пр. № 2-др/759/15/14
ун. № 759/7312/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді -

Чалої А.П.,

при секретарі -
Котляр
Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві заяву

позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2

про постановлення додаткового
рішення, -

В с т а н о в и в :

Заочним рішенням Святошинського
районного суду м.Києва від 12.02.2014р.
позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2
задоволені частково та встановлено
конкретний порядок користування
власністю - квартирою АДРЕСА_1, згідно
якого виділено в користування
співвласникам ОСОБА_1 і ОСОБА_2
ізольовані та суміжні між собою
кімнати житлоплощею 18,0 кв.м. і 17,1 кв.м. у
вказаній квартирі, а співвласнику
ОСОБА_3 виділено в користування
ізольовані кімнати житлоплощею 10,4 кв.м.
і 10,4 кв.м. у цій квартирі, а приміщення
кухні, коридору, ванної кімнати,
вбиральні, лоджії, вбудованої шафи -
залишено в спільному користуванні усіх
співвласників.

23.04.2014р. до суду надійшла заява
позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2, в якій вони
просили постановити додаткове рішення,
яким вирішити питання щодо зазначення
загальної та житлової площі квартири
АДРЕСА_1 та вказати загальну площу
спірної квартири 79,58 кв.м., а житлову
площу - 55,90 кв.м., а також вказати розмір
часток співвласників цієї квартири, а
саме: у ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - 2/3 частини , а у
ОСОБА_3 - 1/3 частина.

Суд вважає за можливе розгляд
заяви на підставі матеріалів, що є в
справі, у відсутності сторін, оскільки
їх явка в судове засідання відповідно
до частини 3 ст.220 ЦПК України не є
обов*язковою.

Вивчивши заяву і матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Згідно пункту 1) частини 1 ст.220 ЦПК
України, суд, що ухвалив рішення, може
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, чи з власної ініціативи
ухвалити додаткове рішення, якщо
стосовно якої-небудь позовної вимоги, з
приводу якої сторони подавали докази і
давали пояснення, не ухвалено рішення,
а відповідно до пункту 2) цієї ж
процесуальної норми - якщо суд,
вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати.

Як вбачається із уточненої
позовної заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
позивачами були заявлені наступні
позовні вимоги: про встановлення
конкретного порядку користування
квартирою АДРЕСА_1, згідно якого
позивачі просили виділити їм в
користування ізольовані кімнати
житлоплощею 17,1 кв.м. і 18,0 кв.м. із
секцією лоджії площею 3,85 кв.м., що межує
з кімнатою площею 18,0 кв.м., а
відповідачу ОСОБА_3 просили виділити в
користування ізольовані кімнати
житлоплощею 10,4 кв.м. і 10,4 кв.м., а також
дві секції лоджії площею 7,7 кв.м., що
межують із вказаними кімнатами в
квартирі АДРЕСА_1, залишивши в
спільному користуванні місця
загального користування, а саме: кухню,
ванну кімнату, вбиральню, коридор,
вбудовану шафу.

Відповідно до резолютивної
частини заочного рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 12.02.2014р. усі позовні вимоги судом
розглянуті.

Крім цього, зі змісту ст.118 ЦПК
України, яка визначає порядок
пред*явлення позову, вбачається, що
позов по своїй юридичній суті є вимога,
яка оформлюється у вигляді способу
захисту цивільних прав та інтересів
судом, що передбачені частиною 2 ст.16 ЦК
України.

В спірному випадку позивачі
просять суд постановити додаткове
рішення та вказати в резолютивній
частині судового рішення розмір
загальної і житлової площі квартири, а
також частки її співвласників, в якій
судовим рішенням встановлено
конкретний порядок користування.

Але, ці питання не відносяться по
своїй юридичні суті до позовних вимог
або до майна, що підлягає передачі,
оскільки визначаються технічними і
правовстановлюючими документами, а
також стосовно цих обставин сторони не
подавали докази і давали пояснення.

Крім цього, в мотивувальній
частині судового рішення від 12.02.2014р. є
посилання на технічні та
правовстановлюючі документи щодо
спірної квартири, вказано розмір її
житлових кімнат і розмір часток сторін
у праві спільної часткової власності, а
резолютивна частина судового рішення
містить чітке зазначення житлових
кімнат та їх площі в спірній квартирі,
які виділяються кожному із сторін, а
також приміщення, які залишені судом в
спільному користуванні усіх
співвласників.

Приймаючи до уваги наведене, суд
не вбачає підстав для постановлення
додаткового рішення, оскільки питання,
які позивачі просять вирішити в
порядку ст.220 ЦПК України, не є
правовими підставами для
постановлення додаткового рішення.

Стаття 104 ЖК України, на яку є
посилання в заяві про постановлення
додаткового рішення суду, спірних
правовідносин не регулює, оскільки
стосується жилих приміщень в будинках
державного і громадського житлового
фонду та не стосується вирішення
питання постановлення додаткового
рішення суду.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 220 ЦПК
України, суд, -

У х в а л и в :

В задоволенні заяви позивачів
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про постановлення
додаткового рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м.Києва через
районний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом п*яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя: