АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2517/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 645/7943/13
Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

7 квітня 20103 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Котелевець А.В.,

суддів -
Шаповал Н.М., Кіпенка І.С.,

за участю
секретаря - Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 20 лютого 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення від права на спадкування,

в с т а н о
в и л а:

В серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся у
суд із позовом до ОСОБА_2 про усунення
від права на спадкування.

На обґрунтування вказав, що після
смерті бабусі ОСОБА_3, яка сталася
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилась спадщина
на квартиру АДРЕСА_1.

Він є спадкоємцем п'ятої черги,
звернувся в установлений законом
строк до нотаріальної контори з заявою
про прийняття спадщини.

Померла постійно хворіла, останнім
часом знаходилась у лікарні та
потребувала сторонньої допомоги.

Єдиним спадкоємцем першої черги є
син ОСОБА_3 - відповідач, який ухилявся
від обов'язків щодо утримання матері,
після лікування в Харківській обласній
клінічній психіатричній лікарні № 3
залишив матір без нагляду та не надавав
необхідної допомоги.

Посилаючись на вказані обставини,
просив усунути від права на
спадкування за законом ОСОБА_2 після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері
ОСОБА_3

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на недоведеність вимог
щодо безпорадного стану померлої.

Рішенням Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 20 лютого 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального, процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, постановити нове рішення
про задоволення його позову в повному
обсязі. Зокрема, зазначає, що судом не
враховані вимоги статті 1265 ЦК України
щодо спадкування п'ятої черги за
законом.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
запереченнях на апеляційну скаргу
просить залишити рішення суду першої
інстанції без змін.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за
заповітом або за законом (ст. ст. 1216, 1217
ЦК України).

За статтею 1258 спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за
законом одержує право на спадкування у
разі відсутності спадкоємців
попередньої черги, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України
фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкоємцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Матеріали справи свідчать, що після
смерті ОСОБА_3, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1
року, відкрилась спадщина на квартиру
АДРЕСА_1 (а. с. 5).

Сторони є спадкоємцями за законом:
ОСОБА_2 - першої черги, ОСОБА_1 - п'ятої
черги.

Заяви про прийняття спадщини подані
ними в установлений законом.

Вимоги позивача стосуються усунення
від права на спадкування сина з
підстав, передбачених частиною 5 ст. 1224
ЦК України, згідно якої за рішенням
суду особа може бути усунена від права
на спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми
закону, суд при вирішенні такої справи
згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України
повинен установити факт ухилення особи
від надання спадкодавцеві допомоги.

Ухилення особи від надання
допомоги спадкодавцеві, який
потребував допомоги, полягає в умисних
діях чи бездіяльності особи,
спрямованих на уникнення від обов'язку
забезпечити підтримку та допомогу
спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане
з винною поведінкою особи, яка
усвідомлювала свій обов'язок, мала
можливість його виконувати, але не
вчиняла необхідних дій. Таким чином,
ухилення характеризується умисною
формою вини.

Пленум Верховного Суду України в п. 6
постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» роз'яснив, що правило
абзацу другого частини третьої статті
1224 ЦК України стосується особи, яка
зобов'язана була утримувати
спадкодавця згідно з нормами Сімейного
кодексу України. Факт ухилення особи
від виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця встановлюється судом за
заявою заінтересованої особи (інших
спадкоємців або територіальної
громади). При цьому слід враховувати
поведінку особи, розуміння нею свого
обов'язку щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього, та свідомого невиконання такою
особою встановленого законом
обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем,
який мав право на утримання, позову про
стягнення аліментів до особи, яка
претендує на спадщину, не є достатньою
підставою для відмови в позові про
усунення від права на спадкування.

Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК
України стосується всіх спадкоємців за
законом. зокрема й тих, які відповідно
до СК не були зобов'язані утримувати
спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан
особи, зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Вимога про усунення спадкоємця від
права на спадкування може бути
пред'явлена особою, для якої таке
усунення породжує пов'язані зі
спадкуванням права та обов'язки,
одночасно з її позовом про одержання
права на спадкування з підстав,
визначених у частині другій статті 1259
ЦК України.

Доказів того, що відповідач ухилявся
від надання допомоги померлій матері,
яка потребувала допомоги, матеріали
справи не містять. Не надано таких
доказів і суду апеляційної інстанції.

Довідка Харківської обласної
клінічної психіатричної лікарні № 3
Комунального закладу охорони здоров'я
Харківської обласної державної
адміністрації про те, що ОСОБА_5 у
період з 12 березня 2013 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 року перебувала на
стаціонарному лікуванні з діагнозом
«шизофренія параноїдна форма,
безперервний тип перебігу» не є
безумовною підставою для задоволення
позову.

До того ж, вимога про усунення від
права на спадкування не буде мати
юридичного значення за відсутності
позову про одержання права на
спадкування з підстав, визначених у
частині другій статті 1259 ЦК України.

З огляду на це, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в позові.

Справа розглянута в межах заявлених
вимог. Доводи апеляційної скарги
висновків не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1
п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 20 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
і може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня її проголошення
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

судді