АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 674/1331/13-ц
Провадження № 22-ц/792/776/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
м. Хмельницький
Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

апеляційного суду
Хмельницької області

в складі : головуючого-судді Баса
О.Г.,

суддів: Матковської Л.О.,
Карпусь С.А.,

при секретарі: Терлич А.В.,

за участю:
сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою
представником ОСОБА_2 на рішення
Дунаєвецького районного суд від 19
лютого 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до приватного акціонерного
товариства страхова компанія "Лафорт",
ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог: товариство з
обмеженою відповідальністю
"Фінанс-Лайн", Моторне транспортне
страхове бюро України, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою.

Заслухавши доповідача,
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н
о в и л а:

В серпні 2013 року позивачка звертаючись
до суду, просила стягнути із Моторного
транспортного страхового бюро України
на її користь вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Ореl Vivаrо» в сумі 50000 гривень, стягнути
з ОСОБА_4 на її користь різницю між
лімітом відповідальності страховика
та вартістю відновлювального ремонту
автомобіля в сумі 9052.20 грн., вартість
експертної оцінки автомобіля в сумі 700
гривень та 5000 гривень моральної шкоди.

В ході судового розгляду позивачка
уточнила позовні вимоги, просила
різницю між лімітом відповідальності
страховика та вартістю
відновлювального ремонту автомобіля в
сумі 9052.20 грн., вартість експертної
оцінки автомобіля в сумі 700 гривень та
5000 гривень моральної шкоди
____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -
Кучерява А.В. Провадження №
22ц/792/776/14

Доповідач - Матковська Л.О.
Категорія 19,25

стягнути з ОСОБА_1, а вимоги до ОСОБА_4
залишити без розгляду.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду
від 1 листопада 2013 року вимоги до ОСОБА_4
залишено без розгляду.

Рішенням Дунаєвецького районного суду
від 19 лютого 2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з
Приватного акціонерного товариства
Страхова компанія "Лафорт", - 50 000,00
гривень (п'ятдесят тисяч) вартості
відновлювального ремонту автомашини;
647, 52 грн. судового збору;

з ОСОБА_1 - 9052,20 гривень (дев'ять тисяч
п'ятдесят дві), різниці між лімітом
відповідальності страховика та
вартістю відновлювального ремонту
автомобіля; 700 (сімсот) гривень витрат
на проведення експертної оцінки та 3000
гривень (три тисячі) моральної шкоди,
243,60 гривень судового збору на користь
держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 дане
рішення вважає незаконним та
необґрунтованим, прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог в частині
стягнення з нього різниці між лімітом
відповідальності страховика та
вартістю відновлювального ремонту
автомобіля у сумі 9052,20 гривень,
моральної шкоди та вартості експертної
оцінки відмовити. Посилається на те, що
при перевірці обставин заявленого
страхового випадку шляхом призначення
експертного транспортно -
трасологічного дослідження
встановлено, що позивачка понесла
витрати у зв'язку з пошкодженням
автомобіля у розмірі 59052,20 грн., але суд
не взяв до уваги рахунок № 493 та
видаткову накладну № 561 від 04.03.2014 року
згідно яких реальні витрати, які вона
понесла для відновлення автомобіля
складають 49416 грн. За таких обставин
представник вважає, що ліміт виплати
страхового відшкодування ПАТ СК
«Лафорт» у сумі 5000 грн. повністю
покриває збитки завданні автомобілю
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди. На думку апелянта, позивачка
не надала жодного доказу, що б
підтверджував наявність завданої їй
моральної шкоди у сумі 5000 грн., та
наголошує про неможливість фізичних
страждань ОСОБА_3, оскільки вона не
була учасником дорожньо-транспортної
пригоди.

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
зміні з наступних підстав.

Встановлено, що 16 грудня 2012 року
водій автомобіля "МАН 18224" державний
номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 на 221 км.
автодороги Житомир-Чернівці, порушивши
правила дорожнього руху, допустив
зіткнення з автомобілем «Ореl Vivaro»
державний номер НОМЕР_2, власником
якого є ОСОБА_3 В результаті такого
зіткнення автомобіль позивачки
отримав ушкодження і вартість його
відновлюваного ремонту, згідно
висновку експерта автотоварознавця
становить 59052, 20 грн.

Власником автомобіля"МАН 18224"
являється ОСОБА_1 Згідно

трудового договору між працівником і
фізичною особою, яка використовує
найману працю, водій транспортного
засобу ОСОБА_4 перебував у трудових
відносинах з відповідачем ОСОБА_1

Автомашина «МАН 18.224» д/н НОМЕР_1
застрахована відповідачем ОСОБА_1
згідно страхового полісу № АВ/1302328 від
18 травня 2012 року в ЗАТ СК «Лафорт»
страхова сума- ліміт відповідальності
страховика становить 50000 грн.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

За ст. ст. 22.1, 22.3 Закону України " Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров"ю, майну третьої особи.

Задовільняючи позовні вимоги про
відшкодування матеріальної шкоди, суд
обґрунтовано стягнув з страхової
компанія "Лафорт", - 50 000,00 гривень
(п'ятдесят тисяч) вартості
відновлювального ремонту автомашини і
рішення суду в цій частині сторонами не
оскаржується.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Стягуючи з ОСОБА_1, як з власника
джерела підвищеної небезпеки, 9052,20
гривень (дев'ять тисяч п'ятдесят дві),
різниці між лімітом відповідальності
страховика та вартістю
відновлювального ремонту автомобіля,
суд не прийняв до уваги, що автомобіль
відремонтовано, і вартість ремонту -
збитків понесених позивачкою, згідно
наданих доказів включає- 49416 грн.
вартість запчастин -рахунок - фактура
№493 від 4 березня 2013 р. та 3489,39 грн.
вартість робіт -калькуляція №25 від 13
квітня 2013 р., а всього 52905.39 грн.

Таким чином різниця між лімітом
відповідальності страхової компанії і
ОСОБА_1 як власника джерела підвищеної
небезпеки, який застрахував свою
відповідальність, становить 2905,39 грн.
(52905.39грн. - 50000грн.), тому рішення суду в
цій частині підлягає зміні.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

ОСОБА_3, звертаючись з позовом про
відшкодування збитків, крім зазначеної
калькуляції та рахунку не надала інших
доказів, які б свідчили про понесені
нею витрати по ремонту автомобіля, тому
вимоги підлягають до задоволення в тій
частині, що знайшли своє підтвердження.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Позивачка являється власником
транспортного засобу, який прийшов в
непридатний стан внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди не з її
вини. В зв"язку з цим вона змушена була
змінити свій спосіб життя, докласти
зусиль по його ремонту, звертатися до
суду за захистом порушеного права,
крім цього на час вирішення спору
матеріальні збитки їй не відшкодовані,
тому колегія суддів вважає, що суд
обґрунтовано стягнув на її користь
моральну шкоду.

Доводи апеляційної скарги в цій
частині не спростовують висновків суду
і підстав для скасування рішення в цій
частині немає.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану
представником ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Дунаєвецького районного
суду від 19 лютого 2014 року в частині
стягнення різниці між лімітом
відповідальності страховика та
вартістю відновлювального ремонту
автомобіля змінити, стягнувши таку в
сумі 2905 грн. 39 коп. з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.О.Матковська