Єдиний унікальний номер 0508/1995/2012
Номер провадження 22-ц/775/85/2014
Головуючий у 1 інстанції Алтухова О.С.
Доповідач - Бугрим Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого судді:
Бугрим Л.М.,

суддів: Гапонова
А.В., Халаджи О.В.

при секретарі:
Лавицькому Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах яких
діє ОСОБА_3, на рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 15 жовтня
2013 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи:
Шоста Донецька державна нотаріальна
контора, Відділ державної реєстрації
актів цивільного стану Київського
районного управління юстиції в м.
Донецьку, про визнання заповіту та
шлюбу недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до суду з позовом до
відповідачки ОСОБА_4 про визнання
заповіту недійсним. В обґрунтування
позову вони посилались на те, що 17
листопада 2004 року їхнім дідусем ОСОБА_5
було складено заповіт на належну йому
квартиру по АДРЕСА_1 у рівних частках на
їхню користь. ІНФОРМАЦІЯ_3 дідусь
помер. Після його смерті вони
звернулись до нотаріальної контори з
приводу прийняття спадщини за
заповітом. Однак, у нотаріуса вони
дізнались , що їхній дідусь перед
смертю склав заповіт на користь
ОСОБА_6 на все належне йому майно в тому
числі і на квартиру. ОСОБА_5 мав єдиного
сина їхнього батька ОСОБА_7
,ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вступив до шлюбу з
ОСОБА_8 від якого народились вони
позивачі ІНФОРМАЦІЯ_4 . ІНФОРМАЦІЯ_5
помер їх батько , і після його смерті
вони залишились у дідуся єдиною
підтримкою разом з першою дружиною
ОСОБА_9,. Весь час вони були разом з
дідусем, підтримували з ним дружні та
теплі стосунки , разом з ним
відпочивали . Після закінчення школи їм
випала можливість продовжувати
навчання в Англії , але вони постійно
телефонували дідусю, отримували від
нього листи, він також неодноразово
приїжджав до Англії. Упослідуючому їх
дідусь захворів , страждав на хворобу
Альцгеймера . У 2009 році у нього стали
загострюватись психо-неврологічні
захворювання. Він став втрачати
пам'ять, не міг орієнтуватись на
місцевості, дуже часто не усвідомлював
своїх дій, потребував постійного
стороннього догляду та допомоги. З
цього приводу він перебував на обліку у
лікарні , неодноразово проходив
обстеження в міській лікарні № 20,
обласному лікувально-реабілітаційному
геронтопсіхіатричному центрі міської
психоневрологічної лікарні № 2
розташованій на хуторі Ручанськ,
Хвороба особливо прогресувала у
передостанні місяці його життя ( як раз
у той час коли було складено заповіт ),
він вже на той час не міг
усвідомлювати те, що діється та вже не
міг обходитись без допомоги іншої
людини пересуватись містом ( по
вулицям) так як потім не знайшов би
дороги додому , а тому останні дні свого
життя дідусь знаходився на
стаціонарному лікуванні в
психоневрологічній лікарні № 2.
Вважали , що на час укладання заповіту
на користь ОСОБА_4 7 жовтня 2011 року ,
ОСОБА_5 не міг усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними , а тому
просили визнати складений ним заповіт
на користь ОСОБА_4 недійсним.
Упослідуючому, позивачі вточнили та
доповнили позовну заяву та просили
визнати недійсним також і шлюб .
укладений 21.09.2011 року між ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 зареєстрований відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Київського районного управляння
юстиції в Донецькій області за № 826,
оскільки на час укладення шлюбу
ОСОБА_5 страждав на психічний розлад
здоров'я

Рішенням Ворошиловскього районного
суду м.. Донецька від 15 жовтня 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2 було відмовлено.

На вказане рішення суду була подана
апеляційна скарга адвокатом ОСОБА_3 .
яка представляє інтереси позивачів . В
апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги вона посилалась на те, що судом
у процесі розгляди справи було зібрано
достатньо даних, які вказують на тяжкий
психічний стан ОСОБА_5 в тому числі і
медична документація Однак, ці докази
безпідставно не були прийняті до уваги
судом . Також судом було відмовлено у
виклику в судове засідання
спеціалістів - лікаря - психіатра,
невропатолога для з'ясування повної
картини хвороби ОСОБА_5 , яка була
невиліковною та прогресувала. Суд не
звернув уваги на те, що епікриз хворого
ОСОБА_5 було складено зі слів
відповідачки , яка зазначала про те , що
психічний стан ОСОБА_5 змінився 3 роки
потому, коли вона стала звертати увагу
на прогресивне погіршення його
пам'яті , порушення сну, порушення інших
процесів. Судом також безпідставно
було відмовлено у клопотанні про
призначення повторної судово -
психіатричної експертизи для
з'ясування психічного статусу
спадкодавця на час складання заповіту
та укладення шлюбу. у проведенні
повторної експерти. В обгрунтування
доводів про проведення повторної
судово - психіатричної експертизи
представник апелянтів посилається на
наявні докази з приводу тяжкого
психічного розладу стану здоров'я
ОСОБА_5 на що не було звернуто увагу
експертами . Неможливість відповісти
на питання ,які були поставлені на
вирішення експертизи в ухвалі суду
першої інстанції щодо визначення
психічного стану ОСОБА_5 на час
укладання шлюбу та на час складання
заповіту експерти обґрунтували
суперечливими показанням свідків та
сторін по справі . Разом з тим як вважає
апелянт експерти не приділили
необхідної уваги аналізу наданим
письмовим медичним документам та
документам та інформації . яка
знаходиться у відказному матеріалі
відносно порушення кримінальної
справи у зв'язку з пропажею ОСОБА_5за
заявою ОСОБА_4 , вважала необхідним
провести повторну психіатричну
експертизу, але лише по медичним
документам про стан здоров'я
спадкодавця та її проведення доручити
іншій експертній установі .

У судовому засіданні апеляційного суду
4 грудня 2013 року ОСОБА_3 , яка діє в
інтересах ОСОБА_1 ОСОБА_2 та їх
представник ОСОБА_9 підтримували
доводи апеляційної скарги та заявили
клопотання про проведення по справі
повторної судово - психіатричної
посмертної експертизи для з'ясування
психічного статусу ОСОБА_5 на час
складання заповіту на користь ОСОБА_4
та на час укладення з нею шлюбу та
просили поручити проведення
експертизи іншій експертній установі .

Ухвалою апеляційного суду від 4 грудня
2013 року клопотання було задоволено і
для з'ясування психічного статусу
ОСОБА_5 по справі було призначено
проведення повторної посмертної
судово - психіатричної експертизи на
час складання заповіту на користь
ОСОБА_4 та на час укладення з нею шлюбу .
яка була доручена експертам Київського
міського центру судово - психіатричних
експертиз.

17 березня до апеляційного суду від
Київського міського центру надійшов
акт судово - психіатричного експерта,
після чого провадження по справі було
відновлено ..

У судовому засіданні апеляційного суду
9 та 15 квітня 2014 року адвокат ОСОБА_3 та
представник ОСОБА_9 підтримували
доводи апеляційної скарги . просила
врахувати висновок повторної
експертизи , рішення суду скасувати та
позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник
ОСОБА_10 просили рішення суду залишити
без зміни та відхилити апеляційну
скаргу.

Заслухавши доповідь судді ,
вислухавши пояснення сторін , їх
представників перевіривши матеріали
справи , доводи апеляційної скарги ,
апеляційний суд вважає . що апеляційна
скарга підлягає задоволенню , рішення
суду - скасуванню , а по справі слід
постановити нове рішення яким слід
задовольнити позовні вимоги виходячи
з наступного .

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим . Законним є рішення ,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно з законом . Обґрунтованим є
рішення ухвалене на основі повного і
всебічно з'ясованих обставин , на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами..

Однак ,таким вимогам закону рішення
суду першої інстанції не відповідає
.Судом неповно та не всебічно
досліджені обставини справи , зокрема
неповно з'ясовані питання відносно
психічного статусу ОСОБА_5 на час
укладання шлюбу та складання заповіту ,
що призвело до неправильного
вирішення справи .

Відмовлячі у задоволенні позову
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання
недійсними заповіту складеного ОСОБА_5
7 жовтня 2011 року на користь ОСОБА_4 та
шлюбу укладеного 21.09.2011 року між
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд першої інстанції
виходив із відсутності доказів на
підтвердження доводів позивачів про
те, що на час складання заповіту та на
час укладання шлюбу ОСОБА_5 не
усвідомлював значення своїх дій та не
міг керувати ними.

Між тим, з таким висновком суду
погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом по смерть
серії НОМЕР_1, виданим 02.12.2011 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Київського районного
управління юстиції (т. 1 а.с. 4). Як
вбачається з посмертного епікризу з
історії хвороби № 2903, ОСОБА_5 було
встановлено діагноз хвороба
Альцгеймера з пізнім початком (т. 1 а.с.
102-103).

Позивачі по справі є онуками померлого
ОСОБА_5.і на їх користь ОСОБА_5 17. 11 2004
року склав заповіт на належну йому
квартиру АДРЕСА_1 в рівних частках, що
підтверджується копією цього заповіту.
(т. 1 а.с. 5-7).

07.10.2011 року ОСОБА_5 був складений
заповіт, посвідчений приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрований в реєстрі № 1596,
відповідно до якого ОСОБА_5 заповів усе
майно, у тому числі належну йому на
праві власності квартиру АДРЕСА_1
ОСОБА_4 що підтверджується копією
цього заповіту (т. 1 а.с. 67).

27.07.2011 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подали до
Відділу державної реєстрації актів
цивільного стану Київського районного
управління юстиції заяву про державну
реєстрацію шлюбу. 21.10.2011 року шлюб між
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було зареєстровано, що
підтверджується актовим записом про
шлюб № 826 (т. 1 а.с. 140).

На підтвердження доказів , про те,. що
на час складання заповіту та укладання
шлюбу ОСОБА_5 був психічно хворим з
неадекватною поведінкою внаслідок
чого не міг розуміти значення своїх
дій та не міг керувати ними позивачі
посилались на дані медичної
документації обстеження ОСОБА_5 у
листопада 2011 року та просили
призначити судову психіатричну
експертизу .

Зокрема із направлення на
госпіталізацію хворого ОСОБА_5 у
зв'язку з погіршенням психічного стану
здоров'я ОСОБА_5 відповідачка ОСОБА_4
разом з ОСОБА_5 звернулись до міського
психоневрологічного диспансеру м.
Донецька 17 листопада 2011 у якому після
обстеження ОСОБА_5 було видано
направлення на його госпіталізацію до
психіатричній лікарні № 2 м. Донецька .
В направленні на госпіталізацію за
слів дружини , тобто ОСОБА_4 було
зазначено про те, що хворий ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 на протязі останніх трьох
років страждає на зниження мнестичних
функцій, відмічалась параноїдна
симптоматика , порушення сну , був
агресивним до дружини. .В направленні
на госпіталізацію було встановлено «
Ссудинна деменція « В направленні
також було зазначено і психічний стан
ОСОБА_5. Згідно опису психічного стану
при надходженні у лікарні контакт з
підекспертним був формальним, було
порушено орієнтування . увага
відволікаєма , настрій ейфоричний,
емоції лабільні, мова та мислення
загальмовані. Хворий ОСОБА_5 виявляв
зниження пам'яті та інтелекту ,
відсутня критика, був встановлений
попередній діагноз . «Деменція « За час
перебування в лікарні ОСОБА_5 було
проведено патопсихологічне
дослідження., яке виявило ознаки
деменції Альцгеймеровського типу .
Згідно щоденкових записів лікаря
хворий ОСОБА_5 відповідав не завжди по
суті , був дезорієнтований, виявляв
уповільнене мислення. Знижений фон
настрою , інтелектуально був знижений
не міг назвати різні предмети та
виконати арифметичні дії, критика була
відсутня . був пасивним, бездіяльним
коло інтересів обмежене. Згідно огляду
лікаря невропатолога був встановлений
діагноз «Хвороба Альцгеймера»
ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходячись у цієї лікарні
ОСОБА_5 помер. Причиною смерті
зазначено набряк легенів та головного
мозку. Зазначений діагноз був
зазначений як хвороба « Альцгеймера з
пізнім початком.»

Згідно з актом судово-психіатричної
посмертної експертизи, яка була
проведена 20 - 27 червня 2013 року згідно з
ухвалою суду експертами Донецького
обласного центру судово -
психіатричної експертизи -
психіатрична комісія не могла
сформувати відповіді на питання , які
стосуються психічного стану ОСОБА_5 та
його можливості розуміти значення
своїх дій та керувати ними у період
оформлення заповіту 07. 10. 2011 р та
укладання шлюбу 21. 10. 2011 р.

Як вбачається із мотивувальній
частині цього висновку у зв'язку
відсутністю в матеріалах цивільної
справи та медичної документації будь -
яких об'єктивних відомостей про
психічний стан ОСОБА_5 в інтересуючий
період часу , а показання свідків мають
суперечливий характер, комісія не
могла зробити певний висновок . ( а.с. 20
- 41 том 2 )

У зв'язку з таким висновком представник
позивачів ставив питання у судовому
засіданні першої інстанції про виклик
у судове засідання спеціаліста -
психіатра та про призначення повторної
судово - психіатричної експертизи для
визначення психічного статусу ОСОБА_5
на час складання заповіту та укладення
шлюбу лише по медичним документам та з
врахуванням особливостей протікання
захворювання хвороби Альцгеймера .

Апеляційний суд вважає , що у даному
випадку судом першої інстанції було
безпідставно відмовлено у
задоволенні клопотання у проведенні
повторної судово-психіатричної
посмертної експертизи , оскільки
фактичні дані про стан здоров'я ОСОБА_5
на час звернення до лікарні , які
містяться в медичних документах
давали підстави для більш повного
з'ясування в який саме час протікання
хвороби ОСОБА_5- відповідачка ОСОБА_4
звернулась з ним до лікарні для
надання йому медичної допомоги та з
врахування цього для визначення
стану ОСОБА_5 на час складання
заповіту та на час укладання шлюбу -
для проведення повторної судової
психіатричної експертизи .

Апеляційним судом було задоволено
клопотання представника позивача про
проведення повторної судової
-психіатричної експертизи по медичним
документам ,проведення якої було
доручено Київському міському центру
судово - психіатричної експертизи .

Згідно акту судово- психіатричної
експертизи Київського міського
центру судово- психіатричної
експертизи від 28.02. 2014 року ОСОБА_5 на
час підписання заповіту ( 07.10.2011 року )
та на час укладання шлюбу ( 21.10..2011 року
) страждав на деменцію при хворобі
Альцгеймера із пізнім початком ( щифр
по МКХ - 10 F 00, 1 ) і за своїм психічним
станом не усвідомлював значення своїх
дій та не міг керувати ними . ( а.с. 171- 174
том 2 )

Вказаний висновок судово-
психіатричної експертиз обґрунтований
саме специфікою та особливостями
протікання хвороби Альцгеймера.
Зокрема, як зазначається в акті
експертизи хвороба Альцгеймера є
первинним дегенеративним церебральним
захворюванням , яке має поступовий
початок та неуклінно - прогредієнтний (
з погіршенням ) ти протікання і
розвивається поступово на протязі
декілька років. Наслідком хвороби
Альцгеймера є деменція ( недоумство ),
тобто стан, який виключає можливість
хворого усвідомлювати значення своїх
дій та керувати ними. Згідно даних, які
містяться в надай історії хвороби
погіршення в психічному стані у ОСОБА_5
почалися за три роки до госпіталізації,
а значне погіршення відбулося за
місяць до даної госпіталізації ( тобто
в жовтні 2011 року )

Вказані висновки є об'єктивними і
зроблені не лише на підставі медичної
документації про психічний стан
здоров'я хворого ОСОБА_5 , а й
особливостей протікання вказаної
хвороби , даних про протікання хвороби
повідомлених дружиною ( ОСОБА_12 ).

Також експерти зазначили про те, що
показання свідків ОСОБА_9 ОСОБА_13,
ОСОБА_14 узгоджується з фактичними
даними щодо протікання захворювання у
підекспертного ОСОБА_5, оскільки свідки
відмічали у нього психічні порушення:
неадекватність в поведінці , у
висловлюваннях, порушення пам'яті ,
орієнтації в оточуючому ( роздягався
догола, уходив з дому , був розгубленим,
чогось боявся, не міг зрозуміти де
знаходиться, невістку сприймав як свою
доньку )

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що вказаний висновок судово -
психіатричної експертизи слід брати до
уваги , оскільки він враховує не лише
характер поведінки хворого ОСОБА_5 , а й
сам процес та особливості протікання
хвороби Альцгеймера , що є важливим
для визначення психічного статусу
ОСОБА_5 на час складання заповіту та на
час укладання шлюбу і тому такий
висновок є об'єктивним та
переконливим.

Окрім того , апеляційний суд приймає до
уваги , те що зі слів відповідачки
ОСОБА_4 в медичної документації було
зазначено про те, що хвороба почала
розвиватись три року потому , а за
місяць перед зверненням стан здоров'я
ОСОБА_5 різко погіршувався і тому вона
звернулась з ним до
психоневрологічного диспансеру для
надання йому медичної допомоги. Саме
на стадії погіршення його здоров'я і
було вирішено питання щодо його майна
:було складено заповіт та
зареєстровано шлюб. Вказані дані є
об'єктивними і не суперечать іншим
обставинам справи.

Свідки ОСОБА_13ОСОБА_9 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (
зі слів відповідачки ) допитані судом
першої інстанції підтвердили факт
неадекватної поведінки ОСОБА_5
починаючи з літа 2010 року Показання
вказаних свідків узгоджується і з
даними медичної документації , тому їх
слід прийняти до уваги як доказ на
підтвердження факту психічної
хвороби ОСОБА_5.

Показання іншої групи свідків ОСОБА_16 ,
ОСОБА_17. ОСОБА_18, ОСОБА_19 ОСОБА_20 не
впливають на висновки щодо наявності
психічного захворювання у ОСОБА_5
оскільки характер їх спілкування з
ОСОБА_5 був поверхнім , зазначені
свідки не навели конкретних фактів
спілкування в останні роки його життя.
, та особливостей характеру його
поведінки .

Таким чином , апеляційним судом було
встановлено , що на час підписання
заповіту ( 07.10.2011 року ) та на час
укладання шлюбу ( 21.10..2011 року ) ОСОБА_5
страждав на деменцію при хворобі
Альцгеймера із пізнім початком ( щифр
по МКХ - 10 F 00, 1 ) і за своїм психічним
станом не усвідомлював значення своїх
дій та не міг керувати ними.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання вимог
вчинення правочину стороною (
сторонами ) вимог, які встановлені
частинами першою- третью , п'ятою та
шостою статті 203 ЦК України

Згідно з положенням ч. 2 ст. 203 ЦК України
особа, яка вчиняє правочин , повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності , а у відповідності із ч.3
цієї статті волевиявлення учасника
правочину має бути вільним та
відповідати його внутрішній волі .

Згідно з ч.1 ст. 30 ЦК України цивільну
дієздатність має фізична особа, яка
усвідомлює значення своїх дій та може
керувати ними. Цивільною дієздатністю
фізичної особи є її здатність своїми
діями набувати для себе цивільні права
ті самостійно їх здійснювати, а також
здатність для своїми діями створювати
для себе цивільні обов'язки, самостійно
їх виконувати та нести
відповідальність у разі їх
невиконання.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 225 ЦК
України правочин, який дієздатна
фізична особа не усвідомлювала
значення своїх дій та ( або) не могла
керувати ними , може бути визнаний
судом недійсним за позовом цієї особи,
а в разі її смерті - за позовом інших
осіб, чиї цивільні права або інтереси
порушені.

Відповідно до ч. 1 ст. 1234 ЦК України
право на заповіт має фізична особа з
повною цивільною дієздатністю.

Згідно з ч.2 ст. 24 СК України реєстрація
шлюбу з особою, яка визнана
недієздатною , а також особою , яка з
інших причин не усвідомлювала значення
своїх дій ( або) не могла керувати ними,
має наслідки встановлені ст. ст.. 38-40
цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 40 СК України шлюб
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо він був зареєстрований без
вільної згоди жінки та чоловіка. Згода
не вважається вільною , зокрема коли
особа в момент реєстрації шлюбу
страждала тяжким психічним розладом
внаслідок чого не усвідомлювала
сповна значення своїх дій ( або) не
могла керувати ними.

Виходячи з наведеного , апеляційний суд
вважає, що рішення суду першої
інстанції зв'язку з неповним
з'ясуванням обставин справи та у
відповідності з положеннями ч.1 п.1 ст. 309
ЦПК України підлягає скасуванню , а
позовні вимоги ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про визнання заповіту та шлюбу
недійсними підлягають задоволенню.

Апеляційний суд постановлює нове
рішення . яким визнає недійсними:
заповіт , який складений 07.10.2011 року
ОСОБА_5 , посвідчений приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрований в реєстрі № 1596,
відповідно до якого ОСОБА_5 заповів усе
майно, у тому числі належну йому на
підставі права власності квартиру
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 67).
та шлюб, укладений 21.10.2011 року між
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрований
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Київського районного
управління юстиції м. Донецька, актовий
запис № 826.

У відповідності з положеннями ст..88
ЦПК України у зв'язку з задоволенням
позову слід стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 понесені нею судові
витрати у сумі у розмірі 3435 40 копійок. (
із них 107 грн. 30 коп +57 грн. 36 коп = 254 грн.
6 коп. по сплаті судового збору та 3180
грн. 74 коп. витрати по проведенню
експертизи )

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314 - 316 ЦПК
України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, в
інтересах яких діє ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 15 жовтня 2013 року
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, до
ОСОБА_4 про визнання заповіту та шлюбу
недійсним, задовольнити.

Визнати недійсними: заповіт складений
7.10.2011 року ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, що
був посвідчений приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_11

Визнати недійсним шлюб, укладений
21.10.2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4
зареєстрований відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Київського районного управління
юстиції м. Донецька, актовий запис № 826.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
понесені нею судові витрати у розмірі
3435 (три тисячі чотириста тридцять п'ять)
гривень 40 копійок.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: