Справа №580/1213/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Подопригора Л. І.Номер
провадження 22-ц/788/280/14 Суддя-доповідач -
Бойко В. Б. Категорія - 28
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Бойка В. Б.,

суддів - Білецького О. М., Кононенко О.
Ю.,

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3
на рішення Лебединського районного
суду Сумської області від 29 листопада
2013 року

в цивільній справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення неустойки,
процентів річних, інфляційних збитків

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про
відшкодування коштів на усунення
недоліків товару,

В С Т А
Н О В И Л А :

в червні 2013 року ФОП ОСОБА_4 ( далі - ФОП )
звернувся до суду з даним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25
березня 2011 року між ним та ОСОБА_3 був
укладений договір побутового підряду
на виготовлення та встановлення
столярного виробу - гвинтових сходів,
загальною вартістю робіт 33000 грн. На
виконання даного договору, 25 березня 2011
року відповідач вніс передплату в
розмірі 12000 грн. 17 серпня 2011 року ФОП
виконав взяте на себе зобов'язання по
виготовленню та встановленню
столярного виробу, проте ОСОБА_3 не
розрахувався з ним за виконану роботу.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 23 липня 2012 року, з ОСОБА_3 на
користь ФОП було стягнуто борг за
договором в розмірі 21000 грн., а також
пеня за несвоєчасну оплату за період з
18 серпня 2011 року по 30 листопада 2011 року.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 17 грудня 2012 року, з
ОСОБА_3 була стягнута пеня за
невиконання цього ж договору за період
з 01 грудня 2011 року по 04 жовтня 2012 року.
Оскільки і на даний час заборгованість
по договору підряду не сплачена,
просив суд стягнути з ОСОБА_3 за період
з 05 жовтня 2012 року по 30 травня 2013 року
неустойку, процентів річних від суми
боргу та судові витрати.

ОСОБА_3 у вересні 2013 року звернувся до
суду з позовною заявою до ФОП про
відшкодування коштів на усунення
недоліків товару, мотивуючи свої
вимоги тим, що ФОП, до цього часу не
виконав зобов'язання щодо виготовлення
та встановлення дерев'яних сходів.
ОСОБА_3 направляв виконавцю робіт
письмові звернення з вимогою
закінчення виконання робіт у повному
обсязі, усунути ряд заявлених
недоліків, а саме : виготовити заглушки
належного діаметру; виготовити
сходинки належної товщини, які не
скрипітимуть, не прогинатимуться, та
будуть щільно розташовуватись у
вифрезерованих елементах; виконати
лакофарбове покриття без підтікань;
виготовити сферичні елементи на
перилах, щоб вони надійно трималися. Не
отримавши відповіді на зазначені
звернення, відповідач-позивач
звернувся до іншого фахівця зі
столярного виробництва - ФОП ОСОБА_5,
який усунув недоліки дерев'яних сходів,
вартість виконання цих робіт склала 26600
грн. Тому ОСОБА_3 просив суд стягнути з
ФОП витрати на усунення недоліків, що
виникли під час експлуатації сходів.

Рішенням Лебединського районного суду
Сумської області від 29 листопада 2013
року, позовні вимоги ФОП задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ФОП неустойку за несвоєчасне виконання
зобов'язання щодо оплати товару за
період з 05.10.2012 року по 30.05.2013
року в розмірі 7854 грн., а також витрати
на правову допомогу в розмірі 800 грн. та
витрати на оплату судового збору в
розмірі 219,08 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про
відшкодування коштів на усунення
недоліків товару залишено без
задоволення у зв'язку з їх
необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
рішення суду скасувати в частині
відмови в задоволенні його позову та
частковому задоволенні позову ФОП та
ухвалити нове рішення в цій частині,
задовольнивши позов ОСОБА_3 та
відмовивши в задоволенні позову ФОП.

Вказує, що недоліки столярного виробу
виникли під час його експлуатації, що
було підтверджено у суді першої
інстанції доказами, які суд не взяв до
уваги. Крім того, виконана ФОП робота
апелянтом, як замовником, прийнята не
була, акт прийняття виконаної роботи не
складався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення ОСОБА_3, який підтримав
доводи апеляційної скарги, пояснення
ФОП та його представника - ОСОБА_6,
які заперечували проти скарги,
дослідивши матеріали справи, матеріали
цивільної справи №2-258/12
Зарічного районного суду м. Суми та
перевіривши законність й
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та як вбачається із матеріалів справи,
між сторонами виникли цивільні
правовідносини, які регулюються
положеннями глав 16, 49 та 61 ЦК України,
а також Законом України « Про захист
прав споживачів «.

Зокрема, 25 березня 2011 року між
сторонами було укладено договір
побутового підряду по виготовленню та
встановленню столярного виробу, згідно
з яким ФОП зобов'язався виготовити з
ясеня гвинтові дерев'яні сходи, які
встановити в будинку по АДРЕСА_1, в
строк 50 днів, що відраховується з
моменту внесення замовником
передплати в розмірі 12000 грн. Загальна
вартість робіт - 33000 грн.

У договорі сторони передбачили
відповідальність за порушення
зобов'язань, зокрема п. 5.5 передбачає
обов'язок сплати неустойки в розмірі 0,1%
від суми договору за кожен
день прострочення виконання
зобов'язання ОСОБА_3 з оплати робіт (
а.с. 7 ).

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 23.07.2012 року, яке набрало
законної сили ( а.с. 9-12 ), стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ФОП 21000 грн.
заборгованості за договором підряду
та 3465 грн. неустойки. Також даним
рішенням стягнуто і з ФОП на користь
ОСОБА_3 неустойку за несвоєчасне
виконання замовлення.

На даний час, рішення суду в частині
погашення боргу в сумі 21000 грн. ОСОБА_3
не виконано.

Іншим рішенням Ковпаківського
районного суду м. Суми від 17.12.2012 року,
яке також набрало законної сили ( а.с.
13-15 ), стягнуто з ОСОБА_3 на користь ФОП
10197 грн. неустойки за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання за
період з 01.12.2011 року по 04.10.2012 року.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

При розгляді справи №2-258/12 Зарічного
районного суду м. Суми ( а.с. 9-12 ),
інстанційними судами було
встановлено, що ФОП свої зобов»язання
за договором виконав у повному
обсязі в серпні 2011 року. Дана
обставина послужила підставою для
стягнення з ОСОБА_3 на користь ФОП
заборгованості за договором та
неустойки, а також для стягнення з ФОП
на користь ОСОБА_3 неустойки за
несвоєчасне виконання замовлення.

Окрім того, при розгляді даної
справи, на підставі досліджених
судом доказів, було встановлено, що
замовник ОСОБА_3 безпідставно
відмовився підписати акт виконаних
робіт, не виказавши причин та
зауважень.

З серпня 2011 року, по жодній із трьох
цивільних справ, що розглядалися
судами, ОСОБА_3 не заявляв клопотання
про призначення експертизи на
підтвердження недоліків
виготовленого столярного виробу, хоча
таке право сторонам судом
роз»яснювалося.

В матеріалах цивільної справи №2-258/12
Зарічного районного суду м. Суми
містяться фото-, відеоматеріали, на
яких зображено виготовлений ФОП
столярний виріб. Копії цих фото-,
відеоматеріалів досліджено та
долучено колегією суддів і до
матеріалів справи, що переглядається
( а.с. 157-161 ).

Судом апеляційної інстанції були
ґрунтовно перевірені доводи
апеляційної скарги в тій частині, що
столярний виріб має недоліки, які
виявилися в процесі його
експлуатації : заглушки було
виготовлено неналежного діаметру;
сходинки неналежної товщини,
внаслідок чого вони скрипіли та
прогиналися; сходинки нещільно
розташовувані у вифрезерованих
елементах; лакофарбове покриття
виконано з підтіканнями; сферичні
елементи на перилах ненадійно
трималися.

З цього приводу колегією суддів було
встановлено наступне.

На підтвердження таких своїх
доводів, апелянт фактично послався на
наступні докази : 2 відеоматеріали ( а.с.
161 ), показання свідків, а також на
письмові пояснення ФОП ОСОБА_5 ( а.с. 97
).

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що
жоден доказ не має наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що у відповідача
за зустрічним позовом - ФОП
обґрунтовано виникли сумніви у
достовірності наданих апелянтом
доказів, обґрунтовано було поставлено
під сумнів сам факт звернення
споживача до іншого фахівця зі
столярного виробництва - ФОП ОСОБА_5 та
усунення останнім недоліків дерев'яних
сходів.

Зокрема, ФОП ОСОБА_5, незважаючи на
неодноразові виклики, жодного разу
не з»явився до судів обох інстанцій
для допиту у якості свідка,
апелянтом його явку забезпечено не
було. Не вдалося здійснити навіть
примусовий привід даного свідка
через органи міліції.

Із матеріалів даної справи,
матеріалів цивільної справи №2-258/12
Зарічного районного суду м. Суми, а
також пояснень сторін вбачається, що
фотоматеріали з зображенням
виготовленого столярного виробу були
виготовлені ФОП безпосередньо після
завершення робіт, тобто у середині
серпня 2011 року, а відеоматеріали було
виготовлено апелянтом ( з його слів )
21.05.2012 року, тобто майже через рік.

При детальному огляді цих доказів
колегією суддів встановлено, що,
дійсно, ФОП свої зобов»язання за
договором виконав влітку 2011 року,
сходами тривалий час користувалися
вхожі до будинку особи, в т.ч. і сам
апелянт та малолітня дитина, що
свідчить про безпечність столярного
виробу та його належну якість.

На фотокартках ( а.с. 157-160 ),
виготовлених при завершенні робіт,
наявні усі заглушки.

ФОП в суді апеляційної інстанції
надав логічні роз»яснення з приводу
того, що столярний виріб є великою
та складною конструкцією, яка
з»єднується в т.ч. за допомогою
болтів. Саме вони і приховані під
заглушками. Сходи виготовлені із
дерева породи ясень, вони потребують
періодичного догляду, ремонту,
окрашування, заміни окремих зношених
елементів тощо, тому заглушки
кріпляться не за допомогою клею, а за
допомогою спеціального гелю, що надає
можливість доступу користувачам до
з»єднувальних болтів.

Із наданих апелянтом відеоматеріалів
вбачається, що частина заглушок, а
також сферичні елементи на перилах або
відсутні, або виймаються.

Проте це не свідчить про неналежне
виконання ФОП робіт. Із відеозапису
чітко видно, що клей у місцях
кріплення сферичних елементів
наявний, тому ставити на вину, майже
через рік після завершення робіт,
саме ФОП відсутність заглушок та
сферичних елементів підстав не має.
Хто саме та коли демонтував
зазначені деталі сходів апелянтом не
пояснено.

Не надано ним жодних доказів і того,
що сходинки були неякісно
пофарбовані, вони є неналежної
товщини, прогибалися та нещільно
розташовувані у вифрезерованих
елементах. Згадані фото-,
відеоматеріали свідчать якраз про
протилежне.

Що стосується, начебто, скрипіння
сходинок, то, як слушно зауважив ФОП,
заперечуючи проти апеляції, це
нормальна, природня реакція сухої
деревини на навантаження. Колегія
суддів з цим також погоджується.

Не спростовують такі висновки і
показання свідків з боку ОСОБА_3

ФОП на даний час не має доступу до
домоволодіння, в якому ним
виконувалися роботи.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК
України, суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Апелянту судом апеляційної інстанції
була надана можливість підтвердити
те, що ФОП ОСОБА_5 дійсно кардинально
переробив дерев'яні сходи, усуваючи
недоліки, на що, як зазначає ОСОБА_3,
було витрачено 26600 грн. ( а.с. 47-48 ). Як
пояснив ФОП, для усунення цих
протиріч, достатньо було виготовити
фотокартки певних частин ( конкретних
сходинок ) переробленого об»єкту з
прив»язкою до будинку, адже деревина
у 2011 році підбиралася за текстурою,
яка є неповторною. Окрім того,
апелянту було запропоновано
прикласти до перероблених сходинок
лінійку, з тим, щоб підтвердити їх
збільшену до 50 мм товщину.

З цією метою, в засіданні суду
апеляційної інстанції двічі
оголошувалася перерва ( з 25 березня
до 03 квітня, а потім - до 10 квітня 2014
року ). Апелянт погодився надати такі
докази, однак вподальшому від
виконання цих дій ухилився, в останнє
судове засідання взагалі не
з»явився, надавши заяву про згоду
закінчувати розгляд справи у його
відсутність.

ОСОБА_3 були роз»ясненні в судовому
засіданні 03 квітня 2014 року наслідки
не вчинення зазначених процесуальних
дій.

На наданих же апелянтом 03 квітня 2014
року фотокартках ( а.с. 165 ) взагалі не
зрозуміло, що міститься. Цілісний
об»єкт не зображено, прив»язки до
будинку немає.

Таким чином, до письмових пояснень ФОП
ОСОБА_5, а також до письмових доказів
щодо усунення недоліків столярного
виробу належить віднестися критично,
а висновки суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з
ФОП витрат на усунення недоліків
товару є вірними.

Колегія суддів погоджується з
рішенням суду і щодо стягнення на
користь ФОП неустойки за несвоєчасне
виконання зобов'язання щодо оплати
товару за період з 05.10.2012 року по 30.05.2013
року, в сумі 7854 грн., оскільки саме
такий вид і розмір відповідальності за
порушення зобов'язання сторони
передбачили в укладеному між ними
договорі.

В оскаржуваному рішенні, суд першої
інстанції належним чином обгрунтував
необхідність компенсації ФОП
понесених ним витрат на правову
допомогу, правильно визначивши їх
розмір.

Рішення суду першої інстанції ФОП не
оскаржується.

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає необгрунтованими, оскільки вони
не підтверджуються матеріалами справи,
не грунтуються на вимогах закону та
висновків суду по суті заявлених
вимог не спростовують.

Колегією суддів не виявлено
неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які могли б бути
підставою для зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Лебединського районного
суду Сумської області від 29 листопада
2013 року в даній справі залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -