Справа № 127/3635/14-ц
Провадження № 2/127/2261/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15.04.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого-судді Луценко
Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

представників відповідачів Гордійчук
А.М., ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Вінницької міської ради, ОСОБА_6, за
участю третіх осіб без самостійних
вимог щодо предмету спору - відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області та Третьої
вінницької державної нотаріальної
контори про встановлення факту
родинних відносин та визнання права
власності на спадкове майно в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідачів Вінницької
міської ради, ОСОБА_6, за участю третіх
осіб без самостійних вимог щодо
предмету спору - відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області та Третьої
вінницької державної нотаріальної
контори про встановлення факту
родинних відносин та визнання права
власності на спадкове майно в порядку
спадкування за законом, мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_10
року помер прадід позивачки ОСОБА_7.
Після його смерті відкрилась спадщина
на належну йому квартиру АДРЕСА_1, яка
належала померлому на праві приватної
власності на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 06.11.2001
року, посвідченого приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_8 та
зареєстрованого в реєстрі за №10520,
зареєстрованого КП «ВООБТІ» та
записаного в реєстрову книгу №62 за
реєстр.№10.

Позивачка є правнучкою померлого
ОСОБА_7, так як померлий батько
позивачки ОСОБА_9 являвся сином
померлої ОСОБА_10, яка являлась дочкою
померлого спадкодавця ОСОБА_7 та рідною
бабою позивачки. ІНФОРМАЦІЯ_11 року в м.
Санкт-Петербурзі ОСОБА_10 померла.

В ОСОБА_10 є син ОСОБА_11, який являється
громадянином Російської Федерації,
проживає та зареєстрований в м.
Санкт-Петербурзі, і який відмовився від
належної йому частки спадщини, про що
свідчить його нотаріального
посвідчена заява.

Після смерті померлого ОСОБА_7
позивачка звернулась до Третьої
вінницької державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, як спадкоємиця за законом.
Проте, у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом позивачці було
відмовлено, та роз'яснено щодо
необхідності підтвердження родинних
відносин зі спадкодавцем, оскільки
свідоцтво про народження батька
позивачки ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_12 року, та будь-яких інших
документів, які вказують на наявність
родинних відносин між позивачкою та
померлим ОСОБА_7 не збереглось.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 03.10.2013 року у
цивільній справі №127/17339/13-ц
встановлено факт, що ОСОБА_1 є
правнучкою померлого ОСОБА_7 Ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 22.01.2014 року рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
03.10.2013 року скасовано, а заявлені вимоги
заявниці залишені без розгляду, у
зв'язку з тим, що із заяви про
встановлення факту виникає спір про
право.

На сьогодні позивачка позбавлена
можливості отримати в спадщину за
законом спадкове майно, а саме квартиру
АДРЕСА_1, що належала прадідові
позивачки, оскільки відповідач, який
являється сином дружини померлого,
безпідставно чинить перешкоди в
оформленні спадщини та отриманні
свідоцтва про право на спадщину за
законом. Маючи доступ до квартири
померлого прадіда, відповідач
заволодів правовстановлюючими
документами на спірну квартиру,
свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 та
незаконно без будь-яких підстав
утримує квартиру, що змусило позивачку
звернутись до суду з даним позовом, в
якому позивачка просила встановити
факт, що вона є правнучкою ОСОБА_7 та
визнати за нею право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року в м. Вінниці.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник за довіреністю
ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в
повному обсязі та просили суд їх
задовольнити з підстав, зазначених у
позові.

Представник відповідача Вінницької
міської ради за довіреністю Гордійчук
А.М. позов визнала частково, а саме в
частині встановлення факту родинних
відносин, в іншій частині задоволення
позову просила відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_6 за
довіреністю ОСОБА_4 позов не визнав та
просив у задоволенні останнього
відмовити.

Представники третіх осіб без
самостійних вимог щодо предмету спору -
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області та Третьої
вінницької державної нотаріальної
контори до судового засідання не
з'явились, однак від останніх надійшли
письмові заяви про розгляд справи у їх
відсутність, покладаються на розсуд
суду при вирішенні спору.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявляти клопотання про розгляд
справи у її відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, показання
свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
всебічно та повно з'ясувавши обставини
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи,
давши їм оцінку у сукупності з
оголошеними та дослідженими
матеріалами справи, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню за
наступних обставин.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_10 року в м.
Вінниці помер ОСОБА_7, згідно свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_3, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Вінницького міського
управління юстиції Вінницької області
01.11.2012 року (а.с.11).

Після його смерті відкрилась спадщина
на належну йому квартиру АДРЕСА_1, яка
належала померлому на праві приватної
власності на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 06.11.2001
року, посвідченого приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_8 та
зареєстрованого в реєстрі за №10520,
зареєстрованого КП «ВООБТІ» та
записаного в реєстрову книгу №62 за
реєстр.№10 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження
позивачки ОСОБА_1 серії НОМЕР_4,
виданого міським відділом ЗАГС м.
Вінниці 23.04.1992 року, в графі батько
записаний ОСОБА_9 (а.с.18), який помер
ІНФОРМАЦІЯ_12 року в м. Вінниці, згідно
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5,
виданого відділом реєстрації актів
громадянського стану Вінницької
міської ради Вінницької області 13.02.2001
року (а.с.14).

Як вбачається з повного витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
про народження №7 від 26.06.2013 року,
наданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Калинівського
районного управління юстиції у
Вінницькій області (а.с.25-26), згідно
актового запису №201, складеного
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Калинівського
районного управління юстиції
Вінницької області 22.08.1972 року, ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2, народився під прізвищем
«ОСОБА_9», у відомостях про батька
зазначено - ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_3, про
матір зазначено - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4
(а.с.27). 18.03.1989 року були внесені
виправлення до вищезазначеного
актового запису, а саме: на підставі
рішення Ленінського районного
виконавчого комітету м. Вінниці №37/6
від 08.02.1989 року щодо відомостей про
дитину, прізвище «ОСОБА_9» змінено на
прізвище «ОСОБА_9»; та на підставі
актового запису про розірвання шлюбу
№925 Октябрського ЗАГС м. Ленінград щодо
відомостей про матір, прізвище
«ОСОБА_10» змінено на «ОСОБА_10», що також
підтверджується витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про внесення до актового
запису змін, доповнень №9 від
18.06.2013 року, наданим відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Калинівського
районного управління юстиції у
Вінницькій області (а.с.24).

Згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_10 серії НОМЕР_6, виданого
Селищанською сільською радою 21.07.1951
року, ОСОБА_7 являвся батьком ОСОБА_10
(а.с.12), яка згідно свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_7, виданого відділом
реєстрації актів громадянського стану
про смерть 3 Комітету по справам ЗАГС
Керівництва Санкт-Петербурга
Виборгского району Російської
Федерації 08.02.2013 року померла (а.с.13).

Згідно рішення Вінницького міського
суду Вінницької області від 03.10.2013 року
у цивільній справі №127/17339/13-ц за заявою
ОСОБА_1, за участю заінтересованих осіб
Вінницької міської ради, відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Вінницького міського управління
юстиції у Вінницькій області про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, заяву задоволено частково,
встановлено факт, що ОСОБА_10, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_11 року в м.
Санкт-Петербурзі Росія була матір'ю
ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 року в
м. Вінниці, та встановлено факт, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, є правнучкою
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року в
м. Вінниці (а.с.31-32).

Однак, ухвалою апеляційного суду
Вінницької області від 22.01.2014 року
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 03.10.2013 року
скасовано, а заяву ОСОБА_1 про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, залишено без розгляду,
оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 існує
спір про право (а.с.33-34).

Таким чином, в судовому засіданні
встановлений факт, що позивачка
являється правнучкою померлого ОСОБА_7,
так як померлий батько позивачки
ОСОБА_9 являвся сином померлої ОСОБА_10,
яка являлась дочкою померлого ОСОБА_7

Відповідно до листа Державного
нотаріуса Третьої вінницької
державної нотаріальної контори від
09.07.2013 року №660/02-31 позивачці роз'яснено,
що нотаріальна контора не може видати
на її ім'я свідоцтва про право на
спадщину за законом на майно померлого
ОСОБА_7, у зв'язку з відсутністю
відповідних документів, що
підтверджують родинні відносини між
спадкодавцем та позивачкою (а.с.29).

Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту родинних відносин між фізичними
особами.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що факт родинних
відносин знайшов своє підтвердження у
судовому засіданні і встановлення
останнього обумовлено необхідністю
оформлення спадщини.

Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 є
спадкоємицею після смерті її прадіда
ОСОБА_7 за правом представлення
відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України,
оскільки її батько - ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_12 року в м. Вінниці, був
сином ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11
року в м. Санкт-Петербурзі та була
дочкою спадкодавця ОСОБА_7 та ОСОБА_18, а
відтак позивачка має право на
спадкування тієї частки спадщини, яка б
належала за законом її батькові ОСОБА_9,
якби він був живий на час відкриття
спадщини.

Положеннями статті 1223 ЦК України
встановлено, що право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті. У
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначенні у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів копії
спадкової справи Третьої вінницької
державної нотаріальної контори №507/12
до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 року
ОСОБА_7 (а.с.99-130), спадкодавець за життя
заповіту не залишив.

ІНФОРМАЦІЯ_13 року в м. Вінниці померла
дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_19, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_8, виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області (а.с.16), та
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9,
виданим відділом реєстрації актів
цивільного стану Вінницького міського
управління юстиції Вінницької області
21.08.2009 року (а.с.17).

Також, матеріали спадкової справи
Третьої вінницької державної
нотаріальної контори №507/12 до майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_7
містять заяву ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6,
громадянина Російської Федерації, що
проживає та зареєстрований в м.
Санкт-Петербурзі, посвідчену
тимчасово-виконуючою обов'язки
нотаріуса нотаріального округу м.
Санкт-Петербург ОСОБА_20 - ОСОБА_21 29.04.2013
року, зареєстровану в реєстрі за №П-304,
відповідно до якої ОСОБА_11, являючись
сином ОСОБА_10 та внуком ОСОБА_7
відмовляється від належної йому частки
спадщини (а.с.109 зворот). Родинні
відносини ОСОБА_11 з померлою ОСОБА_10
підтверджуються свідоцтвом про
народження ОСОБА_11 серії НОМЕР_10,
виданим В ЗАГС м. Ленінграда 27.11.1979 року
(а.с.21).

Окрім позивачки, до Третьої вінницької
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини
звернувся і відповідач ОСОБА_6 (а.с.100,
106).

Однак, рішенням Вінницького міського
суду Вінницької області від 11.01.2014 року
у цивільній справі №127/26714/13-ц за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, за участю
Третьої вінницької державної
нотаріальної контори, про встановлення
факту спільного проживання зі
спадкодавцем та про усунення
спадкоємця від права на спадкування, в
задоволенні позовних вимог позивача
було відмовлено (а.с.35-37). Ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 04.02.2014 року рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
11.01.2014 року залишено без змін (а.с.38-40).

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини (ч.3 ст.61
ЦПК України).

А тому, суд не приймає до уваги
заперечення та доводи відповідача та
його представника в судовому засіданні
як на підставу про відмову в
задоволенні позову про те, що
відповідач ОСОБА_6 проживав разом із
спадкодавцем з 2006 року однією сім'єю, а
відтак має право на спадкування за
законом як спадкоємець четвертої
черги, а позивачка є такою, що має бути
усунута від спадкування, оскільки не
надавала померлому допомогу, який
через похилий вік та тяжку хворобу
потребував такої допомоги. Окрім того,
доводи представника відповідача щодо
подання касаційної скарги на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 11.01.2014 року та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області
від 04.02.2014 року не заслуговують на
увагу, оскільки вищезгадані рішення на
момент розгляду справи судом набули
законної сили та ніким не скасовані.

З огляду на вищенаведене, позивачка
являється єдиною спадкоємицею за
законом на майно померлого прадіда, а
тому має право на спадкування.

Із показань свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, які являються сусідами
померлого ОСОБА_7, в судовому засіданні
встановлено, що позивачка дійсно
являється правнучкою померлого ОСОБА_7,
яка на даний час позбавлена можливості
отримати в спадщину квартиру АДРЕСА_1,
що належала прадіду, так як відповідач
ОСОБА_6 безпідставно заволодів спірною
квартирою, правовстановлюючими
документами, технічною документацією
на квартиру, свідоцтвом про смерть
померлого, та поселив у спірну квартиру
квартирантів, чим створює перешкоди
позивачці в оформленні спадщини.

З урахуванням наведеного, у суду не має
підстав ставити під сумнів
достовірність і правдивість фактів,
повідомлених свідками. Дані про їхню
заінтересованість у результаті
розгляду справи відсутні, їх покази
дані в судовому засіданні об'єктивно
підтверджуються іншими доказами по
справі, а саме: заявою ОСОБА_1 до ВМВ
УМВС України у Вінницькій області від
19.08.2013 року (а.с.41), листом 2-го ВМВ УМВС
України у Вінницькій області від 28.10.2013
року (а.с.42).

Згідно ч.1 ст.328 ЦПК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Тому, суд, оцінивши допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовні вимоги, заявлені позивачкою,
знайшли своє підтвердження у судовому
засіданні, а відтак підлягають
задоволенню.

Окрім того, судовий збір, понесений
позивачкою у розмірі 494,20 грн., згідно
квитанцій №1011943.589.1 від 24.02.2014 року на
суму 243, 60 грн. (а.с.1), №101943.589.3 від 24.02.2014
року на суму 243,60 грн. (а.с.2), №2928.511.1 від
25.02.2014 року на суму 7,00 грн. (а.с.3)
підлягають стягненню з відповідача
ОСОБА_6, так як у відповідності ч.1 ст.88
ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. До того ж, судовий збір у сумі 2
538,14 грн., сплата якого була відстрочена
позивачці до прийняття рішення
відповідно до ухвали Вінницького
міського суду Вінницької області від
07.04.2014 року, також підлягає стягненню з
відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 328, 1223, 1266 ЦК України, ст.ст.10, 60, 61,
88, 158, 212-215, 218, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, є правнучкою ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10
року в м. Вінниці.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності на квартиру АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті прадіда ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_10 року в м. Вінниці.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3,
витрати по сплаті судового збору в сумі
494 (чотириста дев'яносто чотири) грн. 20
коп.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2,
судовий збір в сумі 2 538 (дві тисячі
п'ятсот тридцять вісім) грн. 14 коп. в
дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: