Справа № 392/730/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2014 року Маловисківський
районний суд Кіровоградської області
в складі головуючої судді Бугайченко
Т.А., при секретарі Кісіль О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Мала Виска справу за
позовом ОСОБА_2 до Лозуватської
сільської ради Маловичківського
району Кіровоградської області про
визнання права власності на спадкове
майно,-

Встановив:

Позивач звернулась в суд з
позовом до відповідача про визнання
права власності на земельну ділянку
в порядку спадкування . Свої вимоги
мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
батько - ОСОБА_3. Після його смерті
відкрилася спадщина на належне йому
майно - земельну ділянку на території
Лозуватської сільської ради
Маловисківського району загальною
площею 3.50 га , що належала йому на
підставі Свідоцтва про право на
спадщину за законом від 25.07.2011 року.
Дану земельну ділянку він успадкував
після смерті своєї матері - ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті
батька вона звернулась в нотаріальну
контору з заявою про прийняття
спадщини після смерті батька , але їй
було відмовлено в видачі свідоцтва,
так як батько не зареєстрував право
власності на успадковану земельну
ділянку, про що свідчить постанова
нотаріуса № 16502-31 від 11.03.2014 року. Тому
вона вимушена звернутися для захисту
своїх прав до суду.

Представник позивача в судове
засідання не з»явилась, надіслала
заяву з проханням розглядати справу
без участі позивача та у її
відсутність, на задоволенні позовних
вимог наполягає.

Представник відповідача
-Лозуватської сільської ради
Маловисківського району
Кіровоградської області в судове
засідання не з» явився , направив
клопотання про розгляд справи в його
відсутність , не заперечує проти
задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає ,що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст..1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Згідно п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про спадкування»
від 30 травня 2008 р. № 7 Відповідно до
статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини .

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК
України, спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті (ст. 1218 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивачки
- ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася
спадщина на належне їй майно- земельну
ділянку на території Лозуватської
сільської ради Маловисківського
району загальною площею 3.50 га , що
належала їй на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії КР МВ № 657 від 30 липня 1999
року. Спадкоємцем за заповітом після
її смерті являвся батько позивачки -
ОСОБА_3. 25 липня 2011 року він отримав
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на дану земельну ділянку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть. Після смерті батька вона
звернулась в нотаріальну контору з
заявою про прийняття спадщини після
смерті батька на зазначену земельної
ділянки, але їй було відмовлено в
видачі свідоцтва, так як батько не
зареєстрував право власності на
успадковану земельну ділянку, про що
свідчить постанова нотаріуса № 16502-31
від 11.03.2014 року.

Та обставина, що земельна ділянка
розташована на території Лозуватської
сільської ради Маловисківського
району загальною площею 3.50 га увійшла
до складу спадкового майна після
смерті батька позивачки ,
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом від 25 липня 2011
року, зареєстрованим в реєстрі за № 1-749,
виданим державним нотаріусом
Ліпінською С.Г.

Зазначене свідоцтво про право на
спадщину за заповітом свідчить про те,
що ОСОБА_3 прийняв спадщину після
смерті своєї матері ОСОБА_4, до нього
перейшло право на нерухоме майно.

ОСОБА_3 прийняв спадщину і
відповідно до положень ст. 1296, ч. 1 ст. 1297
ЦК України одержав свідоцтво про право
на спадщину за заповітом на нерухоме
майно.

Та обставина, що він не встиг за
життя зареєструвати успадковане
нерухоме майно і отримати Державний
акт на право приватної власності на
землю у зв'язку з об'єктивними
обставинами, не позбавляло його, як
спадкоємця, реалізувати своє право на
спадкування, оскільки свідоцтво про
право на спадщину за законом, яке
отримав ОСОБА_3 є правовстановлюючим
документом, який підтверджує право
спадкодавця на спірне майно. Однак,
лише відсутність факту державної
реєстрації майна перешкоджає позивачу
оформити свої спадкові права в
нотаріальній конторі.

Згідно відповіді з відділу
Держземагенства в Маловисківському
районі Кіровоградської області №
1157/05/11-14 від 15.04.2014 року ОСОБА_3
Державний акт на право приватної
власності на землю не виготовлявся та
не видавався .

Оскільки позивач в іншій спосіб,
крім звернутися з позовом до суду про
визнання права власності в порядку
спадкування, захистити своє порушене
право не може , то суд вважає за
необхідне визнати за нею право
власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 377 , 328 , 1218, 1225, 1268
ЦК України ст.ст. 209,215 ЦПК України,-

Вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право
власності в порядку спадкування за
законом на земельну ділянку загальною
площею 3.50 га , розташовану на
території Лозуватської сільської
ради Маловисківського району
Кіровоградської області , яка належала
ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Кіровоградської
області через Маловисківський
районний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя
Т.А.Бугайченко