Справа № 369/9982/13-ц
провадження № 2/369/627/14
05.02.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
У жовтні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення коштів,
посилаючись на те, що ним, ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 планувалось укладення договору
позики під 10% річних. Кошти їй були
необхідні для розвитку її
підприємницької діяльності. На
виконання зазначеного нею на її
картковий рахунок НОМЕР_1, відкритий в
30 листопада 2011 року, 6800 грн. згідно
квитанції № 45 від 20 лютого 2012 року.
Однак, в подальшому жодних договорів
є майном, набутим ОСОБА_2 без достатніх
Згідно вимог ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов»язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов»язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
З огляду на зазначене він, ОСОБА_1, 17
вересня 2013 року звернувся до
відповідача ОСОБА_2 з вимогою
набутих коштів. Зазначена вимога
На забезпечення виконання ОСОБА_2
зобов»язання з повернення позики 30
листопада 2011 року між ним і ОСОБА_3
укладено договір поруки. Згідно умов п.
1.1 договору поруки ОСОБА_3 в повному
обсязі поручився перед ним за
повернення наданих 30 листопада 2011 року
у позику відповідачу ОСОБА_2 10 000 грн. та
коштів, що будуть надані в позику у
майбутньому, зокрема, але не виключно 20
лютого 2012 року. П.П. 4.1., 4.2. договору
поруки передбачено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3
несуть солідарну відповідальність за
виконання зобов»язання за договором, а
він вправі звернутись з вимогою про
виконання забезпеченого порукою
зобов»язання, як окремо до кожного з
відповідачів, так і до обох одночасно.
Враховуючи викладене та на підставі
вимог ст. ст. 541, 543 ЦК України він вправі
пред»явити позов про солідарне
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1
просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 на його користь борг в розмірі
В судове засідання позивач ОСОБА_1 і
представник позивача не з»явились, про
дату, час і місце розгляду справи
повідомлялись належним чином,
представник позивача подав суду заяву,
у якій позов підтримав і просив
розглянути справу у відсутності
позивача і представника позивача.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2
не з»явилась, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином, до суду від відповідача
надійшла телеграма про відкладення
розгляду справи у зв»язку з її
хворобою, однак доказів відсутності
відповідача в судовому засіданні з
поважних причин ОСОБА_2 суду не надала.
В судове засідання відповідач ОСОБА_3
не з»явився, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, в наданих суду запереченнях
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог до нього і вирішити
справу у його відсутності.
Суд, дослідивши письмові докази, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
З матеріалів справи вбачається, що
позивачем ОСОБА_1 на картковий рахунок
відповідача ОСОБА_2 НОМЕР_1, відкритий в
30 листопада 2011 року, 6800 грн. згідно
квитанції № 45 від 20 лютого 2012 року, що
підтверджується копіями вказаних
квитанцій. Як зазначив у позовній заяві
ОСОБА_1, між ним і ОСОБА_2 планувалось
укладення договору позики під 10%
річних, і кошти їй були необхідні для
розвитку її підприємницької
діяльності. Однак, в подальшому жодних
договорів між ними не укладалось, і
ОСОБА_2 без достатніх правових підстав.
Згідно вимог ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов»язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов»язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
Позивач ОСОБА_1 17 вересня 2013 року
звернувся до відповідача ОСОБА_2 з
письмовою вимогою про повернення йому
Зазначена вимога ОСОБА_2 не виконана,
Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що ОСОБА_2 не виконує
зобов"язання по поверненню
безпідставно набутих коштів, а тому
позов підлягає задоволенню частково, а
саме щодо вимог до відповідача ОСОБА_2,
і з відповідача на користь позивача
слід стягнути 16 800 грн..
Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов"язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Згідно вимог ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов"язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій же сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій же
кількості, такого ж роду та такої ж
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку,
встановлені договором.
Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України
якщо позичальник не повернув суму
позики, він зобов"язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
Згідно вимог ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов"язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов"язання
Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов"язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає в тому ж обсязі,
що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.
Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
Згідно вимог ст. ст. 553, 554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов"язку. У разі
порушення боржником зобов"язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову відповідальність
Судом встановлено, що 30 листопада 2011
року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 був укладений
договір поруки, відповідно до умов п. 1.1.
якого в порядку та на умовах,
визначених цим договором, поручитель в
повному обсязі поручається перед
кредитором за виконання ОСОБА_2
зобов»язання за договором позики з
повернення 10 000 грн. наданих 30 листопада
2011 року кредитором боржнику у позику та
коштів, що будуть надані в позику у
майбутньому, зокрема, але не виключно 20
Згідно умов п. п. 2.1., 2.2. договору поруки
порукою забезпечується зобов»язання
боржника зі сплати отриманих від
кредитора у позику грошових коштів, що
вже виникло або може виникнути у
майбутньому. Ліміт відповідальності
поручителя за цим договором
обмежується 16 800 грн.. Надання боржнику
кредитором у позику більшої суми
грошових коштів без внесення
відповідних письмових змін до даного
договору розумітиметься як збільшення
обсягу відповідальності поручителя
Відповідно до умов п. п. 4.1., 4.2. договору
поруки боржник та поручитель несуть
солідарну відповідальність за
виконання зобов»язання за основним
договором. Кредитор вправі звернутися
з вимогою про виконання забезпеченого
порукою зобов»язання як окремо до
боржника і поручителя, так і до обох
Згідно умов п. п. 5.1., 5.2. договору поруки
у випадку порушення цього договору
сторона несе відповідальність,
визначену цим договором та чинним
законодавством України. Порушенням
договору є його невиконання або
неналежне виконання, тобто виконання з
порушенням умов, визначених змістом
цього договору. Сторони не несуть
відповідальність за порушення своїх
зобов»язань за цим договором, якщо воно
сталося не з їх вини. Сторона
вважається не винуватою, якщо вона
доведе, що вжила всіх залежних від неї
заходів для належного виконання
Як вбачається з умов укладеного
договору поруки відповідальність
поручителя ОСОБА_3 настає в разі
укладення ОСОБА_2 договору позики з
ОСОБА_1, і лише тільки у випадку
укладення договору позики і мало бути
забезпечення порукою зобов»язання
боржника зі сплати отриманих від
кредитора у позику грошових коштів, що
Оскільки договору позики між ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 укладено не було, тому
відповідач ОСОБА_3 не може відповідати
за виконання зобов»язань ОСОБА_2 щодо
повернення нею безпідставно набутих
випадку правила договору поруки від 30
листопада 2011 року не поширюються на
правовідносини, що склалися між ОСОБА_1
За таких обставин суд відмовляє у
задоволенні вимог до ОСОБА_3 про
стягнення з нього грошових коштів як з
поручителя за договором поруки від 30
листопада 2011 року.
Також з відповідача ОСОБА_2 слід
стягнути судовий збір в розмірі 229 грн.
40 коп. на користь позивача ОСОБА_1
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 553, 554, 625, 1212, 1046, 1049, 1050
ЦК України, ст. ст. 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226
ЦПК України, суд-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 800
грн. безпідставно набутих коштів і
понесені витрати по сплаті судового
збору в розмірі 229 грн. 40 коп.
У решті вимог до ОСОБА_3 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
участь у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.