Провадження № 2/0182/542/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.01.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого -
судді Шестакової З.С.,

при секретарі -
Пометій Є.Т.,

за участю позивача:
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Нікополі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, суд

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що з
відповідачем вона перебуває у шлюбі з 20
вересня 2008 року, який зареєстрований у
відділі реєстрації актів цивільного
стану по місту Нікопольського
міськрайонного управління юстиції. Від
шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З вересня 2013 року подружжя припинило
спільні подружні відносини ведення
спільного господарства.

Оскільки відповідач ухиляється від
утримання дитини, матеріальної
допомоги на утримання сина не надає,
тому вона просить суд стягнути з ОСОБА_2
аліменти на неповнолітнього сина в
розмірі 1/4 частини усіх видів його
доходів до повноліття дитини,
щомісячно.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не
заперечував проти стягнення з нього
аліментів на утримання сина у розмірі
1/4 частини усіх видів його доходів до
повноліття дитини, щомісячно.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька або
у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено судом сторони
перебувають у шлюбі з 20 вересня 2008
року, як та від шлюбу мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на повному
матеріальному утриманні позивача (а.с.
3).

Суд, даючи оцінку доказам, наявним у
матеріалах справи, дійшов висновку про
те, що відповідач має обов'язок
надавати допомогу на утримання свого
неповнолітнього сина, але безпідставно
ухиляється від виконання своїх
обов'язків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Враховуючі те, що відповідач
ухиляється від утримання дитини,
ніякої допомоги не надає, суд, з огляду
на вимоги розумності та
справедливості, приходить висновку, що
з ОСОБА_2 відповідно до ст.ст. 181,183 СК
України повинні бути стягнути аліменти
у примусовому порядку в розмірі 1/4
частки усіх видів його заробітку
(доходів), але не менше 30 % прожиткового
мінімуму, щомісяця, до досягнення
дитиною повноліття.

З урахуванням викладених обставин, суд
знаходить позовні вимоги
обґрунтованими та підлягаючими
задоволенню.

Також в силу ст. 88 ЦПК України з
відповідача мають бути стягнуті судові
витрати по справі на користь держави:
судовий збір в розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212,213-215,217-218
ЦПК, 180,181,183 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
частини усіх видів його заробітку
(доходу), але не менше 30 % прожиткового
мінімуму на дитину певного віку
щомісяця, починаючи з 12 грудня 2013 року і
до досягнення сином повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у
частині стягнення суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн.
40 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. У разі якщо
рішення було ухвалене без участі особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя: З. С. Шестакова