Справа №585/4379/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Кондратенко Л. П.Номер
провадження 22-ц/788/896/14 Суддя-доповідач -
Рибалка В. Г. Категорія - 57
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В., Попруги С. В.,

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 27 березня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Виконавчого комітету Плавинищенської
сільської ради Роменського району
Сумської області, Плавинищенської
сільської ради Роменського району
Сумської області, Обслуговуючого
кооперативу «Вода - Борозенки», третя
особа - Відділ державної виконавчої
служби Роменського міськрайонного
управління юстиції

про визнання незаконним та скасування
рішення, визнання недійсним свідоцтва
про право власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и л
а :

Рішенням Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 27 березня 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом при ухваленні рішення
норм матеріального та процесуального
права. Просить скасувати рішення
Роменського міськрайонного суду
Сумської області від 27 березня 2014 року
та ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Судом першої інстанції встановлено, що
на примусовому виконанні у ВДВС
Роменського МУЮ перебуває зведене
виконавче провадження за виконавчим
листом, виданим Роменським
міськрайонним судом 05 травня 2011 року
про стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 заборгованості за договором
позики в сумі 18 577 грн. 34 коп. 16 трвня 2011
року державним виконавцем ВДВС
Роменського МУЮ Вороновим А.В. була
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження. 24 травня 2011
року державним виконавцем був
складений акт опису й арешту майна,
згідно якого, було описано й накладено
арешт на майно боржника ОСОБА_4, що
розташоване в АДРЕСА_1, в тому числі і на
водонапірну башту цегляну літ. «Г» та
передано на відповідальне зберігання
ОСОБА_3 Вказана водонапірна башта
належала КСП «Роменське». Під час
розпаювання майна колишнього КСП
«Роменське» рішенням співвласників
майнових паїв водонапірна башта
«Рожновського» в с. Борозенки була
включена до опису майна, яке не
підлягає розпаюванню і передане
Плавинищенській сільській раді.
Рішенням 4 сесії 6 скликання
Плавинищенської сільської ради
Роменського району Сумської області
від 14 січня 2011 року на підставі
звернення співвласників майна
колишнього КСП «Роменське»
водонапірна башта «Рожновського», що
розташована в с. Борозенки була
прийнята на баланс Плавинищенської
сільської ради. Рішенням 7 сесії 6
скликання Плавинищенської сільської
ради Роменського району Сумської
області від 24 березня 2011 року
водонапірна башта «Рожновського», що
знаходиться на балансі сільської ради
і розташована в с. Борозенки, була
передана безкоштовно в постійне
користування обслуговуючого
кооперативу «Вода - Борозенки».
Рішенням 12 сесії 6 скликання
Плавинищенської сільської ради від 08
липня 2011 року вищевказана водонапірна
башта «Рожновського» була передана
безоплатно у власність обслуговуючому
кооперативу «Вода - Борозенки». 08 липня
2011 року був складений акт прийму
передачі башти. 14 липня 2011 року
виконавчим комітетом Плавинищенської
сільської ради обслуговуючому
кооперативу «Вода - Борозенки» видане
свідоцтво про право власності на
водонапірну башту «Рожновського» в с.
Борозенка Роменського району по
АДРЕСА_1 18 липня 2011 року дане свідоцтвот
зареєстроване в КП «роменське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації». Належність на праві
власності водонапірної башти
«Рожновського» в с. Борозенка
Роменського району ОСОБА_4 не
підтверджено жодним документом.

Сторони належним чином повідомленні
про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді, дослідивши матеріали справи
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження», арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.
Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.
Копії постанови державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня після її винесення
боржнику та банкам чи іншим фінансовим
установам або органам, зазначеним у
частині другій цієї статті та органам,
що ведуть Державний реєстр обтяжень
рухомого майна. Постанова державного
виконавця про арешт коштів чи майна
боржника може бути оскаржена в
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом. Про
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника. Під час проведення
опису та арешту майна боржника
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк
обмеження встановлюються державним
виконавцем у кожному конкретному
випадку з урахуванням властивостей
майна, його значення для власника чи
володільця, необхідності використання
та інших обставин. Порушення заборони
державного виконавця розпоряджатися
або користуватися майном, на яке
накладено арешт, тягне за собою
передбачену законом відповідальність
зберігача майна. Вилучення
арештованого майна з передачею його
для реалізації здійснюється у строк,
встановлений державним виконавцем, але
не раніше ніж через п'ять днів після
накладення арешту. Продукти та інші
речі, що швидко псуються, вилучаються і
передаються для продажу негайно після
накладення арешту. Виявлені під час
опису цінні папери, ювелірні та інші
побутові вироби із золота, срібла,
платини і металів платинової групи,
дорогоцінного каміння і перлів, а також
лом і окремі частини таких виробів, на
які накладено арешт, підлягають
обов'язковому вилученню і не пізніше
наступного робочого дня передаються на
зберігання установам Національного
банку України, які зобов'язані прийняти
їх на безоплатній основі. Арешт на
цінні папери накладається в порядку,
встановленому законодавством про
депозитарну систему України. Під час
проведення опису майна боржника -
юридичної особи та накладення арешту
на нього державний виконавець також
використовує відомості щодо належного
боржнику майна за даними
бухгалтерського обліку. Під час
прийняття державним виконавцем
постанови про арешт майна боржника
арешт поширюється на усі поточні
рахунки боржника, у тому числі ті, що
будуть відкриті боржником після
винесення державним виконавцем
постанови про арешт майна.

Згідно ст. 393 ЦК України, правовий акт
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, який не
відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується. Власник майна, права
якого порушені внаслідок видання
правового акта органом державної
влади, органом влади Автономної
Республіки Крим або органом місцевого
самоврядування, має право вимагати
відновлення того становища, яке
існувало до видання цього акта. У разі
неможливості відновлення попереднього
становища власник має право на
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Відповідно ст. 396 ЦК України,
особа, яка має речове право на чуже
майно, має право на захист цього права,
у тому числі і від власника майна.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень

При розгляді справи суд першої
інстанції належним чином з`ясував та
перевірив доводи та заперечення
сторін, дав належну оцінку зібраним у
справі доказам та обґрунтував висновки
викладені в рішенні.

Суд дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції не було взято до
уваги Методичні рекомендації стосовно
визначення нерухомого майна, що
знаходиться на земельних ділянках,
право власності на які підлягає
державній реєстрації, згідно яких при
здійсненні державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно слід
ураховувати ч. 1 ст. 186 ЦК України, а тому
окремий правовстановлюючий документ
на водонапірну башту не видається
висновків суду не спростовують.

З матеріалів справи вбачається,
що рішенням Господарського суду
Сумської області від 10 липня 2008 року
визнано дійсним договір купівлі -
продажу майна укладеного 17 січня 2008
року між фізичною - особою підприємцем
ОСОБА_4 та Селянським (фермерським)
господарством ОСОБА_6 та визнано за
ОСОБА_4 право власності на молочний
блок, бригадний будинок, критий тік
(корівник), приміщення бойні з
холодильником, силососховище і
телятник, що розташовані по АДРЕСА_1
Роменського району Сумської області. У
зв'язку з вищевикладеним, посилання
суду першої інстанції на те, що
державний виконавець не повинен був
включати водонапірну башту «
Рожновського» до переліку описаного
майна і накладати на неї арешт є
обґрунтованими. Державний виконавець
при складенні акту опису й арешту майна
не пересвідчився у належності
водонапірної башти до права власності
відповідача.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
будь - які докази належності вказаної
водонапірної башти ОСОБА_4

Ствердження апеляційної скарги
про те, що на підставі Акту опису й
арешту майна від 24 травня 2011 року
ОСОБА_3 набув речове право на чуже
(арештоване) майно є безпідставними,
оскільки докази на підтвердження цього
відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судове рішення ухвалено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права

У зв'язку з цим апеляційну скаргу на
рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК
України, колегія суддів

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 27 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: