Справа № 133/3398/13-ц , Провадження №
22-ц/772/986/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Воронюк В. А.Категорія:
46Доповідач: Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючої:
Копаничук С.Г.

Суддів: Стеблюк
Л.П., Нікушина В.П.

при секретарі:
Іщук О.В.

за участю позивача ОСОБА_2, його
представника ОСОБА_3, відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, представника
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_7,
представника третьої особи - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці матеріали
цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відібрання
дитини та визначення місця проживання
дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_2 про визначення місця
проживання дитини, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Козятинського
міськрайонного суду від 05 лютого 2014
року, -

В с т а н о в и л а :

В провадженні Козятинського
міськрайонного суду перебуває
цивільна справа позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відібрання
дитини та визначення місця проживання
дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_2 про визначення місця
проживання дитини.

В лютому 2014 року представник позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з
заявою про забезпечення зустрічного
позову ОСОБА_4 шляхом здійснення
перевірки побутових умов проживання
малолітнього ОСОБА_9 в АДРЕСА_1
проведення якої просив доручити
відділу у справах дітей Вінницької
обласної державної адміністрації.
Вказав, що 17.10.2013 відділ у справах дітей
Козятинської РДА обстежував побутові
умови проживання малолітнього ОСОБА_9
за вказаною адресою, однак
прокуратурою Вінницької області
встановлено ряд помилок в акті
обстеження побутових умов, у зв'язку з
чим вжито заходів прокурорського
реагування. Вважає, що працівники
відділу у справах дітей Козятинської
РДА упереджено та не об'єктивно провели
дану перевірку, тому просить
зустрічний позов забезпечити шляхом
проведення повторної перевірки.

Ухвалою Козятинського міськрайонного
суду від 05 лютого 2014 року вказану заяву
представника позивача про
забезпечення позову - відхилено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати дану ухвалу суду та
постановити нову, якою позов
забезпечити, посилаючись на те, що суд
дійшов помилкового висновку про те, що
зобов'язання здійснити перевірку
побутових умов проживання не є видом
забезпечення позову, оскільки ст.152 ЦПК
України передбачено, що у разі
необхідності суд може застосувати інші
види забезпечення позову. Вважає, що
суд не бажає встановити істину у
справі, зокрема в частині відсутності
належних умов проживання малолітньої
дитини з відповідачкою ОСОБА_4

Заперечуючи проти апеляційної скарги,
ОСОБА_4 вважає ухвалу суду законною, а
доводи скарги безпідставними.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть
участь у розгляді справи, перевіривши
матеріали справи, ухвалу суду і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Зі змісту п.п.3, 72 Порядку провадження
органами опіки та піклування
діяльності, пов'язаної із захистом прав
дитини, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №866 від
24.09.2008 року вбачається, що безпосереднє
ведення справ та координація
діяльності стосовно захисту прав дітей
покладаються на служби у справах дітей.
Під час розв'язання спорів між батьками
щодо визначення місця проживання
дитини служба у справах дітей має
захищати інтереси дитини з урахуванням
рівних прав та обов'язків матері та
батька щодо дитини. Працівник служби у
справах дітей проводить бесіду з
батьками та відвідує їх за місцем
проживання, про що складає акт
обстеження житлово-побутових умов.

Звертаючись до суду з заявою про
забезпечення позову шляхом проведення
повторного обстеження
житлово-побутових умов проживання
малолітнього ОСОБА_9, представник
позивача ОСОБА_3 посилався на те, що акт
обстеження житлово-побутових умов від
17.10.2013 року складений службою у справах
дітей Козятинської РДА з численними
порушеннями, що свідчать про
упереджене та необ'єктивне проведення
зазначеного обстеження.

Відмовляючи в задоволенні даної заяви
суд першої інстанції виходив з того, що
зобов'язання проведення обстеження
житлово-побутових умов проживання
малолітнього ОСОБА_9 не є способом
забезпечення позову, в розумінні ст.152
ЦПК України, а являється способом
отримання нового доказу по справі у
вигляді акту обстеження
житлово-побутових умов, який
оцінюється судом, в порядку ст.212 ЦПК
України.

Такий висновок суду є правильним, з
огляду на наступне.

З роз'яснень п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» вбачається, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Оскільки між сторонами виник спір щодо
визначення місця проживання дитини,
зобов'язання проведення обстеження
житлово-побутових умов її проживання
та складення відповідного акту, не є
заходом, невжиття якого утруднить чи
зробить неможливим виконання рішення
суду. Тому такий спосіб забезпечення
позову, не є видом забезпечення позову,
в розумінні ст.152 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про відмову в
задоволенні заяви про забезпечення
позову.

Доводи скарги про те, що згідно ч.2 ст.152
ЦПК України суд може застосувати інші
види забезпечення позову, є
безпідставними, оскільки зобов'язання
проведення обстеження
житлово-побутових умов проживання
дитини, не є видом забезпечення позову,
який зробить можливим виконання
рішення суду по даній справі.

Крім того, зі змісту п.72 Порядку
провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№866 від 24.09.2008 року вбачається, що під
час розв'язання спорів між батьками
щодо визначення місця проживання
дитини, обстеження житлово-побутових
умов проживання дитини проводить
служба у справах дітей за місцем
проживання дитини.

Зі змісту п.п.4.12, 4.13 Положення про
службу у справах дітей Козятинської
районної державної адміністрації,
затвердженого розпорядженням голови
Козятинської районної державної
адміністрації №35-к від 16.10.2007 року
вбачається, що служба відповідно до
покладених на неї завдань проводить
перевірку умов проживання дітей та
готує відповідний акт.

З Положення про службу у справах дітей
обласної державної адміністрації,
затвердженого розпорядженням голови
Вінницької обласної державної
адміністрації №378 від 15.10.2007 року
вбачається, що до компетанції служби
належить контролювати і координувати
діяльність служб у справах дітей
відповідних районних державних
адміністрації. При цьому, повноваження
щодо проведення перевірок
житлово-побутових умов проживання
дітей у служби відсутні.

Враховуючи, що малолітній ОСОБА_9
проживає в Козятинському районі,
служба у справах дітей Козятинської
РДА є органом, до повноважень котрого
належить здійснення перевірки умов
його проживання, то вимога
представника позивача про зобов'язання
службу у справах дітей Вінницької
обласної державної адміністрації
провести таку перевірку не відповідає
колу повноважень останньої.

За таких обставин, апеляційна скарга
ОСОБА_2 не містить доводів, які б
спростовували правильні висновки суду,
колегія суддів вважає, що ухвала суду
від 05.02.2014 року є законною, тому
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Козятинського міськрайонного
суду від 05 лютого 2014року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: