Головуючий? у 1 інстанції Богуславська
Доповідач Баркова Л.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області
в складі:

головуючого Баркової Л.Л.

Гаврилової Г.Л., Сорока Г.П.

при секретарі : Брежнєві Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом Відкритого акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Донецької обласної дирекції до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
07 грудня 2009 року,

в с т а н
о в и л а :

У липні 2009 року позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Зазначав, що відповідно до кредитного
договору № 014/07-155/160510 від 12.06.2008 року,
укладеним між ним та ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» він отримав кредит в
розмірі 17343 доларів США, строком до
12.06.2015 р. та зобов'язався до 15 числа
кожного місяця здійснювати часткове
погашення кредиту та сплату відсотків
за користування кредитом в розмірі 13 %
річних. Оскільки умови кредитного
договору відповідачем не виконуються і
станом на 02.07.2009 року виникла загальна
заборгованість 21551,28 доларів США,
позивач просив стягнути з відповідача
164641 грн.

Заочним рішенням Жовтневого
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 07 грудня 2009 року позов ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Донецької обласної Дирекції до ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
кредитним договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Донецької обласної Дирекції суму
заборгованості за договором кредиту в
розмірі 164641 грн., витрати по сплаті
судового збору в сумі 1646,41 грн., витрати
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 250 грн., а
всього 166537,41 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

У відповідності із ч.2 ст.305 ЦПК
України апеляційний суд розглядає
справу у відсутності відповідача
ОСОБА_5, який належним чином
повідомлений про час і місце судового
розгляду справи, про що свідчить запис
в журналі реєстрації, відправлення та
отримання телефонограм за Р.№39 від
9.01.2014 року, повторно не з»явився в
судове засідання(а.с.32), а також у
відсутності його представника ОСОБА_6
на підставі додаткової угоди від
12.01.2014 року про надання правової
допомоги, відповідно до умов якої
ОСОБА_5 обмежив останнього в правах
участі в судовому засіданні.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника позивача ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» Васильченка
О.І., який підтримав просив скаргу
відповідача відхилити, дослідивши
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження та обговоривши доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи справу та задовольняючи
позовні вимоги в повному обсязі, суд
встановив її обставини, дав правильну
оцінку наданим доказам і дійшов
висновку про те, що відповідач не
виконав умови договору і має
відшкодувати кредиторові завдані
порушенням зобов'язань збитки.

Не погодитися з таким висновком
суду не можна, оскільки він відповідає
встановленим обставинам справи та
положенням закону.

Згідно з положеннями статті 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
/кредитодавець/ зобов'язується надати
грошові кошти /кредит/ позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно із положеннями статті 599 ЦК
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ч.2 статті 612 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливість виконання, що
настала після прострочення.

Судом встановлено, що 12.06.2008 р. між
Відкритим акціонерним товариством
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Донецької обласної дирекції та ОСОБА_5
був укладений Кредитний договір №
014/07-155/160510, за умовами якого позичальник
отримав 17 343 доларів США, строком
погашення до 12.06.2015 року зі сплатою 13%
річних за користування та зобов'язався
щомісячно здійснювати часткове
погашення кредиту та сплату відсотків
за його користування. (а.с.6-12)

Факт підписання договору та
одержання кредиту, відповідачем
ОСОБА_5 не оспорюється.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку, станом на 02.07.2009р. у
відповідача виникла заборгованість за
кредитом в розмірі 21551,28 доларів США,
або в перерахунку за курсом
Національного Банку України 164641
грн.(7,6395), яка складається:15830,26 доларів
США - заборгованості за кредитом; 2546,46
доларів США - простроченим платежам;
3174,56 доларів США - нарахованої пені за
період липня 2008 року-липня 2009 року.

На цей розрахунок відповідачем в
апеляційній скарзі заперечень не
надано і при розгляді справи в
апеляційному суді він не спростований,
відповідає умовам кредитного договору
і не викликає сумніву у правильності
проведення. (а.с.13, 105-107)

10 квітня 2009 року на адресу
відповідача Банк направив
лист-попередження про дострокове
стягнення, але заходів до погашення
заборгованості позичальник не приймав.
(а.с.17-20)

Посилання ОСОБА_5 в апеляційній
скарзі на те, що він не є належним
відповідачем у справі, оскільки кошти
за цим кредитним договором брав на
споживчі цілі, а саме: придбання
автомобіля«Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_1, який
надав у заставу банку на забезпечення
зобов'язань та уклав із страховою
компанією Універсальна» договір
страхування транспортного засобу,
строком до 10 червня 2009 року, а тому
страхова компанія і є належним
відповідачем, є неспроможними.

Факт отримання від страхової
компанії страхового відшкодування,
позивачем ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
заперечується.

На підтвердження доводів
апеляційної скарги відповідач надав
договір застави транспортного засобу,
укладеного 12.06.2008 року між ним та ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та договір
страхування №32-31/38/013788 від 11.06.2008 року
зі сплатою страхового платежу в
розмірі 5998грн.85 коп.(а.с.35-45)

Відповідно до п.2.7 договору застави
транспортного засобу, у разі, якщо
предмет застави було знищено,
пошкоджено або зіпсовано
Застоводавець протягом 10 банківських
днів зобов'язаний надати заміну
предмету застави на вимогу
Заставодержателя, якщо загальний
кілометровий пробіг автомобіля,
наданого в заставу за кредитним
договором під час дії цього договору
перевищив 250000 кілометрів.

При відсутності заміни
Заставодержатель задовольняє свої
вимоги за рахунок сум страхового
відшкодування, а у разі нестачі - з
іншого майна Заставодавця. (а.с.39

Відповідно до умов страхування,
страхове відшкодування визначено у
97384,00 грн. За пунктами 2.1, 2.1.6, 2.1.13, 2.1.14
договору страхування, не визнається
страховим випадком та не підлягають
страховому відшкодуванню збитки по
подіях, які відбулися внаслідок
вчинення Страхувальником, або особою,
допущеною до керування транспортним
засобом кримінально-карних дій та
непокори органам влади; перевищення
встановлених обмежень швидкості руху
більш як на 50 км/год.; короткого
замикання електроустаткування
транспортного засобу, тощо.

За пунктами 9.1, 9.1.1, 9.1.11 цього
договору підставою для відмови
Страховика у виплаті страхового
відшкодування або зменшення його
розміру є: навмисні дії або злочинна
недбалість Страхувальника чи особи, на
користь якої укладено Договір, що
спричинили настання страхового
випадку; ненадання Страхувальником
документів, які необхідні для
прийняття рішення щодо сплати
страхового відшкодування, подання
документів, оформлених з порушенням
дійсних норм чи подання документів, які
містять недостовірну інформацію щодо
терміну, причин, обставин страхового
випадку та розміру збитку. (а.с.40-44)

Відповідно до повідомлення
Страхової компанії «Універсальна» за
№829 від 05.12.2013 року на запит
апеляційного суду, ОСОБА_5 звертався до
ПАТ «Страхова компанія» Універсальна»
із заявою про страхове відшкодування,
однак страхових виплат по його заяві на
користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
не проводилось, оскільки
страхувальник не надав документів
державних компетентних органів, що
встановлюють причину, факт та
обставини заявленої події та її
причину. (а.с.101)

Крім того, як вбачається із
матеріалів кримінальної справи (1-59/2009),
встановлена винність ОСОБА_5 у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК
України, а саме в тому, що він 12.10.2008
року, керуючи технічно справним
автомобілем «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_1 та
рухаючись із перевищенням швидкості
75км/год. по вулиці Левченка в місті
Маріуполі, не справився на перехресті з
керуванням і здійснив наїзд на
пішохода ОСОБА_9, чим спричинив йому
середньої важкості тілесні ушкодження,
а також скоїв зіткнення із стоячим у
правого краю проїзної частини дороги
автомобілем «ІЖ 21251» д/нНОМЕР_2
порушивши пункти 12.3, 12.4, 12.9 Правил
дорожнього руху України.

Постановою Іллічівського районного
суду міста Маріуполя від 09.02.2009 року за
згодою ОСОБА_5, який у скоєнні злочину
визнав повністю свою вину, на підставі
п.»в» ст.1, ст. 6 Закону України «Про
амністію» від 12.12.2008 року його
звільнено від кримінальної
відповідальності, із закриттям
кримінальної справи та залишенням йому
автомобіля «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_1.
Зазначена постанова набрала законної
сили.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 24 грудня 2013 року апеляційну
скаргу ОСОБА_5, яку він подав на
зазначену постанову під час
апеляційного оскарження судового
рішення по цивільній справі, залишено
без зміни. (а.с.133-144)

З урахуванням наведеного та
приймаючи до уваги, що за договором
страхування страхове відшкодування
заставодержателю не проводилось з
причини невиконання умов договору
страхувальником, який не надав
документів на підтвердження причини,
факту та обставин зазначеного випадку,
доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_5 не є належним відповідачем у
справі, є неспроможними, а посилання
останнього на те, що страхова компанія
виконала свої зобов'язання перед
Банком, є безпідставними.

Поважних причин ненадання
документів на підтвердження причин
фактів та обставин випадків, що сталися
12 жовтня 2008 року в наслідок ДТП та 13
жовтня 2008 року в наслідок пожежі, як і
обставин своєї невинності у цих
випадках, відповідачем в апеляційній
скарзі на оскаржуване рішення не
наведено.

Відповідно до ч.1 статті 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що Банк не мав ліцензії на видачу
кредиту в іноземній валюті, що
фактично кредит отримувався ним у
гривневому еквіваленті, висновків суду
не спростовують, оскільки позивач
надав банківську ліцензію №10, яку
зареєстровано Нацбанком України та
дозвіл №10-4 від 11 жовтня 2006 року про
право здійснення банківських операцій
з іноземною валютою. (а.с. 121-126) . Сам
кредитний договір та його умови
недійсними не визнавалися,
оспорювання їх в установленому
законом порядку відповідачем не
доведено.

Інші доводи апеляційної скарги
також не приводять судову колегію до
висновку про порушення або неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які є
підставою для скасування або зміни
оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням викладеного оскільки
між сторонами виникли договірні
правовідносини і позивачем доведено
факт невиконання позивачем
зобов"язань, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позову.

Керуючись ст. 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
07 грудня 2009 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня
проголошення, може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції.

Судді