Провадження №2/761/1144/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого:
судді - Притули Н.Г.

при секретарі:
Паночко О.М.

за участю позивача:
ОСОБА_1

представника позивача:
ОСОБА_2

представника відповідача:
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні власністю та виселення,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вказана позовна заява.

В позовних вимогах з врахуванням заяви
про уточнення позовних вимог від 23
квітня 2014 року позивачка просить:
усунути перешкоди у користуванні
належною їй на праві власності часткою
у розмірі 5/9 (п'ять дев'ятих) житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом примусового виселення
відповідача з належної позивачці
частини житлового будинку.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим,
що вона на підставі договору дарування
є власником частини будинку, право
власності зареєстроване у
встановленому законом порядку, але
відповідач, як колишній власник
частини будинку, чинить перешкоди в
користуванні будинком, чим порушує
права позивача як власника нерухомого
майна на володіння та користування.

В судовому засіданні позивачка та її
представник заявлені вимоги
підтримали та просили їх задовольнити
в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення заявлених вимог.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Вислухавши сторони, оцінивши в
сукупності надані в судовому засіданні
докази, суд приходить до висновку про
задоволення заявлених вимог за
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 є власником 5/9 частин житлового
будинку з відповідними частинами
надвірних будівель, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору
дарування 5/9 частин житлового будинку,
укладеного 19.07.2013 року між ОСОБА_4 від
імені якого на підставі довіреності,
посвідченої 15 липня 2013 року ОСОБА_5
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу за
реєстровим №612 діє представник ОСОБА_6
та ОСОБА_1. Договір посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
та зареєстрований в реєстрі за №1584.

19.07.2013 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 в Державний реєстр
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності було
внесено інформацію про право власності
ОСОБА_1 на 5/9 частини житлового будинку,
що знаходиться в АДРЕСА_1.

Як встановлено в судовому засіданні та
не заперечувалось представником
відповідача на даний час відповідач
проживає в спірній частині будинку.

Стаття 317 ЦК України визначає, що
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України).

Стаття 328 ЦК України визначає, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право виимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати та укладати інші не
заборонені законом угоди (стаття 150 ЖК
України).

Пункт 1 частини 1 статті 346 ЦК України
передбачає, що право власності
припиняється, зокрема, у разі
відчуження власником свого майна.

Стаття 383 ЦК України визначає, що
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

Отже, оскільки ОСОБА_1 на даний час є
власником 5/9 (п'ять дев'ятих) частин
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, право власності
ОСОБА_4 припинено, тому у відповідача
немає жодних законом передбачених
підстав для проживання у частині
будинку, який належить позивачу на
праві власності, відповідач чинить
перешкоди позивачу у здійсненні права
власності, на даний час Договір
дарування частини житлового будинку не
визнано недійсним, а тому на підставі
вищевикладеного суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача
грунтуються на законі та підлягають
задоволенню.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.317, 319, 321, 328, 346, 383, 391 ЦК
України, ст.150 ЖК України, ст.ст.3, 10, 11,
57-60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні
власністю та виселення - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні
ОСОБА_1 належною їй на праві власності
часткою у розмірі 5/9 (п'ять дев'ятих)
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 шляхом примусового
виселення ОСОБА_4 з належної ОСОБА_1
частки житлового будинку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м.Києва через
Шевченківський районний суд м.Києва,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Н.Г.Притула