2/258/1705/14 258/3701/14-ц
29 квітня 2014 року. КІРОВСЬКИЙ
РАЙОНИЙ СУД міста ДОНЕЦКА
в складі: судді -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
цивільну справу за позовом:
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 «ПРО
ВИЗНАННЯ ПРАВА НА СПАДЩИНУ».
Позивачка ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2,ОСОБА_3 «ПРО
ВИЗНАННЯ ПРАВА НА СПАДЩИНУ».
В судовому засіданні
позивачка показала суду,що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 ,який раніше
мешкав за адресою: АДРЕСА_1. Після його
смерті відкрився спадок у вигляді
домоволодіння,яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1. Вищевказане
домоволодіння належало спадкодавцю
на підставі договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального жилого
будинку,посвідченого 15.11. 1957 року
нотаріусом Кіровської нотаріальної
контори міста Сталіно.
Спадкоєцями 1 черги після
смерті спадкодавці є вона, як рідна
донька спадкодавця. Відповідачка
ОСОБА_2 як дружина спадкодавця та його
син - ОСОБА_3 ,інших спадкоємців немає,
іншого спадкового майна також немає.
Спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
звернулися своєчасно протягом 6
місяців після смерті спадкодавця в
нотаріальну контору з приводу
відкриття спадщини, і на спадщину не
Вона фактично та своєчасно
прийняла спадщину так як постійно була
зареєстрована та проживала в спірному
домоволодінні в тому числі і на день
відкриття спадщини. Крім того, вона
постійно користувалася спадковим
домоволодінням та земельною
ділянкою,здійснювала необхідний
догляд за будинком,здійснював поточні
ремонтні та господарчі роботи, тобто
вона фактично вступила в володіння і
користування спадковим майно, але не
оформила своїх спадкових прав.
Просить суд визнати за нею
право власності в порядку спадкування
на законом на домоволодіння АДРЕСА_1,
яке раніше належало ОСОБА_3
Відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні
вимоги визнали і показали суду що вони
спадщину не приймали і на неї не
претендують, не заперечують проти
визнання за позивачкою права
власності на вищевказане спадкове
Заслухавши пояснення
позивачки, вивчивши матеріали справи,
суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 «ПРО ВСТАНОВЛЕННЯ ФАКТУ
СВОЄЧАСНОГО ПРИЙНЯТТЯ СПАДЩИНИ,
ВИЗНАННЯ ПРАВА НА СПАДЩИНУ» є
обґрунтованими і підлягаючими
частковому задоволенню, з наступних
Відповідно до ст. 1268 ЦК
УКРАЇНИ « Спадкоємець за заповітом чи
за законом має право прийняти спадщину
або не прийняти ії.»
Згідно до ст. 1269 « Спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем має подати до
нотаріально контори заяву про
прийняття спадщини».
Відповідно до ст. 1270 ЦК
УКРАЇНИ « Для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадкових правовідносин щодо майна
ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 виникли
до набрання чинності ЦК УКРАЇНИ в
редакції 2004 року, суд вважає можливим
на підставі ст. 6 Перехідних та
заключних положень до ЦК УКРАЇНИ в
редакції від 18.07. 1963 року застосувати до
вищевказаних правовідносин положення
ст. ст. 529, 549 ЦК УКРАЇНИ в редакції 1963
Відповідно положень ст. 549 ЦК
УКРАЇНИ « спадкоємець визнається
таким, що прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном Зазначені
дії повинні бути здійснені протягом
шести місяців від дня відкриття
На підставі п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
4 червня 1983 року « Про практику розгляду
судами України справ про спадщину»
передбачений ст. 549 ЦК УКРАЇНИ
шестимісячний строк для прийняття
спадщини може бути продовжений судом
за заявою зацікавленої особи або
доведеності поважності причин його
пропуску. Якщо у встановлений строк
позивач вступив в управління або
володіння спадковим майном або його
частиною, суд з цих підстав вирішує
питання про визнання права на спадкове
майно, а не про продовження пропущеного
В судовому засіданні
було встановлено,щоІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_4 ,який раніше мешкав за адресою:
АДРЕСА_1. Після його смерті відкрився
спадок у вигляді домоволодіння,яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
Вищевказане домоволодіння належало
спадкодавцю на підставі договору про
надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального жилого
будинку,посвідченого 15.11. 1957 року
нотаріусом Кіровської нотаріальної
контори міста Сталіно.
Спадкоєцями 1 черги після
смерті спадкодавці є позивачка, як
рідна донька спадкодавця, відповідачка
ОСОБА_2 як дружина спадкодавця та його
син - ОСОБА_3 ,інших спадкоємців немає,
іншого спадкового майна також немає.
Спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
звернулися своєчасно протягом 6
місяців після смерті спадкодавця в
нотаріальну контору з приводу
відкриття спадщини, і на спадщину не
Позивачка фактично та
своєчасно прийняла спадщину так як
постійно була зареєстрована та
проживала в спірному домоволодінні в
тому числі і на день відкриття
спадщини. Крім того, позивачка
постійно користувалася спадковим
домоволодінням та земельною
ділянкою,здійснювала необхідний
догляд за будинком,здійснював поточні
ремонтні та господарчі роботи, тобто
вона фактично вступила в володіння і
користування спадковим майно, але не
оформила своїх спадкових прав.
Рішенням Кіровського
районного суду міста Донецька від 20
лютого 2014 року був встановлений факт
своєчасного прийняття позивачкою
ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до роз*ясень п.
23 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30.05. 2008 року « Про
судову практику у справах про
спадкування» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців,які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Постановою про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 29 липня
2013 року 4 державної нотаріальної
контори було відмовлено ОСОБА_1 у
видачі Свідоцтва про право на спадщину
за законом з тих підстав,що з життя
спадкодавця його право власності на
вищевказане домоволодіння не було
зареєстровано належним чином.

В судовому засіданні
встановлено,що відповідачі фактично в
нотаріальному порядку не відмовилися
від своїх спадкових прав, а також те,що
відповідачка ОСОБА_2 фактично, як
дружина спадкодавця, має право на 12
частину спірного домоволодіння в
зв*язку з чим визнання за позивачкою
права власності в порядку спадкування
на усе домоволодіння протиричять
нормам Сімейного Кодексу України у
відповідності до якого відповідачка
має право на 12 частину вищевказаного
домоволодіння,як придбаного в період
спільного проживання із спадкодавцем,
в зв*язку з чим суд вважає за необхідне
визнати за позивачкою право власності
в порядку спадкування за законом на 14
частину домоволодіння АДРЕСА_1.

Таким чином, аналіз
досліджених в судовому засіданні
об*єктивних даних дає суду підставу
зробити правовий висновок про те,що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню з підстав,
наведених судом вище.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст. ст. 1269-1272 ЦК УКРАЇНИ ( в
редакції 2004 року), ст. ст. 529, 549 ЦК
УКРАЇНИ ( в редакції 1963 року), ст. ст. 10,60,
212-215 ЦПК УКРАЇНИ, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 «ПРО ВИЗНАННЯ ПРАВА
ВЛАСНОСТІ НА СПАДЩИНУ » -
задовольнити частково.

Визнати зо ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування за
законом на 14 частину домоволодіння
АДРЕСА_1,яке раніше належало ОСОБА_4
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення
суду першої інстанції може бути подана
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
АНІСІМОВА Н.Д.