Єдиний унікальний номер 252/9345/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2296/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючої судді Краснощокової Н.С.

Суддів Могутової Н.Г.

Безрученко Ю.О.

При секретарі Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу представника відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення
Микитівського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 24 січня
2014 року по справі за позовом Приватного
акціонерного товариства
«Горлівськтепломережа» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання,

В С Т А Н О В И В :

Представник відповідачів ОСОБА_4,
який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
звернувся до апеляційного суду із
апеляційною скаргою на рішення
Микитівського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 24 січня
2014 року, яким позовна заява ПрАТ
«Горлівськтепломережа» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання задоволена:
стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача
заборгованість за послуги з
теплопостачання за період з квітня 2012
року по жовтень 2012 року в сумі 365 грн. 03
коп., 3% річних в сумі 10 грн. 26 коп.,
інфляційні нарахування в сумі 22 коп., а
також витрати по сплаті судового збору
в сумі 114 грн. 70 коп.; стягнуто з ОСОБА_2
на користь позивача заборгованість за
послуги з теплопостачання за період з
квітня 2012 року по жовтень 2012 року в сумі
365 грн. 03 коп., 3% річних в сумі 10 грн. 26
коп., інфляційні нарахування в сумі 22
коп., а також витрати по сплаті судового
збору в сумі 114 грн. 70 коп.

Представник відповідачів ОСОБА_4
просить скасувати рішення суду,
оскільки воно ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та ухвалити нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог. Вважає, що судом при
розгляді справи не встановлено, що
відповідачами здійснювалось
самовільне відключення від системи
централізованого опалення і в зв»язку
з цим відсутні підстави для
нарахування плати за централізоване
опалення та зобов»язання привести
мережу опалення у квартирі до
попереднього стану та визнання дій
відповідачів самовільними. Крім того,
оскільки між сторонами не був
укладений договір на надання послуг,
вимоги позивача щодо стягнення
заборгованості за послуги з
теплопостачання є безпідставними. До
того ж, висновок суду щодо стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості з послуг
теплопостачання є безпідставним, у
зв»язку з тим, що остання виїхала за
межі України, мешкає у державі Ізраїль,
з 23 вересня 2010 року за адресою: АДРЕСА_1
не зареєстрована. Також зазначає, що
вказаний спір тільки з зазначенням
іншого періоду стягнення
заборгованості вже був предметом
розгляду як у Микитівському районному
суді м. Горлівки так і в апеляційному
суді Донецької області, яким рішення
суду першої інстанції було скасоване,
проте суд першої інстанції вказану
практику до уваги не взяв.

Представник відповідачів та
ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги
підтримали, просили її задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги, вважає
рішення суду законним і обрунтованим.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином.

Судом першої інстанції при
розгляді цієї справи встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 належить
відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по ?
частки на праві спільної часткової
власності відповідно до свідоцтва про
право власності за №1950 від 08 грудня 2005
року.

ПрАТ «Горлівськтепломережа» є
постачальником послуги з
теплопостачання до вказаної квартири
згідно договору №2607 від 24 вересня 2012
року, укладеним між ПАТ
«Горлівськтепломережа» та КП «Міська
служба єдиного замовника» Горлівської
міської ради, яка є балансоутримувачем
житлового фонду, на який надається
теплова енергія, переліком житлових
будинків, що знаходяться в мережі
теплопостчання позивача, а також
укладеним 16 червня 2011 року між ОСОБА_3
та КП «Міська служба єдиного
замовника» договором про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної води та
водовідведення.

Відповідачі своєчасно не
сплачують вартість послуг з
теплопостачання.

Відповідно до довідки про
заборгованість за комунальні послуги
сума заборгованості за період з квітня
2012 року по жовтень 2012 року складає 730
грн. 05 коп.

Згідно акту, складеного КП
«Комарово» від 11 лютого 2008 року
радіатори опалення в кухні та спальній
кімнаті квартири АДРЕСА_1 відсутні
внаслідок пориву радіаторів
центрального опалення у грудні 2007 року.

З актів обстеження вказаної квартири
ТОВ «Центренергосервіс» від 14 червня
2011 року та 06 листопада 2013 року
вбачається відсутність радіаторів
опалення в квартирі відповідачів,
зафіксоване зняття ще одного приладу
опалення і у другій кімнаті. Акт від 06
листопада 2013 року містить запис члена
комісії про самовільне зняття
радіаторів власником квартири, якому у
відповідності до вимог «Правил
утримання житлових будинків в
прибудинкової території» та ст. 100 ЖК
України рекомендовано відновити
внутрішню систему опалення за власний
рахунок.

22 серпня 2013 року ПрАТ
«Горлівськтепломережа» звернулось до
Микитівського районного суду м.
Горлівки Донецької області з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за послуги з
теплопостачання.

Рішенням Микитівського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
24 січня 2014 року позовна заява ПрАТ
«Горлівськтепломережа» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання задоволена.
При ухваленні рішення суд виходив з
того, що згідно із діючим
законодавством, обов»язок по
відновленню в квартирі приладів
опалення покладений на відповідачів та
балансоутримувача будинку. Однак, в
судовому засіданні не надано доказів
того, що відповідачі після
демонтування приладів опалення
звертались до КП «Міська служба
єдиного замовника із заявами про
відновлення приладів опалення в
належній їм квартирі. Судом не прийняті
до уваги доводи відповідачів про те, що
послугами відповідачі не користуються,
оскільки з 1996 року у вказаній квартирі
не проживають та у квартирі відсутні
радіатори опалення. Щодо застосування
при нарахуванні оплати за
теплопостачання пільги до відповідача
ОСОБА_3, як пенсіонера МВС, суду не
надано доказів оформлення вказаної
пільги. Судом першої інстанції
встановлено, що відповідачі є
власниками квартири АДРЕСА_1. Позивач
надавав теплову енергію у будинок
відповідачів, факт демонтування
приладів опалення не може бути
визнаний належною підставою для
звільнення від обов'язку оплачувати
послугу централізованого опалення, як
і посилання відповідачів на те, що
радіатори були зняті не самовільно, а
робітниками комунального підприємства
у зв'язку з аварією, крім того,
встановлений факт і самовільного
зняття радіаторів опалення у зальній
кімнаті.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
наведені у скарзі доводи, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно зі ст. 20 ч.2 п.5 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
споживач зобов»язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.19 ч.6 Закону
України «Про теплопостачання»
споживач повинен щомісячно
здійснювати оплату теплопостачальній
організації за фактично отриману
теплову енергію.

Згідно ст.625 ч.2 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов»язання, на вимогу кредитора
зобов»язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індксу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простороченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом

Відповідно до ст. 322 ЦК України
власник зобов»язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно змісту ст. 360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов»язаний брати участь у витратах
на управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов»язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов»язаннями, пов»язаними
із спільнм майном.

Статтями 20, 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено,
що обов»язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а обов»язком
виконавця є надання послуг вчасно та
відповідної якості згідно із
законодавством та мовами договору, а
також підготовка та укладення зі
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання. Сама по
собі відсутність письмового договору
між сторонами не може бути підставою
для відмови в позові про стягнення
заборгованості за фактично надані
послуги. Крім того, згідно ст. 218 ч.1 ЦК
України недодержання сторонами
письмової форми правочину, яка
встановлена законом, не має наслідком
його недійсність, крім випадків,
встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, у
відповідачів виникла заборгованість
за надані послуги з теплопостачання за
період з квітня 2012 року по жовтнеь 2012
року в сумі 730 грн. 06 коп., інфляційні
складові 44 коп. та 3% річних в сумі 21 грн.
52 коп.

Вирішуючи питання про стягнення
заборгованості за надані послуги, суд
прийшов до висновку, що відповідачами
не доведено, що послуги їм не
надавались або що ці послуги були
неякісними.

В судовому засіданні було встановлено,
що відповідачі самовільно демонтували
в квартирі опалювальні прибори
центрального опалення.

Доводи відповідачів про те, що
послугами позивачи вони не
користувались, судом не були прийняті
до уваги, оскільки відключення
квартири відповідачів від мережі
теплопостачання відбулося самовільно
з порушенням Порядку відключення
окремих приміщень житлових будинків
від мереж центрального опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання.

Самовільне відключення від мереж
центрального опалення забороняється
та не є підставою для звільнення від
обов»язку по оплаті наданих позивачем
послуг.

Таким чином, сума заборгованості
підлягає стягненню з урахуванням
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Висновок суду грунтується на доказах,
які повно, всебічно і об»єктивно
перевірені в судовому засіданні і
законні.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку, що
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального
закону призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору.

Судом першої інстанції повно та
всебічно з»ясовані усі обставини по
справі, зібрані докази, дана належна
правова оцінка і суд обгрунтовано
задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги про те,
що відповідачі в квартирі не
проживають, а тому не користуються
послугами з теплопостачання, не
приймаються до уваги, оскільки вони як
співвласники вказаної квартири
повинні сплачувати такі послуги.

В судовому засіданні було
встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не
надав переконливих доказів оформлення
пільги як пенсіонера МВС, тому вона не
враховувалась при нарахуванні суми
заборгованості.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Микитівського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
24 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: