСОБА_1 звільнено 19.11.2012 року за
власним бажанням, з нього було утримано
два дні перевикористаної відпустки.

В ході судового розгляду справи
представником відповідача, були надані
заперечення на уточнення позовних
вимог та письмові пояснення до довідки
про виплати ОСОБА_1 здійснені установою
після дня його звільнення. Цим було
роз'яснено, що подання відповідачем
листка непрацездатності 13.11.2012року до
Фонду соціального страхування, який
наданий позивачем 05.11.2012р., пов'язано із
процесом подання, розгляду листків
непрацездатності та прийняттям
рішення про призначення матеріального
забезпечення застрахованим особам
працівникам установи ПВК-51 комісією із
соціального страхування, яка утворена
згідно із Постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати непрацездатності від 23.06.08 №25.

Представник відповідача не
погодився із ствердженням позивача
щодо існуючої недорахованої суми за
період з 01.09.2012 року по 19.11.2012 року у
розмірі 1581,69грн., так яка за вказаний
період у позивача булі різні за
статусом підстави для нарахування
виплат, а саме: за фактично
відпрацьований час, виплати за
листками непрацездатності та
нарахування пов'язані із перебування
позивача у щорічній відпустці, у
зв'язку із чим розрахунок
середньоденної заробітної плати не
може бути єдиним для розрахунку таких
різних за статусом підстав для
нарахування виплат, крім того,
позивачем не надано жодного посилання
на діюче законодавство щодо правового
підґрунтя здійснених їм розрахунків,
проте, відповідач вважає, що позивачу
здійснено нарахування його доходу за
вказаний період в повному обсязі, в
підтвердження чого їм було надано
обґрунтоване пояснення до довідки про
доходи (загальний розрахунок) ОСОБА_1 за
період з 01.09.2012 року по 19.11.2012 року за 55
робочих дні, де визначені підстави для
здійснення нарахувань, в які входять:
відпрацьовані дні, час перебування на
лікарняному та час перебування у
відпустці.

Представник відповідача не
погодився із ствердженням позивача
щодо існування терміну затримки
заробітку впродовж 41 робочого дня з
20.11.2012р. до дня звернення до суду 18.01.2013
року, так як зазначена затримка напряму
пов'язана із вищезазначеною та
невизнаною відповідачем недорахованою
сумою у розмірі 1581,69грн.

Тому представник відповідача
вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 є
безпідставними та не підлягають
задоволенню, про що надав до суду
письмові заперечення на позовну заяву
та заперечення на уточнення позовних
вимог.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу, надавши оцінку
поданим доказам, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1
знаходився в трудових відносинах з
Південною виправною колонією
управління Державної пенітенціарної
служби України в Одеській області (№51).

19.11.2012 року ОСОБА_1 був звільнений за
власним бажанням за ст. 38 КЗпП України
згідно Наказу Південної виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Одеській області (№51) №60 о/с від 19.11.2012
року.

Відповідно до позовних вимог та
уточнення позовних вимог позивачем
охоплюється дії відповідача за
періодами: нарахування відповідачем
сум виплат, що належать йому з 01.09.2012
року по 19.11.2012 року та здійснення виплат
цих нарахованих сум з 19.11.2012 року по
23.01.2013року.

За період з 01.09.2012 року по 19.11.2012
року відповідачем позивачу були
нараховані грошові суми за фактично
відпрацьований час, за час надходження
на лікарняному та за період відпустки
згідно наданого відповідачем
Пояснення до Довідки про доходи
(загальний розрахунок) інженера з
мобілізаційної роботи та цивільної
оборони Південної виправної колонії
(№51) за період з 01.09.2012 року по 19.11.2012
року ОСОБА_1.

Так, у вересні 2012 року позивачу
було нараховано відповідачем:

- робочий день 1 (один) 13 вересня
2012р. - оплата 33,10 грн. (оклад) + надбавка
6,62 грн. (20% від окладу, відповідно до
наказу ДДУ ВПВ №190 від 03.10.2004р.) +
надбавка 11,92 грн. (30% від окладу,
відповідно де наказу ДДУ ВПВ №190 від
03.10.2004р.) + 12,57 грн. (індексація
заробітної плати) = 64,21 грн.;

- матеріальна допомога на
оздоровлення у зв'язку із щорічною
відпусткою за 2012 рік - 662,00 грн. (надано і
розмірі одного окладу згідно
колективного договору);

- чергова відпустка за період
05.12.2011р. по 04.12.2012р., відпустка тривала з
14 вересня 2012р. по 11 жовтня 2012р. - 28
календарних днів при середньоденній
37,41грн. - 1047,48 грн. (розраховано
відповідно де п.п. 2 п. 2 Постанова КМУ
від 08.02.1995р. №100) відпустка надана
позивачу згідно Наказу ПВК-51 від 13.09.2012
року №47;

- листок непрацездатності серія
АВМ № 714858 з 03.09.2012р. по 12.09.2012р. -
оплачено установою 5 днів з 03.09.2012р. по
07.09.2012р. - 287,45 грн. (при середньоденній
заробітній платі 57,49 грн. згідно
Постанови КМУ від 06.05.2001р. №439).

У жовтні 2012 року позивачу було
нараховано відповідачем:

- робочих днів не було
відпрацьовано;

- загальна виплата за листками
непрацездатності - 591,27 грн., яка
складається з:

- листок непрацездатності серія АВМ
№714858 з 03.09.2012р. по 12.09.2012р. - оплаче» ФСС 3
дня з 10.09.2012р. по 12.09.2012р. - 172,47 грн. (при
середньоденній заробітній плат 57,49
грн. згідно Постанови КМУ від 06.05.2001р.
№ 439);

- листок непрацездатності АВМ №272784 з
17.10.2012р. по 24.10.2012р. - оплачено установою 3
дня з 17.10.2012р. по 19.10.2012р. - 209,40 грн. (при
середньоденній заробітній платі 69,80
грн. згідно Постанови КМУ від 06.05.2001р.
№439 «Порядок оплати перших п'яти дні
тимчасової непрацездатності...»);

- листок непрацездатності АВМ №272784 з
17.10.2012р. по 24.10.2012р. - оплачено ФСС 3 дня з
22.10.2012р. по 24.10.2012р. - 209,40 грн. (при
середньоденній заробітній платі 69,80
грі згідно Постанови КМУ від 06.05.2001р.
№439 «Порядок оплати перших п'яти днів
тимчасове непрацездатності...») - цей
листок непрацездатності продовжений.

У листопаді 2012 року позивачу було
нараховано та відраховано
відповідачем:

- робочих днів 10 (десять) з 05.11.12р. по
19.11.2012р. - сплачено 306,82грн. (оклад) +
надбавка 92,04гр* (30% від окладу,
відповідно до наказу ДДУ ВПВ №190 від
03.10.2004р.) + надбавка 79,77грн. (20% від окладу,
відповідно до наказу ДДУ ВПВ №190 від
03.10.2004р.) = 478,63грн.;

- відраховано за 12.10.2012р. по 16.10.2012р.
(3 (три) невідпрацьованих робочих дні)
згідно Наказу ПВК-51 від 19.11.2012. №437:
оклад -92,05грн. - 27,61грн. надбавка - 23,93
грн. = - 143,59грн.;

- відраховано за два дні
перевикористаної щорічної відпустки
що була надана з 14 вересня 2012р. по 1
жовтня 2012р. та тривала 28 календарних
днів при середньоденній 37,41грн.,
загально складає -74,82грн. (розраховано
відповідно до п.п. 2 п. 2 Постанова КМУ
від 08.02.1995р. №100), відрахування
здійснено згідно Наказу ПВК-51 від 19.11.2012
року №60 о/с ;

- нараховане у листопаді 2012р.,
проте сплачено у січні 2013р.,
продовження листка непрацездатності
АВР №272784 є листок непрацездатності
серія АВМ №465570 з 25.10.2012р. по 02.11.2012р. -
оплачено у січі 2013р. ФСС 7 днів - 488,60 грн.
(при середньоденній заробітній платі
69,80 грн. згідно Постанови КМУ ві 06.05.2001р.
№439).

З викладеного вбачається, що
узагальнено за період з 01.09.2012р. по
19.11.2012р. у позивача булі різні за
статусом підстави для нарахування
відповідачем виплат, у зв'язку із чим
середньоденні суми, які застосовуються
при розрахунку таких виплат
відрізняються відповідно до підстав
нарахування, саме:

- робочі дні - 11 днів (середньоденна
сума: 64,21грн. - 1 день жовтень 2012р. та
47,86грн. - 10 днів листопад 2012р.);

- щорічна чергова відпустка - 28
днів (при середньоденній сумі 37,41грн.);

- дні непрацездатності - 21 день (8
днів при середньоденній заробітній
платі 57,49 грн. та 13 днів при
середньоденній заробітній платі 69,80
грн.).

Так як відповідачем були
здійснені вищезазначені відрахування,
загально за період з 01.09.2012 року по
19.11.2012 року нарахування були проведені
за 55 днів: фактично відпрацьовані дні - 8
днів; щорічна відпустка - 26 днів; дні
непрацездатності - 21 день, при цьому для
розрахунку сум нарахувань за кожним із
таких періодів розраховані різні за
значенням середньоденні суми.

Враховуючи принципи змагальності
та диспозитивності цивільного
судочинства, суд вважає, що вимоги
позивача про стягнення
недонарахованої невиплаченої
заробітної плати при звільненні
задоволенню не підлягають.

Згідно до ст.116 КПзП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум. В разі спору про розмір сум,
належних працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган в
усякому випадку повинен в зазначений у
цій статті строк виплатити не
оспорювану ним суму.

Суд встановив, що у день звільнення
позивача 19.11.2012 згідно Наказу ПВК-51 №60
о/с відповідачем не було здійснено
виплата всіх сум, що належали позивачу
від установи.

Згідно довідки позивача, яка
надана до письмових пояснень до
довідки про виплати ОСОБА_1 здійснені
після 19.11.2012 року від 07.11.2013р. №2/14-2/14-8470
та наданої позивачем банківської
виписки, вбачається наступне, після дня
звільнення 19.11.2012 року відповідачу на
його банківський зарплатний картковий
рахунок, який був відкритий
відповідачем під час роботи позивача в
установі ПВК-51 у Южному ГРУ ПАТ КБ
«Приватбанк» (надалі - картковий
рахунок) для здійснення виплат
нарахованих позивачу сум, було
здійснено зарахування трьох сум, які
надійшли на зазначений картковий
рахунок позивача у строки: 23.11.2012 року,
28.11.2012 року та 23.01.2013 року у відповідних
розмірах: 318,10грн., 209,87грн. та 407,01грн.

Так, по фактичному зарахуванню
23.11.2012 року на картковий рахунок
позивача першої суми в розмірі 318,10грн.
(де дохід позивача без урахування
податкових відрахувань складає -
381,87грн.) встановлено наступне, ця
виплата є - нарахована суму за: листком
непрацездатності серія АВМ №714858 та
листком непрацездатності АВМ №272784 що
сплачується в повному обсязі Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (надалі - ФСС)
відповідно до ч.2 ст. 35 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» від
18.01.2001 №2240-III (далі - Закон №2240).

Відповідачем 06.11.2012 року до ФСС
була подана Заявка-розрахунок щодо
здійснення фінансування для надання
матеріального забезпечення
застрахованим особам за рахунок коштів
фонду. Заявка-розрахунок подана до ФСС
відповідачем згідно із Порядком
фінансування страхувальників для
надання застрахованим особам
матеріального забезпечення за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від
22.12.2010 №26 при цьому, встановлено, що
відповідачем така заявка-розрахунок
подана до ФСС до дати звільнення
позивача, при цьому, згідно виписки від
19.11.2012 року з рахунку відповідача
відкритого у ГУДКСУ в Одеській області
№0072 кошти від ФСС надійшли 19.11.2012
року і згідно виписки від 23.11.2012 року з
рахунку відповідача відкритого у
ГУДКСУ в Одеській області №0072
зазначені кошти надійшли до Южне ГРУ
ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідно до
вищезазначеної банківської виписки, що
надана до матеріалів справи позивачем,
сума коштів у розмірі 318,10грн. 23.11.2012
року була зарахована на його картковий
рахунок.

Згідно пункту 2 статті 52 Закону №2240
допомога по тимчасовій
непрацездатності за рахунок коштів
Фонду соціального страхування
виплачується у найближчий після дня
призначення допомоги строк,
установлений для виплати заробітної
плати.

Листом від 26.05.2011 №07-35-1406 Фонд
соціального страхування роз'яснює, що
виплата лікарняних за рахунок Фонду,
здійснюється працівнику не пізніше
наступної виплати заробітної плати з
дня отримання фінансування на рахунок
установи.

За фактичним зарахуванням 28.11.2012
року на картковий рахунок позивача
другої суми в розмірі 209,87грн. (де дохід
позивача без урахування податкових
відрахувань складає - 260,22грн.)
встановлено наступне, ця виплата є -
частиною заробітної плати за листопад
місяць 2012 року. Згідно виписки з
рахунку відповідача у ГУДКУС в
Одеській області з урахуванням КЕКВ
рахунок №0072 кошти з загального
фонду державного бюджету відповідно до
кошторису розпорядника бюджетних
коштів за кодом КЕКВ:1111 (заробітна
плата вільнонайманим співробітникам)
надійшла на зазначений рахунок
відповідача 26.11.2012 року, вказана
виписка ГУДКУС в Одеській області
надана відповідачу 27.11.2012 року.
Відповідно до платіжного доручення №916
від 28.11.2012 року загальна сума коштів із
зазначенням платежу із КЕКВ:1111
оплачена ГУДКУС в Одеській області
28.11.2012 року на розрахунковий рахунок
відповідача у відділені №24 Южного ГРУ
ПАТ КБ «Приватбанк» №0072. Згідно
вищезазначеної банківської виписки, що
надана до матеріалів справи позивачем,
сума коштів у розмірі 209,87грн. 28.11.2012
року була зарахована на його картковий
рахунок.

По фактичному зарахуванню 23.01.2013
року на картковий рахунок позивача
третьої суми в розмірі 407,01грн. (де дохід
позивача без урахування податкових
відрахувань складає - 488,60грн.)
встановлено наступне, ця виплата є -
нарахована сума за листком
непрацездатності серія АВМ №465570 що
сплачується в повному обсязі Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності відповідно до ч.2
ст. 35 ЗУ №2240-III. Цей листок
непрацездатності був наданий
позивачем табельнику відповідача
05.11.2012 року, що підтверджується
відміткою на листі непрацездатності..

Відповідачем 13.12.2012 року до ФСС
була подана Заявка-розрахунок щодо
здійснення фінансування для надання
матеріального забезпечення
застрахованим особам за рахунок коштів
фонду. Заявка-розрахунок подана до ФСС
відповідачем згідно із Порядком
фінансування страхувальників для
надання застрахованим особам
матеріального забезпечення за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від
22.12.2010 №26 при цьому, встановлено, що
відповідачем така заявка-розрахунок
подана до ФСС після дати звільнення
позивача у термін затримки з дати
звільнення 19.11.2012 року в обсязі - 25
календарних днів, при цьому, згідно
виписки від 10.01.2013 року з рахунку
відповідача відкритого у ГУДКСУ в
Одеській області №0072 кошти від
ФСС надійшли 09.01.2013 року і згідно
виписки від 24.01.2013 року з рахунку
відповідача відкритого у ГУДКСУ в
Одеській області №0072 зазначені
кошти надійшли до Южне ГРУ ПАТ КБ
«Приватбанк» лише 23.01.2013 року хоча
заявка на виплату готівки та
перерахування коштів відповідачем
була надана 15.01.2013 року та відповідно до
вищезазначеної банківської виписки, що
надана до матеріалів справи позивачем,
сума коштів у розмірі 407,01грн. 23.01.2013
року була зарахована на його картковий
рахунок.

Згідно пункту 2 статті 52 Закону №2240
допомога по тимчасовій
непрацездатності за рахунок коштів
Фонду соціального страхування
виплачується у найближчий після дня
призначення допомоги строк,
установлений для виплати заробітної
плати.

Листом від 26.05.2011 №07-35-1406 Фонд
соціального страхування роз'яснює, що
виплата лікарняних за рахунок Фонду,
здійснюється працівнику не пізніше
наступної виплати заробітної плати з
дня отримання фінансування на рахунок
установи.

Надаючи підсумок вищевказаній
правовій позиції, суд вважає, що
відповідачем не були застосовані всі
необхідні дії щодо своєчасного
подання, до дня звільнення позивача
19.11.2012 року, Заявки-розрахунку до ФСС
згідно із Порядком фінансування
страхувальників для надання
застрахованим особам матеріального
забезпечення за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 22.12.2010 №26 за
виплатою по листку непрацездатності
позивача серія АВМ №465570 який був
наданий відповідачу 05.11.2012 року та
оплачується в повному обсязі Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності відповідно до ч.2
ст. 35 ЗУ №2240-III, тобто, вищевказана
заявка-розрахунок подана позивачем із
затримкою в обсязі - 25 календарних днів
з дати звільнення 19.11.2012 року по дату
фактичного подання заявки-розрахунку
до ФФС 13.12.2012 року, що вважається
порушенням правової норми статті 117
КЗпП України.

Приписом статті 117 КЗпП України
визначено, що при наявності спору про
розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору.

Згідно вимог Постанови КМУ від
08.02.1995р. №100 відповідачем був зроблений
розрахунок суми середньоденної
заробітної плати позивача, яка
наведена у довідці позивача та складає
суму - 59,84грн., у зв'язку із чим судом був
зроблений розрахунок суми компенсації
за порушення терміну виплати (25 днів (з
19.11.2012 року по 13.12.2012року) виходячи з
суми середньоденної заробітної плати -
59,84грн., зазначена сума компенсації
складає 1496,00грн.

Враховуючи принципи змагальності
та диспозитивності цивільного
судочинства, суд вважає, що вимоги
позивача про стягнення компенсації за
порушення терміну виплат підлягають
частковому задоволенню у сумі 1496,00грн.

Часткове порушення законних прав
позивача призвели до його моральних
страждань, у нього втратився
нормальний життєвий ритм, тому що він
зазнав психологічні переживання під
час звернення до суду по захист своїх
законних прав та інтересів.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП
України, відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Суд вважає, що в процесі часткового
порушення законних прав позивача при
недодержанні відповідачем терміну
подання Заявки-розрахунку до ФСС
згідно із Порядком фінансування
страхувальників для надання
застрахованим особам матеріального
забезпечення за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 22.12.2010 №26 за
виплатою по листку непрацездатності
позивача серія АВМ №465570, йому було
завдано моральної шкоди, тому позовні
вимоги, стосовно відшкодування
відповідачем моральної шкоди,
підлягають частковому задоволенню, а
саме з урахуванням конкретних обставин
справи належним розміром компенсації
позивачу його моральних страждань суд
визначає грошову суму 500,00 гривень.

За внутрішнім переконанням та на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в цивільної справі, суд
вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 є
законними, обґрунтованими, позовні
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню.

Суд вважає, що відповідно до ст. 4
Закону України від 08.07.2011 року № 3674-14
«Про судовий збір», за розгляд позовної
заяви майнового характеру з
відповідача у дохід держави підлягають
стягненню витрати на оплату судового
збору в розмірі 243,60грн.

Керуючись ст.43 Конституції України, ст.
16 Цивільного кодексу України, ст..115, 116,
233 КЗпП України, ст..24 Закону України
«Про охорону праці», ст..ст. 11, 60, 88, 208-209,
212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш
И В :

Позов ОСОБА_1 до Південної виправної
колонії управління державної
пенітенціарної служби в Одеській
області про стягнення ненарахованої
невиплаченої заробітної плати,
стягнення компенсації за порушення
терміну виплати, компенсації моральної
шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Південної виправної
колонії управління державної
пенітенціарної служби в Одеській
області на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за порушення терміну виплати
в сумі 1496 (одна тисяча чотириста
дев»яносто шіть)грн..86 коп. та моральну
шкоду в сумі 500 (п»ятсот)грн.

Стягнути з Південної виправної
колонії управління державної
пенітенціарної служби в Одеській
області на користь держави судовий
збір в сумі 243 (двісті сорок
три)грн..60коп.

В задоволенні іншої частини позову
відмовити.

Рішення суду в частині стягнення
заробітної плати за 1 місяць підлягає
негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк зі дня його
проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
І.А.МАЗУН