Справа № 283/909/14-ц
провадження №2/283/355/2014
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2014 року Малинський
районний суд Житомирської області в
складі: під головуванням судді
Ярмоленка В.В., при секретарі судових
засідань Пух Н.М., розглянувши на
відкритому судовому засіданні в м.
Малині цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Головківської
сільської ради Малинського району
Житомирської області про визнання
права власності на житловий будинок з
надвірними будівлями в порядку
спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Головки Малинського
району помер дід позивачів ОСОБА_4, який
за життя проживав в АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду
з вимогами про визнання за ними права
власності по ? на садибу по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом,
після смерті ОСОБА_4, оскільки одержати
або відновити документи, що
посвідчують факт належності
спадкодавцю даного володіння
неможливо, через неоформлення ним за
життя права власності на дане нерухоме
майно.

В судове засідання позивачі не
з'явились, подавши письмові зави в яких
підтримали позовні вимоги, просять їх
задовольнити.

Відповідач - Головківська сільська
рада Малинського району в судове
засідання не з'явились, подавши заяву
про визнання позову та клопотання про
розгляд справи в їх відсутність.

Суд, розглянувши матеріали
справи, приходить до висновку про
наступне.

Встановлено, що на момент смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 голови двору ОСОБА_4 за ним
рахувався будинок АДРЕСА_1

З виписок погосподарських книг з 1955-2012
роки (довідка виконавчого комітету
Головіківської сільської ради № 64 від
27.03.2014 рік), довідки Малинського
районного комунального підприємства з
технічної інвентаризації №12550 від
03.03.2014 року, технічного паспорту на
житловий будинок, вбачається, що
житловим будинком АДРЕСА_1 одноособово
володів за життя ОСОБА_4

29 листопада 2011 року ним складено
заповіт, який не змінено та не
скасовано, відповідно до якого все своє
майно, де б воно не знаходилось і з чого
не складалось, в тому числі житловий
будинок з надвірними будівлями, що
знаходиться в с. Жовтневе по вулиці
Кірова, 46 він заповідав онукам ОСОБА_2
та ОСОБА_3, та які звернулися до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, тобто прийняв
спадщину як спадкоємець за заповітом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом. Відповідно до
положень ст.ст. 100, 101 ЦК України (1963 р.)
громадяни могли мати у власності
житловий будинок. При цьому глава
десята цього кодексу не пов'язувала
наявність такого права з його
обов'язковою державною реєстрацією.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»
закріплено, що положення статей 17, 18
Закону "Про власність" щодо спільної
сумісної власності поширюються на
правовідносини, які виникли після
введення в дію цього Закону (з 15 квітня
1991 року). До правовідносин, що виникли
раніше, застосовується діюче на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року,
мають вирішуватися за нормами, ще
регулювали власність цього двору, а
саме: а) право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні.

Згідно роз'яснень, викладених в листі
Вищого спеціалізованого суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування» при вирішенні спорів про
визнання права власності на спадкове
майно судам слід керуватися
законодавством, яке регулювало
виникнення права власності у самих
спадкодавців на момент закінчення
будівництва будинків.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР підтвердженням приналежності
будинку, який знаходиться в сільському
населеному пункті, можуть бути
відповідні довідки виконавчого
комітету сільської Ради депутатів
трудящих, які видавалися в тому числі і
на підставі записів у погосподарських
книгах.

За змістом зазначених нормативних
актів виникнення права власності на
житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад
відносилось також питання узаконення
цих будівель та внесення записів про
право власності на будинки за
громадянами у погосподарські книги
місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року. В погосподарських книгах при
визначенні року побудування
зазначається рік введення в
експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року № 56, передбачала
обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п. 20
Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Отже, відповідно до законодавства, що
діяло на момент виникнення права
власності на нерухоме майно ОСОБА_4
являвся власником будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу
України (далі ЦК України) до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на
спадкування право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті.

Наведене в сукупності дає підстави для
задоволення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, а
саме про визнання за ними за кожною
права власності по ? частині житлового
будинку з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 212-215 ЦПК
України, ст. 1241 ЦК України -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями, що розташований
в АДРЕСА_1 в порядку спадкування, як за
спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на 1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями, що розташований
в АДРЕСА_1 в порядку спадкування, як за
спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати за заявою
позивачів вважати по фактично
понесеним.

Рішення може бути оскаржено
сторонами до апеляційного суду
Житомирської області через Малинський
районний суд протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні при його оголошенні - протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: В. В. Ярмоленко