Справа №2/489/60/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 р. Ленінський районний суд
м. Миколаєва в складі: головуючого -
судді Губницького Д.Г.. при секретарі
Наумкіній І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права
власності на частку у спільному майні,
визнання права, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 р. ОСОБА_1, власниця 9/10
частин житлового будинку по АДРЕСА_1,
звернулася до суду з позовом, яким
просила припинити право власності
відповідача на належну йому 1/10 частину
житлового будинку по АДРЕСА_1,
посилаючись на неможливість виділу в
натурі в житловому будинку цієї
незначної частки площею 4,9 кв.м. та
невиконання ОСОБА_2, рішення суду про
знесення самовільно побудованого
гаражу.

При розгляді справи по суті 22 квітня 2014
р. позивачка заявлені позовні вимоги
підтримала, усно заявила про їх
збільшення - просила визнати за собою
право власності на частку, право
власності ОСОБА_2 на яку просить
припинити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував,
посилаючись на невідповідність
висновків судової експертизи щодо
вартості частки ОСОБА_2 дійсній
ринковій вартості у зв'язку з різким
знеціненням гривні на теперішній час,
відсутністю іншого житла, відсутності
одночасно чотирьох підстав
передбачених ст. 365 ЦК України для
можливості позов задовольнити,
порушенням його прав через задоволення
позову, так як він здійснює
підприємницьку діяльність у гаражі,
розташованому за даною адресою.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та
представника відповідача, дослідивши
письмові докази, встановив наступні
обставини.

ОСОБА_1 належить 9/10 частин житлового
будинку з надвірними спорудами та
будівлями по АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування від 17 серпня 1990 р.
(а.с.6-7), а ОСОБА_2 - 1/10 частин цього ж
житлового будинку на підставі договору
дарування від 26 серпня 1997 р. (а.с.4).

Розмір ідеальних частин співвласників
дотепер не змінювався (а.с.30, 50-56)

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 19 квітня 2011
р. було задоволено позов ОСОБА_1 та
зобов'язано ОСОБА_2 знести за свій
рахунок самочинно побудовану
двоповерхову гараж - майстерню літ. О-2
загальною площею 170, 2 кв.м. по АДРЕСА_1
(а.с.8).Дане судове рішення на теперішній
час не виконане, постановою державного
виконавця виконавче провадження
закінчено 21 березня 2013 р. (а.с. 37).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 01 липня 2013 р. у справі
№2/489/374/13 відмовлено у позові ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про виділ частки відповідача
житлового будинку в натурі та
визначення порядку користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 з
урахуванням часток у спільній
частковій власності. Цим рішенням
встановлено, що виділ частки
відповідача неможливий через
незначний її розмір і ця обставина
відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України
доказуванню в даній справі не підлягає.
(а.с.66-67).

Положеннями статті 365 ЦК України
передбачено підстави, за наявності
яких суд може задовольнити позов про
припинення права особи на частку у
спільному майні: частка є незначною і
не може бути виділена в натурі, річ є
неподільною, спільне володіння і
користування майном є неможливим, таке
припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника та членам його
сім'ї. Суд постановляє рішення про
припинення права особи на частку у
спільному майні за умови попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду..

Тобто для припинення права особи на
частку у спільному майні необхідно
встановити наявність будь-якої із
обставин, передбачених пунктами 1-3
частини першої статті 365 ЦК України за
умови, що таке припинення не завдасть
істотної шкоди інтересам співвласника
та членам його сім'ї та попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

За ОСОБА_2 (номер картки платників
податків НОМЕР_1) зареєстровано
одноосібне право власності на житловий
будинок житловою площею 83,1 кв.м. по
АДРЕСА_2, який під будь-яким обтяженням
не перебуває (а.с.21-26).

Отже, припинення його права власності
на частку у спірному житловому будинку
істотної шкоди не завдасть, оскільки
відповідач має інше житло. Інші члени
його сім'ї в спірному будинку не
проживають.

Відповідно до висновку судової
будівельно - технічної експертизи
№1919-1920 від 17 лютого 2014 р., (а.с.100-121)
дійсна ринкова вартість житлового
будинку АДРЕСА_1 на час проведення
експертизи становить 145299,0 грн., а
вартість 1/10 частини становить 14529,90 грн.

Згідно квитанції №1557.85.1 від 04 квітня 2014
р. на депозитний рахунок
територіального управління Державної
судової адміністрації в Миколаївській
області ОСОБА_1 внесені кошти в сумі
14529,90 грн. у забезпечення своїх вимог в
даній справі.

Таким чином, підстави для задоволення
позову в повному обсязі наявні.
Припинення права власності
відповідача на спірну частину у
житловому будинку є підставою для
визнання права власності на цю частку
за позивачкою.

Доводи відповідача в письмових
запереченнях про відчуження
нерухомості по АДРЕСА_2 на користь
доньки значення для розгляду цієї
справи не мають, компенсацію поточних
інфляційних втрат вартості
національної валюти, яке відбулося з
моменту проведення експертного
дослідження в справі щодо визначення
вартості його частки, відповідач має
право вимагати окремим позовом.
Задоволення позову не завдасть шкоди
здійсненню його підприємницької
діяльності в гаражі-майстерні,
оскільки дана споруда є самовільно
побудованою, а тому діяльність
пов'язана з її використанням законом не
охороняється.

Позивачкою понесені витрати зі сплати
судового збору 469,62 грн., оплати
експертизи 1528,80 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України, відповідно до
повного задоволення позовних вимог з
відповідача на користь позивачки слід
стягнути 243,60 грн., виходячи з дійсної
ціни позову - вартості спірної частки,
та оплату за проведення експертизи 1528,80
грн.

Керуючись т. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2,
номер картки платника податків НОМЕР_3.
на 1/10 (одну десяту) частину у спільному
майні - житловому будинку з надвірними
спорудами та будівлями по АДРЕСА_1 та
визнати право власності на цю частину
за ОСОБА_1, номер картки платника
податків НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
вартість частини у спільному майні
14529,90 грн. (чотирнадцять тисяч п'ятсот
двадцять дев'ять грн. 90 коп.), у тому
числі шляхом перерахування коштів з
депозитного рахунку територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Миколаївської
області

Зобов'язати територіальне управління
Державної судової адміністрації
України в Миколаївської області
перерахувати кошти в розмірі 14529,90 грн.
(чотирнадцять тисяч п'ятсот двадцять
дев'ять грн. 90 коп.), які надійшли від
ОСОБА_1 за квитанцією № 1557.85.1 від 04
квітня 2014 р. на рахунок ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243,60 грн., витрати
по оплаті експертизи 1528,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Д.Г. Губницький