АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/140/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Спірідонової Т.В.,

суддів - Переверзєвої Н.І.,
Кізюн О.Ю.,

при секретарі - Чебан О.М.

за участю: апелянта - ОСОБА_1,

представників відповідачів -
Орлова О.М., Шудри С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької від 15 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
Управління Державної казначейської
служби України в Хмельницькій області,
Хмельницького міського відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Хмельницькій області
про стягнення моральної шкоди,

встановила:

В червні 2013 року позивач звернулась до
суду з позовом та просила стягнути з
відповідачів на її користь 300000грн.
моральної шкоди. В обґрунтування своїх
позовних вимог вказала, що її незаконно
було притягнуто до кримінальної
відповідальності за ч.1 ст.358, ч.2 ст.358, ч.3
ст.358 КК України та 20.07.2010 року винесено
постанову про притягнення її в якості
обвинуваченої. В.о. прокурора
м.Хмельницького Огойко П.В. 20.08.2010 року
скасував постанову про порушення
кримінальної справи та матеріали
перевірки направлено начальнику ХМВ
УМВС України в Хмельницькій області
для прийняття рішення в порядку ст.97
КПК України. Незаконним притягненням
до кримінальної відповідальності їй
спричинено моральну шкоду, яка
виражається у порушенні нормальних
відносин з оточуючими, приниженні
честі і гідності, погіршенні стану
здоров'я.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 15
листопада 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати і ухвалити нове, яким
її позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на порушення норм
матеріального права. Апелянт зазначає,
що суд не звернув увагу на наявність
постанови про притягнення її як
обвинуваченої від 20.07.2010 року та не
з'ясував причини відсутності вказаної
постанови у матеріалах про відмову в
порушенні кримінальної справи.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу у судовому
засіданні підтримала.

________________________________________________________________________
________

Головуюча у першій інстанції - Сарбей
В.Л.

Доповідач - Спірідонова Т.В.

Категорія 30,33

Заперечуючи проти апеляційної скарги
представник Головного Управління
Державної казначейської служби
України в Хмельницькій області та
представник Хмельницького міського
відділу Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Хмельницькій області зазначили, що
рішення суду є законним та
обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не довела належними та
допустимими доказами факт незаконного
притягнення її як обвинуваченої в ході
розслідування кримінальної справи, при
цьому не встановлено обставин,
передбачених ч.1 ст.1176 ЦК України та
ст.1,2 Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду», які
дають підстави для відшкодування
моральної шкоди.

Судом правильно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Судом встановлено, що 25.06.2010 року
відносно ОСОБА_1 слідчим СВ ХМВ УМВС
України в Хмельницькій області Луценко
І.С. порушено кримінальну справу за ч.1,
ч.2, ч.3 ст.358, ч.2 ст.190 КК України.

Постановою в.о. прокурора
м.Хмельницького Огойко П.В. від 20.08.2010
року скасовано постанову слідчого
ВРЗСЕ СВ ХМВ УМВСУ в Хмельницькій
області Луценко І.С. про порушення
кримінальної справи №19/3086 та матеріали
перевірки для прийняття рішення в
порядку ст. 97 КПК України направлені
начальнику ХМВ УМВСУ в Хмельницькій
області.

Постановою о/у СДСБЕЗ ЗВМ
Хмельницького МВ УМВС України в
Хмельницькій області лейтенанта
міліції Божика А.С. від 11.10.2010 року в
порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_1 відмовлено на підставі
п.2 ст.6 КПК України.

Таким чином встановлено, що
проводилась перевірка на підставах,
передбачених частиною 4 статті 97 КПК
України за зверненням заступника
начальника управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради Коновалова
Ю.В., наслідком якої стала відмова в
порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_1 Обвинувачення ОСОБА_1 у
кримінальній справі №19/3086 не
пред'являлось.

Вказані обставини підтверджуються
матеріалами про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_1,
листом прокуратури м.Хмельницького від
04.02.2014р. та довідкою УІАЗ УМВС України в
Хмельницькій області від 30.01.2014р.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.1167 ЦК України (в
редакції на час виникнення спірних
правовідносин) моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала: якщо
шкоди завдано фізичній особі внаслідок
її незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування як запобіжного заходу
тримання під вартою або підписки про
невиїзд, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту або виправних робіт;

Відшкодування шкоди, завданої
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу дізнання,
попереднього (досудового) слідства,
прокуратури або суду регулюються ст. 1176
ЦК України. Порядок відшкодування
шкоди, завданої незаконними рішеннями,
діями чи бездіяльністю органу
дізнання, попереднього (досудового)
слідства, прокуратури або суду
встановлюється Законом України «Про
порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду».

Відповідно до п.5 ст.3, ст.ст. 1, 2 Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду» (в
редакції на час виникнення спірних
правовідносин) у наведених у ст.1 цього
Закону випадках громадянинові
відшкодовуються моральна шкода.
Відповідно до положень цього Закону
підлягає відшкодуванню шкода, завдана
громадянинові внаслідок: 1) незаконного
засудження, незаконного притягнення як
обвинуваченого, незаконного взяття і
тримання під вартою, незаконного
проведення в ході розслідування чи
судового розгляду кримінальної справи
обшуку, виїмки, незаконного накладення
арешту на майно, незаконного
відсторонення від роботи (посади) та
інших процесуальних дій, що обмежують
права громадян; 2) незаконного
застосування адміністративного арешту
чи виправних робіт, незаконної
конфіскації майна, незаконного
накладення штрафу; 3) незаконного
проведення оперативно-розшукових
заходів, передбачених законами України
«Про оперативно-розшукову діяльність»,
«Про організаційно-правові основи
боротьби з організованою злочинністю»
та іншими актами законодавства. У
випадках, зазначених у частині першій
цієї статті, завдана шкода
відшкодовується у повному обсязі
незалежно від вини посадових осіб
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду.

Право на відшкодування шкоди в
розмірах і в порядку, передбачених цим
Законом, виникає у випадках: 1)
постановлення виправдувального вироку
суду; 1-1) встановлення в обвинувальному
вироку суду чи іншому рішенні суду
(крім ухвали чи постанови суду чи
іншому рішенні суду про повернення
справи на додаткове розслідування чи
новий судовий розгляд) факту
незаконного притягнення як
обвинуваченого, незаконного взяття і
тримання під вартою, незаконного
проведення в ході розслідування чи
судового розгляду кримінальної справи
обшуку, виїмки, незаконного накладення
арешту на майно, незаконного
відсторонення від роботи (посади) та
інших процесуальних дій, що обмежують
чи порушують права та свободи громадян,
незаконного проведення
оперативно-розшукових заходів; 2)
закриття кримінальної справи за
відсутністю події злочину, відсутністю
у діянні складу злочину або
недоведеністю участі обвинуваченого у
вчиненні злочину; 3) відмови в порушенні
кримінальної справи або закриття
кримінальної справи з підстав,
зазначених у пункті 2 частини першої
цієї статті; 4) закриття справи про
адміністративне правопорушення.

За таких обставин, на підставі Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду»,
частин 1, 2, 7 ст. 1176 ЦК України моральна
шкода може бути відшкодована лише за
наявності обставин, визначених ст. 1
цього Закону, а право на її
відшкодування виникає у випадках,
зазначених у ст. 2 зазначеного Закону.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги про незаконне
притягнення ОСОБА_1 як обвинуваченої
виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах про відмову у порушенні
кримінальної справи за ст.190, 358 КК
України відносно ОСОБА_1 відсутня
постанова про пред'явлення їй
обвинувачення. Згідно з листом
прокуратури м.Хмельницького від
04.02.2014р. та довідкою УІАЗ УМВС України в
Хмельницькій області від 30.01.2014р.
обвинувачення ОСОБА_1 по кримінальній
справі №19/3086 не пред'являлось.

Відповідно до ст.64 ЦПК України
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Суд не приймає до уваги надану
позивачем копію постанови про
пред'явлення обвинувачення, оскільки
вона належним чином не засвідчена, а
тому вказана копія постанови не може
вважатись письмовим доказом в
розумінні ст.64 ЦПК України.

Оцінивши в сукупності надані докази,
суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про відсутність
підстав, передбачених ст.1176 ЦК України
та ст.1, ст.2 Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду» для відшкодування
позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди.

Рішення суду ґрунтується на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 15
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:/підпис/
Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

суддя апеляційного суду
Т.В.Спірідонова