№2/631/305/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
смт Нова
Водолага

Нововодолазький районний суд
Харківської області у складі:

Головуючого судді Л.А. Марюхни

при секретарі Л.Ф. Великородній

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В Нововодолазький районний суд
Харківської області звернувся з
позовом ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування.
Отримати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
через нотаріальну контору позивач
позбавлений можливості, оскільки він
пропустив строк для звернення до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, а відповідач по
справі, яка є спадкоємцем першої черги
після смерті ОСОБА_4, через юридичну
необізнаність не звернулась до
нотаріальної контори з заявою про
відмову від прийняття спадщини за
законом та відмову від прийняття
обов'язкової частки у спадщині, та в
зв'язку з необхідністю тлумачення
заповіту, оскільки в заповіті мова йде
про державний акт на право приватної
власності на землю, а не про склад
спадщини, земельні ділянки, які
належали спадкодавцю на підставі
державного акту, без тлумачення
заповіту немає можливості встановити
волевиявлення спадкодавця.

Сторони в судове засідання не
з'явилися. Позивач надав до суду заяву,
в якій підтримав позовні вимоги, просив
суд задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі, слухання справи
провести без його участі.

Відповідач по справі, ОСОБА_3, надала
до суду заяву, в якій попросила справу
розглядати без її участі, проти
задоволення позову не заперечує.

Суд, розглянув заяви позивача та
відповідача по справі, перевірив
матеріали справи, надані докази,
вважає, що позов є обґрунтованим, та
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В ході судового розгляду
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_1, виданим Станичненською
сільською радою Нововодолазького
району Харківської області, актовий
запис № 34. За життя ОСОБА_4 склав
заповіт 07 вересня 2004 року,
реєстраційний № 112, відповідно до якого
заповів ОСОБА_2, належний йому
державний акт на право приватної
власності на землю серія Ш-ХР № 044372,
площею 6,7689 гектарів , розташовану на
території Станичненської сільської
ради, КСП ім. Дзержинського, виданий 08
жовтня 2002 року.

Судом встановлено, після смерті
ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу
якої входять земельні ділянки рілля
площею 6,5723 гектарів, кадастровий №
010010054, кормові угіддя площею 0,1967
гектарів, кадастровий № 72,
загальною площею 6,7689 гектарів в межах
згідно з планом, які розташовані на
території Станичненської сільської
ради КСП ім. Дзержинського для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва відповідно до державного
акта на право приватної власності на
землю серія Ш-ХР № 044372, виданого 08
жовтня 2002 року, на підставі
розпорядження Нововодолазької
райдержадміністрації від 22 квітня 2002
року № 79.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно вимог ст.1268 ЦК України
спадкоємець, за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини. Відповідно до статті 1269 ЦК
України, спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Суд зазначає, в шестимісячний
термін позивач не звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_4 через юридичну
необізнаність, не знав про існування
заповіту на його ім'я, зазначений
заповіт позивачу передала відповідач
про справі в червні 2013 року.

Судом встановлено, відповідач по
справі, ОСОБА_3, відповідно до статті 1261
ЦК України є спадкоємцем першої черги
після смерті ОСОБА_4, через юридичну
необізнаність не звернулась до
нотаріальної контори з заявою про
відмову від прийняття спадщини за
законом та відмову від прийняття
обов'язкової частки у спадщині
відповідно до статті 1241 ЦК України
після смерті ОСОБА_4 Шлюбні відносини
між спадкодавцем та відповідачем по
справі підтверджуються свідоцтвом про
одруження серія НОМЕР_2, виданим 31
травня 1951 року, наявним в матеріалах
справи.

Крім того суд зазаначає, в зв'язку з
тим, що у заповіті мова йде про
державний акт на право приватної
власності на землю, а не про склад
спадщини, земельні ділянки, які
належали спадкодавцю на підставі
державного акту , без тлумачення
заповіту немає можливості встановити
волевиявлення спадкодавця відносно
зазначених земельних ділянок.

Статтею 1225 ЦК України визначено, що
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ст.1256 ЦК України та
ст.213 ЦК України, нотаріус не має права
тлумачити заповіт, тлумачення заповіту
може бути здійснене після відкриття
спадщини самими спадкоємцями.

Відповідно до ст.213 ЦК України на
вимогу однієї або двох сторін суд може
постановити рішення про тлумачення
змісту правочину, яким є заповіт.

Згідно ст.3 ЦПК України - кожна особа
має право звернутись до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів, одним із способів якого є
тлумачення змісту правочину, яким є
заповіт.

Ст. 1299 ЦК України передбачено
обов'язок спадкоємця зареєструвати
право на спадщину в органах, що
здійснюють державну реєстрацію
нерухомого майна.

Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа
має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права, одним із способів
якого є визнання права.

Відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Враховуючи заяву, що надана
відповідачем по справі про визнання
позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України,
суд, за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Таким чином,
визнання відповідачем пред'явленого
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.
Відповідно до статті 130 ЦПК України
ухвалення у попередньому судовому
засіданні судового рішення у разі
визнання позову, проводиться в порядку,
встановленому ст.ст. 174,175 ЦПК України.

Судом встановлено право власності
спадкодавця, ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на спадкове майно,
розтлумачено волевиявлення
заповідача, ОСОБА_4, що при складанні
заповіту від 07 вересня 2004 року,
реєстраційний № 112, на ім'я ОСОБА_2,
воно було спрямоване на заповідання
земельних ділянок ріллі площею 6,5723
гектарів, кадастровий № 010010054,
кормові угіддя площею 0,1967 гектарів,
кадастровий № 72, загальною
площею 6,7689 гектарів в межах згідно з
планом, які розташовані на території
Станичненської сільської ради КСП ім.
Дзержинського для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
відповідно до державного акта на право
приватної власності на землю серія
Ш-ХР № 044372, виданого 08 жовтня 2002 року,
на підставі розпорядження
Нововодолазької райдержадміністрації
від 22 квітня 2002 року № 79, також судом
встановлено, що строк для прийняття
спадщини позивач пропустив з поважних
причин, а відповідач по справі, яка є
спадкоємцем першої черги після смерті
ОСОБА_4, через юридичну необізнаність
не звернулась до нотаріальної контори
з заявою про відмову від прийняття
спадщини за законом та відмову від
прийняття обов'язкової частки у
спадщині, у зв'язку з чим суд вважає за
доцільне задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 3, 5-11, 57-66, 114, 130, 159,
174, 175, 212-215, 218, 234, 256, 259 ЦПК України, ст. ст.
16, 213, 1217, 1223, 1225, 1256, 1268, 1270, 1299 ЦК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності в порядку спадкування
- задовольнити.

Поновити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, строк
для прийняття спадщини за заповітом
після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Тлумачити заповіт, а саме
розтлумачити волевиявлення
заповідача, ОСОБА_4, що при складанні
заповіту від 07 вересня 2004 року,
реєстраційний №112, на ім'я ОСОБА_2 воно
було спрямоване на заповідання
земельних ділянок ріллі площею 6,5723
гектарів, кадастровий № 010010054,
кормових угідь площею 0,1967 гектарів,
кадастровий № 72, загальною
площею 6,7689 гектарів в межах згідно з
планом, які розташовані на території
Станичненської сільської ради КСП ім.
Дзержинського для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
відповідно до державного акта на право
приватної власності на землю серія
Ш-ХР № 044372, виданого 08 жовтня 2002 року
на підставі розпорядження
Нововодолазької райдержадміністрації
від 22 квітня 2002 року № 79.

Визнати за ОСОБА_2 Ільічем,
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, на земельні
ділянки - ріллю площею 6,5723 гектарів,
кадастровий № 010010054, кормові
угіддя площею 0,1967 гектарів ,
кадастровий № 72, загальною
площею 6,7689 гектарів в межах згідно з
планом, які розташовані на території
Станичненської сільської ради КСП ім.
Дзержинського для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
відповідно до державного акта на право
приватної власності на землю серія
Ш-ХР № 044372, виданого 08 жовтня 2002 року
на підставі розпорядження
Нововодолазької райдержадміністрації
від 22 квітня 2002 року № 79 на ім'я ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржене
до апеляційного суду Харківської
області в 10-денний строк з дня його
проголошення через Нововодолазький
районний суд Харківської області.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Марюхна Л.А.