АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1353/2014
інстанції Гаврилов Д.В.
Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця «14» дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого Цуканової І.В.

Суддів: Вейтас І.В.

Склярської І.В.

при секретарі Благовещенській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 13 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 до
Головного управління юстиції у
Херсонській області в особі Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби, приватного підприємства
«Нива-В.Ш.», третя особа: ОСОБА_5, про
визнання прилюдних торгів такими, що
відбулися, та визнання права власності
на придбане на прилюдних торгах майно,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року представник ОСОБА_4,
який діє в інтересах ОСОБА_3, звернувся
до суду із вказаним позовом, в якому з
подальшим уточненням зазначив, що
26.09.2013 року проведено прилюдні торги
підприємством «Нива - В.Ш.» по
реалізації майна, що належить ОСОБА_5 -
нежилого приміщення магазину
промислових товарів по АДРЕСА_1.
Переможцем торгів визначено позивача у
справі, про що складено відповідний
протокол. На виконання своїх
зобов'язань позивач своєчасно і в
повному обсязі сплатила суму грошових
коштів за придбане майно. Після
звернення позивача до державного
виконавця за актом реалізації майна
отримала відмову та акт від 01.10.2013 року
про визнання прилюдних торгів
недійсними. Вважає, що правових підстав
для визнання прилюдних торгів
недійсними не існує. На думку позивача,
вона набула право власності на майно,
яке відповідачі у справі не визнають,
що змусило звернутись до суду за
захистом своїх прав.

Позивач просила визнати прилюдні торги
від 26.09.2013 року такими, що відбулися, та
визнати за нею право власності на
придбане на цих торгах майно.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 13 березня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_4, який діє в
інтересах ОСОБА_3, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3, просив рішення суду
скасувати, ухвалити в цій частині нове
рішення, яким задовольнити вимоги
позивача, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права, порушення норм процесуального
права.

В письмових запереченнях представник
приватного підприємства «Нива-В.Ш.»
доводи апеляційної скарги не визнав,
просив рішення суду залишити без змін,
як ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається,
що на примусовому виконанні відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Херсонській області на примусовому
виконанні знаходився виконавчий лист
№2-2468/11, виданий 19.04.2012 року
Комсомольським районним судом м.
Херсона про стягнення з ОСОБА_5 на
користь ПАТ «Дельта Банк» 1 822 647,43 грн.

За договором №2213295 від 06.09.2013 року,
укладеним між органом виконавчої
служби та ПП «Нива-В.Ш.» 26.09.2013 року,
проведено прилюдні торги з реалізації
арештованого майна, належного ОСОБА_5 -
нежилого приміщення магазину
промислових товарів за адресою:
АДРЕСА_1, яке є предметом іпотеки, про що
складено відповідний протокол №2213295
/а.с. 15/.

Переможцем торгів визнано ОСОБА_3,
яка на виконання своїх зобов'язань в
повному обсязі 07.10.2013 року сплатила
суму грошових коштів за придбане майно,
про що свідчать квитанції, долучені до
матеріалів справи /а.с. 7/.

Ухвалою Комсомольського
районного суду м. Херсона від 23.09.2013
року у справі №667/7804/13-ц зупинено
реалізацію нежилого приміщення
магазину промислових товарів,
розташованого за адресою:АДРЕСА_1, до
розгляду скарги ОСОБА_5 на дії
державного виконавця /а.с. 53/.

26.09.2013 року постановою головного
державного виконавця Третьякова С.Ю.
зупинено виконавче провадження №32949178
з примусового виконання виконавчого
листа №2-2468/11, виданого Комсомольським
районним судом м. Херсона про стягнення
з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта банк»
заборгованості /а.с. 55/, та в цей же день
копія постанови направлена ПП
«Нива-В.Ш.» та сторонам виконавчого
провадження /а.с. 54/.

17.10.2013 року державним виконавцем
на адресу ОСОБА_3 направлено
повідомлення про відсутність підстав
для видачі акту про реалізацію
предмета іпотеки в зв'язку із
зупиненням реалізації майна на
підставі ухвали суду від 23.09.2013 року
/а.с. 9/.

01.10.2013 року начальником ВПВР УДВС
ГУЮ у Херсонській області та ПП «Нива -
В.Ш.» складено акт про визнання
недійсними прилюдних торгів від 26.09.2013
року та протоколу №2213295 від 26.09.2013 року
на підставі того, що постановою
державного виконавця від 26.06.2013 року
було зупинено виконавче провадження
/а.с. 12/. 24.01.2014 року державним виконавцем
запропоновано позивачу надати
банківські рахунки та їх реквізити для
перерахування сплачених коштів /а.с. 63/.

Оскільки діючим законодавством
України не передбачено такий спосіб
захисту як визнання прилюдних торгів
такими, що відбулися, та з огляду на
визнання відповідачами такої події, як
їх проведення 26.09.2013 року, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог та відмовив у їх
задоволенні.

З огляду на те, що в протоколі
прилюдних торгів зазначено, що вони
проводяться з реалізації арештованого
нерухомого майна, що є предметом
іпотеки, суд послався на положення ст. 47
Закону України «Про іпотеку», в якій
передбачено дії державного виконавця
по складанню акта про реалізацію
предмета іпотеки та зазначено про
право заінтересованих осіб оскаржити
відповідно до законодавства відмову
державного виконавця видати такий акт,
суд дійшов висновку, що належним
способом захисту позивача за
встановленими обставинами є
оскарження неправомірних дій
державного виконавця.

Аналогічний порядок дій
державного виконавця передбачено і п. 6
Тимчасового положення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
№68/5 від 27.10.1999 року з наступними
змінами.

Оскільки позовні вимоги про
визнання прилюдних торгів такими, що
відбулися, за думкою суду, є
незаконними, свідоцтво про право
власності на придбання на торгах майна
згідно вищевказаних норм права
видається компетентним органом на
підставі акта державного виконавця, то
суд відмовив у задоволенні вимог
ОСОБА_3 про визнання права власності на
придбане на спірних торгах майно.

Такі висновки суду відповідають
встановленим обставинам справи,
підтверджуються дослідженими судом
доказами, ґрунтуються на вимогах
закону.

Рішення ухвалено судом з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому підстав для
його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те,
що акт державного виконавця про
реалізацію предмета прилюдних торгів
за своєю юридичною природою є
правочином до уваги не приймаються,
оскільки не обґрунтовані нормами права
та суперечать ч. 1 ст. 202 ЦК України, за
якою правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Безпідставними є також посилання
апелянта про неможливість оскарження
постанови державного виконавця про
визнання недійсними прилюдних торгів,
яка не виносилася, оскільки за діючим
законодавством предметом оскарження
можуть бути як незаконні дії
державного виконавця так і
бездіяльність.

Позбавлені також правового
обґрунтування доводи апеляційної
скарги про необхідність оцінки вимоги
про визнання прилюдних торгів такими,
що відбулися, як встановлення факту, що
має юридичне значення, оскільки за
змістом вищевказаних нормативних
актів щодо порядку проведення таких
торгів вбачається, що самі торги окремо
без акту державного виконавця про
реалізацію предмета іпотеки (акту про
проведені прилюдні торги) юридичного
значення не мають, оскільки від них
безпосередньо не залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб.

Крім того, за змістом ч. 2 ст. 256

ЦПК України необхідною умовою
встановлення факту, що має юридичне
значення, є неможливість іншого
порядку їх встановлення.

Доводів, які б підтверджували
неможливість захисту інтересів ОСОБА_3
іншим шляхом ніж пред'явлення даного
позову, апелянтом не наведено.

Керуючись ст.ст.303,308,315, п.1 ч.1 ст. 307
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 13 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 23 квітня 2014
року

Ухвала набрала законної сили 14 квітня
2014 року

Суддя:
І.В. Цуканова

Секретар судового засідання:
О.О.Благовещенська