АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/978/2014
інстанції: Спічак О.Б.
Доповідач: Бездрабко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року квітня місяця 17 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Бездрабко
В.О.Суддів:Приходько Л.А. Борка А.Л.при
секретарі:Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, на рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 10 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з зазначеним позовом, посилаючись
на те, що з 30.06.2007 року перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі,
вони мають малолітнього сина - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає разом з нею та
перебуває на її утриманні, відповідач
будь-яку матеріальну допомогу не надає,
хоча працює за періодичними
контрактами механіком на суднах
іноземних держав та отримує
середньомісячну заробітню плату у
розмірі 4975 доларів США, а тому має
можливість сплачувати аліменти на
утримання дитини в твердій грошовій
сумі по 1492,50 доларів США щомісячно,
еквівалент якої просила суд стягнути
на її користь.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 10 лютого 2014 року
позов ОСОБА_6 задоволено частково:
стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
аліменти на утримання ОСОБА_7 в твердій
грошовій сумі у розмірі 2000 грн.
щомісячно, починаючи з 03.10.2013 року до
досягнення дитиною повноліття;
стягнуто судові витрати на користь
держави у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким стягнути з нього
аліменти на користь позивачки, на
утримання сина ОСОБА_7 відповідно до
частки його заробітку, але не менше ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Зокрема
зазначив, що з 01.12.2013 року працює за
трудовим контрактом в ПП «АРС» на
посаді механіка з тарифною ставкою в
розмірі 1400грн., що позбавляє його
можливості сплачувати аліменти у
визначеному судом розмірі.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
мають малолітнього сина - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), який проживає з
матір'ю-позивачкою по справі та
перебуває на її утриманні.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181
СК).

Згідно ст. 184 СК України якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення (ч.1 ст.182 цього Кодексу).

Встановивши, що дитина перебуває на
утриманні позивачки, в той час, як
відповідач добровільно матеріальної
допомоги на утримання сина не надає,
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
передбачених ст.ст. 180, 181 СК України
підстав для стягнення з відповідача на
користь позивачки аліментів на
утримання їх малолітньої дитини.

Ухвалюючи рішення у справі про
стягнення аліментів в твердій грошовій
сумі, суд першої інстанції врахував, що
відповідач є дипломованим моряком, за
станом здоров'я працездатний, має
можливість працевлаштуватися за фахом
та надавати дитині відповідну
матеріальну допомогу.

Не погоджуючись з рішенням суду,
апелянт ОСОБА_5, як на підставу своїх
заперечень, посилається на те, що з 01
грудня 2013 року працює за трудовим
контрактом в ПП «АРС» на посаді
механіка за тарифною ставкою 1400грн. на
місяць та не може сплачувати аліменти у
встановленому судом розмірі.

Представник апелянта в суді
апеляційної інстанції наполягала, що
відповідач перебуває в Україні та
працює за контрактом. В подальшому
надала довідку ПП «АРС» про те, що
ОСОБА_5 з 01 квітня по 01 липня 2014 року
знаходиться у відрядженні на
стажуванні за кордоном.

Проте ці посилання не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду справи
та спростовуються довідкою Державної
прикордонної служби України від 07
квітня 2014 року, відповідно до якої
встановлено, що відповідач з 02.01.2014р. по
07.02.2014р.; з 03.03.2014р. по час складання
довідки перебував за межами України.

Крім того, згідно інформації Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області від 15 квітня 2014 року в період з
01.12.2013 року по теперішній час
відрахування в дохід держави
необхідних зборів та платежів із
заробітної плати ОСОБА_5 приватним
підприємством «АРС» не здійснювалося.

З огляду на наведене колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги
висновки суду не спростовують і не
містять посилання на нові факти чи
засоби доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого у справі
рішення, а тому підлягають відхиленню.

Суд першої інстанції, встановивши
дійсні обставин справи, дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
аліментів в порядку ст.184 СК України.

Висновки суду підтверджені належними,
дослідженими в судовому засіданні
доказами, яким суд дав оцінку
відповідно до норм
цивільно-процесуального законодавства
та відповідають нормам матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 10 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :