Провадження №2/761/577/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина
В.О.

при секретарі:
Криворучко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення аліментів, -

в с т а н о в и в:

В вересні 2013р. позивач ОСОБА_1 звернувся
до Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до відповідачки ОСОБА_2,
в якому просив суд: зменшити розмір
аліментів, що стягуються з нього на
користь відповідачки, згідно
виконавчого листа № 2-9593/11 від 06 лютого
2011р. за рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до розміру ?
частини всіх видів заробітної плати
щомісяця до досягнення дитиною
повноліття.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що з відповідачкою
вони перебували у зареєстрованому
шлюбі, від шлюбу мають сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 18 листопада 2011р. з нього
стягуються аліменти на користь
відповідачки на утримання їх спільного
сина у твердій грошовій сумі 1500,0 грн.
щомісяця. Оскільки з серпня 2013р.
позивач влаштувався на роботу і розмір
його заробітної плати становить 1200,0
грн. щомісяця, і іншого виду заробітку,
крім вказаної заробітної плати він не
має, він вимушений був звернутися до
суду з вказаним позовом про зменшення
розміру аліментів на підставі ст. 192 СК
України, оскільки з кожним місяцем
зростає сума заборгованості по
аліментам.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав в повному обсязі та просив
суд його задовольнити з підстав
викладених у позові.

Відповідачка проти позову
заперечувала, зазначаючи, що
відповідач навмисно влаштувався на
низькооплачувану роботу, з метою
зменшення розміру аліментів і не бажає
здійснювати утримання спільної дитини
сторін.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши і оцінивши в сукупності
надані сторонами докази, дійшов
висновку про задоволення позову з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції
України, ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

За змістом ст. ст. 191, ч. 1 192 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову. Розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, за рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 18 листопада 2011р. по цивільній
справі № 2-9593/11 з позивача на користь
позивачки стягуються аліменти на
утримання їх спільного сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі
1500,0 грн. щомісяця.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачка разом з сином сторін
проживає окремо від позивача, з 01
серпня 2013р. позивач працює на посаді
юриста в ТОВ «Укрбудінвест - Плюс» і
йому нараховується заробітна плата у
розмірі 1250,0 грн. щомісяця. Судом не
встановлено,що позивач має інші види
заробітку/доходу.

Таким чином, за своїм матеріальним
становищем позивач немає можливості
сплачувати аліменти у розмірі 1500,0 грн.
на утримання спільного сина сторін
визначених рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 18 листопада
2011р. по цивільній справі № 2-9593/11.

До того ж, в судовому засіданні позивач
наголошував, що також на його утриманні
перебуває непрацездатний батько його
дружини.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, з урахуванням
матеріального стану і відповідачки,
суд приходить до висновку про
задоволення позову і зменшення розміру
аліментів, які стягувалися за рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 18 листопада 2011 року по
цивільній справі № 2-9593/11, з позивача
ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2
на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з розміру
1500,0 грн. до ? частини з усіх видів
заробітку /доходу/ щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідачки на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 229,4 грн.

Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішення
суду у межах суми платежу за один
місяць.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 179, 208, 209,
212 - 215, 218, 223, 294, 367 ЦПК України; ст. 51
Конституції України; ст. ст. 180, 181, 182, 184,
191, 192 СК України; Постановою Пленуму
Верховного Суду України за № 3 від 15
травня 2006 р. «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення
аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які
стягувалися за рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 18 листопада 2011 року по
цивільній справі № 2-9593/11 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення
аліментів, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
розміру 1500,0 /одна тисяча п'ятсот/ грн. до
? частини з усіх видів заробітку
/доходу/ щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 229 /двісті
двадцять дев'ять/ грн. 40 коп.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів підлягає негайному
виконанню у межах платежу за один
місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: