АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/3136/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 643/69/14-ц
Доповідач - Карімова
Категорія: визнання права власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного

суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі Маковецькій О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на ухвалу судді Московського
районного суду міста Харкова від 28
січня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права
власності на спадщину за заповітом,

ВСТАНОВИЛА:

11 січня 2014року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
визнання за нею в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на 512 частини
квартири АДРЕСА_1, яка була придбана під
час шлюбу з відповідачкою.

Ухвалою судді Московського
районного суду м. Харкова від 13 січня 2014
року позовна заява ОСОБА_3 залишена без
руху.

Ухвалою судді Московського
районного суду м. Харкова від 13 січня 2014
року позовна заява ОСОБА_3 повернута
їй як неподана на підставі ст.. 121 ЦПК
України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції вимог процесуального права,
просить скасувати цю ухвалу судді та
зобов'язати прийняти її позов, оскільки
всі вимоги суду вона виконала.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, а оскаржувана ухвала
судді - скасуванню, виходячи з
наступного.

Постановляючи ухвалу про
залишення позовної заяви ОСОБА_3 без
руху, суддя виходив з того, що позивачем
некоректно заявлені вимоги щодо
припинення права власності та не
сплачений судовий збір в належному
розмірі, оскільки ціна позову є низькою
та не відповідає дійсної вартості
спадкового майна.

При цьому суддею самостійно
визначена вартість спірної квартири
та зазначено про необхідність доплати
позивачу судового збору в сумі 1361,41 грн.
в п'ятиденний строк.

Як вбачається з матеріалів
справи на виконання цієї ухвали судді
Ващенко Н.Д. надала уточнену позовну
заяву та квитанцію про сплату нею
судового збору в сумі 1336,41 грн.

Постановляючи ухвалу про
повернення ОСОБА_3 на підставі ст.. 121
ЦПК України позовної заяви, суддя
виходив з того, що позивачем не в
повному обсязі сплачений судовий збір,
визначений в ухвалі суду від 13 січня 2014
року.

Як свідчать матеріали справи,
ОСОБА_3 при виконанні ухвали судді від
13.01.2014 року дійсно не доплачено судовий
збір в сумі 25 грн.

ОСОБА_3 пояснила в суді
апеляційної інстанції, що вона як
особа похилого віку, помилково
виходила з вартості спірної квартири в
сумі 363 000 грн., а не 369 000 грн. ( як було
зазначено в ухвалі судді) і згодна
доплатити судовий збір в установленому
судом розмірі.

Відповідно до прецедентної
практики Європейського суду з прав
людини кожна держава - учасниця
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, реалізуючи п.1
ст. 6 цієї Конвенції щодо доступності
правосуддя та справедливого судового
розгляду, вправі встановлювати правила
судової процедури, в тому числі й
процесуальні заборони і обмеження,
зміст яких - не допустити судовий
процес у безладний рух. Разом з тим
Європейський суд зазначає, що не
повинно бути занадто формального
ставлення до передбачених законом
вимог, так як доступ до правосуддя
повинен бути не лише фактичним, але й
реальним. (Рішення Суду у справі Жоффр
де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.
(judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v.
France // Series AN 253-B).

Судова колегія вважає, що при
вирішення питання про повернення
позовної заяви ОСОБА_3 по суті з
формальних підстав, суд першої
інстанції не врахував вищенаведеного,
тому оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню, а справа - поверненню до
суду першої інстанції зі стадії
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст.
307, п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Скасувати ухвалу судді
Московського районного суду міста
Харкова від 28 січня 2014 року та
направити справу до цього ж суду зі
стадії вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду
касаційному оскарженню не підлягає як
така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: