СУД м. КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції -Козлов Р.Ю.
Доповідач - Усик Г.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Нежури В.А., Соколової В.В.,

при секретарях - Денисенко К.В.,
Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галеон кіно» на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 23 квітня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Галеон
кіно» про вилучення примірників
художнього фільму, заборону вчинення
дій та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до ТОВ «Галеон кіно», в якому
просив вилучити у відповідача всі
примірники художнього фільму
«ІНФОРМАЦІЯ_1» для їх подальшого
знищення, заборонити відповідачу
вчиняти будь-які дії, пов'язані із
рекламою та/або розповсюдження цього
фільму, та стягнути моральну шкоду в
розмірі 25 000,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
відповідач є розповсюджувачем
(дистриб'ютером) на території України
художнього фільму «ІНФОРМАЦІЯ_1», в
якому при виконанні ролі (персонажу)
естрадного виконавця, іменованого як
«ОСОБА_3» («ОСОБА_3») без згоди позивача
було використано його зображення, що в
поєднанні з подібним до ступеня
змішання використовуваним ОСОБА_2
найменуванням «ОСОБА_4», а також у
поєднанні з вигаданими особливостями
поведінки вказаного персонажа,
сприймається ним як демонстрація
неповаги до його честі і гідності та як
посягання на ділову репутацію, що
завдає йому моральних страждань, на
відшкодування яких просив стягнути 25
000,00 грн., а також заборонити
відповідачу вчиняти будь-які дії,
пов'язані із рекламою та/або
розповсюдження фільму.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 23.04.2013 р. позов задоволено.

Вилучено у ТОВ «Галеон кіно» усі
примірники художнього фільму
«ІНФОРМАЦІЯ_1» для їх подальшого
знищення.

Заборонено ТОВ «Галеон кіно» вчиняти
будь-які дії, пов'язані з рекламою
та/або розповсюдженням художнього
фільму «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Справа № 757/1460/13 № апеляційного
провадження:22-ц/796/5864/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Козлов
Р.Ю.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І.

Стягнуто з ТОВ «Галеон кіно» на користь
ОСОБА_2 25 000,00 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди та
судові витрати у розмірі 364,70 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
30.10.2013 р. апеляційну скаргу ТОВ «Галеон
Кіно» задоволено.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 23.04.2013 р. скасовано, та
ухвалено нове рішення, яким відмовлено
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ
«Галеон кіно» витрати по сплаті
судового збору у розмірі 172,05 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26.02.2014 р.
касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено
частково. Рішення Апеляційного суду м.
Києва від 30.10.2013 р. скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі представник ТОВ
«Галеон кіно» просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовити,посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи та
неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права.

Вказував на помилковість висновку суду
про те, що ТОВ «Галеон кіно» здійснює
розповсюдження фільму «ІНФОРМАЦІЯ_1», в
якому при виконанні ролі (персонажа)
естрадного виконавця, іменованого у
фільмі «ОСОБА_3», без згоди позивача
використане його зображення, що в
сукупності з найменуванням «ОСОБА_3»,
та вигаданими особливостями поведінки
цього персонажа вказує на схожість з
використанням ОСОБА_2 найменування
ОСОБА_4, чим порушуються права та
інтереси позивача.

Стверджував, що у фільмі «ІНФОРМАЦІЯ_1»
не використовувалося зображення
позивача, його фотографії та
відеозаписи, а тому його згода ОСОБА_2
на використання зображення не
потрібна. Автори фільму створили свій
персонаж, який за сценарієм назвали
«ОСОБА_3», що є збірним сценічним
образом російського шоу-мена, і не
відповідає ані імені, ані прізвищу
позивача.

Вказував, що зазначений фільм знятий у
жанрі пародії на закулісний світ
естрадного мистецтва. Використання в
образі персонажа деяких елементів
зовнішності позивача, манери
одягатися, міміки, жестикуляції ніяким
чином не доводить факт використання
його зображення у фільмі, оскільки такі
елементи зовнішності та манери
поведінки є типовими для багатьох
представників російської естради.

З огляду на наведене вважав, що
висновок суду про порушення прав
ОСОБА_2 на охорону його зображення у
розумінні ст.308 ЦК України є помилковим.

Крім того зазначав, що безпідставним є
висновок суду про відсутність доказів
на підтвердження правомірності
розповсюдження відповідачем
художнього фільму «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
оскільки ТОВ «Галеон кіно» володіє
виключними майновими правами на
використання цього фільму в Україні на
підставі укладеного з ТОВ «Енджой
мувіз» ліцензійного договору від 20.10.2012
р. № 39/ЛС/12, та отримало Державне
посвідчення на право розповсюдження та
демонстрування фільму «ІНФОРМАЦІЯ_1» в
Україні № 14.7.2013 К, виданого Державним
агентством України з питань кіно від
04.01.2013 р.

В судовому засіданніпредставники ТОВ
«Галеон кіно» просили задовольнити
апеляційну скаргу з наведених у ній
підстав.

Представники ОСОБА_2 просили
апеляційну скаргу відхилити,
посилаючись на те, що рішення суду є
законним та обґрунтованим, а доводи
апеляційної скарги безпідставними.

Зазначали, що представники ТОВ «Галеон
кіно» неправильно тлумачать поняття
зображення в контексті ч.1 ст.308 ЦК
України, оскільки на їх думку зазначене
поняття означає передавати
(відтворювати) індивідуальні елементи
зовнішності зображуваної фізичної
особи, що об'єктивно є зображенням цієї
фізичної особи, якою в даному
конкретному випадку є ОСОБА_2

Стверджували, що саме через грим,
зовнішньому вигляду актора,
виконуючого роль персонажа«ОСОБА_3»
надано максимальну схожість із
зовнішністю (виглядом, та/або
зображенням ОСОБА_2), що свідчить про
використання зображення позивача у
фільмі «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Оскільки у фільмі зображенню ОСОБА_2
притаманні явно виражені негативні
риси поведінки та характеру позивача, в
результаті чого фактично поширюється
негативна інформація про позивача,
вважали, що суд обґрунтовано
задовольнив його позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які приймали участь в судовому
засіданні, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.201 ЦК України
особистими немайновими благами, які
охороняються цивільним
законодавством, є: здоров'я, життя,
честь, гідність і ділова репутація; ім'я
(найменування); авторство; свобода
літературної, художньої, наукової і
технічної творчості, а також інші
блага, які охороняються цивільним
законодавством.

За змістом ч.1 ст.307 ЦК України фізична
особа може бути знята на фото-, кіно,
теле - чи відеоплівку лише за її згодою.
Згода особи на знімання її на фото-,
кіно-, теле,- чи відеоплівку
припускається, якщо зйомки проводяться
відкрито на вулиці, на зборах,
конференціях, мітингах та інших
заходах публічного характеру.

Статтею 308 ЦК України визначено, що
фотографія, інші художні твори, на яких
зображено фізичну особу, можуть бути
публічно показані, відтворені,
розповсюджені лише за згодою цієї
особи, а в разі її смерті - згодою осіб,
визначених ч.4 ст.303 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи убачається, що
відповідач ТОВ «Галеон кіно» на
підставі договору №39ЛС/12, укладеного
20.10.2012 р. між ТОВ «Енджой мувіз»
(ліцензіар) та ТОВ «Галеон кіно»
(ліцензіат) має виключні права на
використання художнього фільму
«ІНФОРМАЦІЯ_1» на території України.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд першої інстанції виходив з того що
відповідач здійснював розповсюдження
художнього фільму «ІНФОРМАЦІЯ_1»
неправомірно, без згоди позивача, чим
порушив вимоги ст.308 ЦК України та
особисте немайнове право позивача на
охорону інтересів фізичної особи,
зображеної на фотографіях та в інших
художніх творах.

Такого висновку суд дійшов,
посилаючись на те, що в судовому
засіданні було відтворено та
досліджено відеозапис художнього
фільму «ІНФОРМАЦІЯ_1». Факт
використання зображення ОСОБА_2 у
сукупності з найменуванням «ОСОБА_3» та
вигаданими особливостями поведінки
був встановлений, а оскільки
відповідач не надав доказів на
підтвердження згоди позивача на
розповсюдження цього фільму, суд
вважав позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню.

З таким висновком погодитись не можна,
оскільки він не містить обґрунтування,
на підставі яких доказів та мотивів суд
вважав, що у фільмі «ІНФОРМАЦІЯ_1»
використано зображення ОСОБА_2 та
порушені його прав в розумінні ч.1 ст.308
ЦК України.

Заперечуючи проти позову, представники
ТОВ «Галеон кіно» обґрунтовано
зазначали, що роль персонажа «ОСОБА_3» у
фільмі «ІНФОРМАЦІЯ_1» виконував актор,
що у фільмі відсутні фотографії ОСОБА_2
та відеозаписи з його участю. Виконання
ролі персонажа фільму «ОСОБА_3»
здійснював актор, що підтверджується
титрами до цього фільму. Зазначені
обставини не оспорювались
представниками позивача.

Ім'я та прізвище позивача також не є
тотожними з персонажем фільму
«ОСОБА_3», окрім того у фільмі відсутні
твори образотворчого мистецтва, в яких
зображений позивач.

Фактичними підставами позову ОСОБА_2
вказував використання його зображення
у фільмі «ІНФОРМАЦІЯ_1», що на думку
представників позивача здійснено
через відображення (зображення,
використання) індивідуальних
елементів і ознак зовнішності позивача
в таких творах образотворчого
мистецтва як грим, за допомогою якого
зовнішньому вигляду актора,
виконуючого роль персонажа «ОСОБА_3»
надано максимальну зовнішність із
зовнішністю ОСОБА_2

Однак такі доводи є непереконливими,
оскільки вони не підтверджені належним
та допустимими доказами і є лише
припущенням. Колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги, що саме по собі посилання на
окремі елементи схожості персонажа
фільму з зовнішністю позивача (коротка
зачіска, форма бороди, манери
одягатися, міміки тощо) не доводить
факт використання його зображення у
фільмі, оскільки такі елементи
зовнішності та манери поведінки є
характерними для багатьох
представників російської естради.

Зважаючи на викладене колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції не ґрунтується на положеннях
ч.1 ст.308 ЦК України та зібраних у справі
доказах, а тому воно підлягає
скасуванню з ухваленням у справі
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 за
їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Галеон
кіно» задовольнити.

Рішення Печерського районного
суду м. Києва від 23 квітня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галеон кіно» про
вилучення примірників художнього
фільму, заборону вчинення дій та
відшкодування моральної шкоди,
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:
Судді: