У х в а л а

іменем україни

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,суддів:
Кузнєцова В.О., Наумчука
М.І.,-розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод
в користуванні власністю та
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Луганської області
від 19 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_5, в якому, з урахуванням уточнень,
просив суд зобов'язати ОСОБА_5 усунути
перешкоди в користуванні ним своєю
приватною власністю шляхом знесення
частини огорожі, яка перекриває вхід до
двору за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з
відповідача на його користь моральну
шкоду у розмірі 5 000 грн; судові витрати
на оплату судового збору у розмірі 115
грн; на правову допомогу - 1 000 грн;
витрати понесені ним на проведення
будівельної експертизи по цивільній
справі 22ц-4923/12 при розгляді апеляційної
скарги ОСОБА_5 на рішення
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 14 жовтня 2008 року
у сумі 1 500 грн.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що він є власником
будинку і господарських споруд, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач є його сусідкою, у квітні 2012
року встановила металеву огорожу
висотою більше ніж 2 метри, самочинно
заволодівши частиною земельної
ділянки загального користування на
вулиці та перегородила йому вхід до
двору. Також, позивач вказував, що
увійти до свого двору через хвіртку він
може лише боком, а занести у двір через
цей отвір він нічого не може. Вважав, що
відповідач своїми діями завдала йому
моральну шкоду, яку він оцінює у 5 000 грн.

Рішенням Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 08 липня 2013 року позов
ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_4 приватною
власністю шляхом знесення частини
огорожі, яка перекриває вхід до двору
за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
витрати на оплату судового збору в сумі
107 грн 30 коп., на правову допомогу у сумі
1 000 грн, а всього 1 107 грн 30 коп. У
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 19 грудня 2013 року рішення
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 08 липня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні власністю та
відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції, із залишенням у
силі рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, підстав для їх зміни або
скасування не встановлено.

Суд апеляційної інстанції,
встановивши, що позивачем заявлено
вимоги щодо усунення перешкод в
користуванні земельної ділянки, яка
належить відповідній територіальній
громаді та призначена для
індивідуальної забудови, у позовних
вимогах позивача не зазначено дані про
конкретне місце розташування частини
огорожі, яка підлягає знесенню, ні її
розмір, таких доказів ним не надано,
відповідних клопотань щодо
витребування доказів на підтвердження
вимог у суді першої інстанції
сторонами не заявлялося, дійшов
правильного висновку про відмову в
задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської
області від 19 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова Судді:
В.О. Кузнєцов М.І. Наумчук