Номер провадження: 22-ц/785/4324/14
Номер справи місцевого суду: 501/999/13-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого:
судді Парапана В.Ф.

Суддів:Панасенкова В.О., Громіка Р.Д.

При секретарі:
Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою державного
підприємства «Іллічівський морський
торговельний порт» на рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 24 квітня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до державного
підприємства «Іллічівський морський
торговельний порт», третя особа:
профспілка робітників ДП «ІМТП», про
визнання наказу про звільнення
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, -

в с т а
н о в и л а:

У березні 2013р. ОСОБА_4 звернувся до суду
з указаним позовом. Зазначав, що
працював електромонтером в державному
підприємстві «Іллічівський морський
торговельний порт», (дал- ДП «ІМТП»). 12
листопада 2012р. адміністрацією
підприємства відносно нього був
складений акт про появу на робі у
нетверезому стані, за що наказом від 17
грудня 2012р. він був звільнений з
роботи. Заперечуючи факт появи на робі
у нетверезому стані та посилаючись на
те, що він був звільнений без згоди
профспілкового комітету, просив
поновити йому строк звернення до суду
та задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на законність звільнення
позивача з роботи.

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 24.04.2013р. позов
задоволено. Визнано незаконним наказ №
702/0-4 від 17.12.2012р. ДП «ІМТП» про
припинення трудового договору з ОСОБА_4
з підстав, передбачених п. 7 ст. 40 КЗпП
України. Поновлено ОСОБА_4 на роботі
електромонтера з ремонту та
обслуговування електроустаткування
4-го розряду спецкомплексу з переробки
сірки в ДП «ІМТП» з 17.12.2012р. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
середню заробітну плату за час
вимушеного прогулу з 17.12.2012р. по 24.04.2013р.

Додатковим рішенням Іллічівського
міського суду Одеської області від
5.07.2013р. стягнуто з ДП «ІМТП» на користь
ОСОБА_4 середню заробітну плату за час
вимушеного прогулу з 17.12.2012р. по 24.04.2013р.
у розмірі 15 365 грн 35 коп.

У апеляційній скарзі відповідача
ставиться питання про скасування
рішення суду з ухвалення нового про
відмову у задоволенні позову з
посиланням на те, що суд не дав належної
оцінки доказам у справі, що висновок
суду ґрунтується на неправильно
встановлених обставинах, що призвело
до порушення норм матеріального і
процесуального права.

Справа судами раніше розглядалася у
апеляційному та касаційному порядку.

Так, ухвалою Апеляційного суду
Одеської області від 03.12.2013р.
оскаржуване рішення було залишено без
змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26.02.2014р.
вищезазначена ухвала апеляційного
суду скасовано, а справу передано на
новий апеляційний розгляд.

Передаючи справу на новий апеляційний
розгляд, касаційний суд в ухвалі
зазначив, що з огляду на викладене та
встановлені судом обставини, суди мали
з'ясувати чи були підстави вважати
згоду профспілкового органу наданою у
зв'язку з тим, що подання власника на
дачу згоди на звільнення не було
розглянуто.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, що з'явилися у судове
засідання, перевіривши матеріали
справи й обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляція задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_4
було незаконно звільнено з роботи, без
попередньої згоди профспілкового
органу, який не мав змоги провести
збори внаслідок перешкод зі сторони ДП
«ІМТП».

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позивач був незаконно звільнений з
роботи, оскільки він був звільнений з
роботи з порушенням вимог ст. 43 КЗпП
України, без попередньої згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації.

Судом установлено, що з 18.05.2009р. ОСОБА_4
працював електромонтером у ДП «ІМТП».

Згідно акта № 3 від 12.11.2012р., складеного
фельдшером з наркологічного контролю
ОСОБА_5, ОСОБА_4 перебував на роботі у
стані алкогольного сп'яніння, а/с. 57-58.

Наказом від 17.12.2012р. ОСОБА_4 було
звільнено з підстав передбачених п. 7
ст. 40 КЗпП України - за появу на роботі в
нетверезому стані, а/с. 56.

З матеріалів справи вбачається, що
21.11.2012р. заступник начальника порту з
кадрів та побуту Овсієвській В.О.
звернувся до голови профспілки
робітників морського транспорту
«ІМТП» з поданням на звільнення ОСОБА_4
з порту за появу на роботу в
нетверезому стані, а/с. 64.

Надаючи відповідь на дане звернення у
листі від 05.12.2012р. № 1086 голова
профспілки робітників морського
транспорту «ІМТП» Бризгалов С.О.
зазначив, що профкомом подання не
розглянуте у зв'язку з тим, що
керівництво державного підприємства
«Іллічівський морський торговельний
порт» не відпустило членів профкому на
засідання, а/с. 65.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 43 КЗпП України
виборний орган первинної
профспілкової організації, членом якої
є працівник, розглядає у
п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване
письмове подання власника або
уповноваженого ним органу про
розірвання трудового договору з
працівником. Виборний орган первинної
профспілкової організації
(профспілковий представник) повідомляє
власника або уповноважений ним орган
про прийняте рішення у письмовій формі
в триденний строк після його прийняття.
У разі пропуску цього строку
вважається, що виборний орган
первинної профспілкової організації
(профспілковий представник) дав згоду
на розірвання трудового договору.

Відповідно до ч.4 ст. 338 ЦПК України
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення є обов'язковими для суду першої
чи апеляційної інстанції при новому
розгляді справи.

Виконуючи ці вимоги закону колегія
суддів встановила таке.

Як видно з матеріалів справи профком
професійної спілки робітників
морського порту «ІМТП» не розглядав
подання №24/1806-13 від 20.11.2012р. про
звільнення позивача з роботи. Це
подання за підписом голови профкому
було повернуто без розгляду у зв'язку з
тим, що засідання профкому 04.12.2012р. було
зірвано з причини відсутності членів
профкому (кворуму), яких керівники
підрозділів підприємства не відпусти з
роботи на засідання. Тому у даному
випадку, в розумінні ст. 43 КЗпП України
та ст. 39 Закону України «Про професійні
спілки, їх права та гарантії
діяльності», не можна вважати, що
виборний орган первинної
профспілкової організації дав згоду на
розірвання трудового договору.

У даному випадку, виборний повноважний
орган первинної профспілкової
організації, членом якого є позивач, не
розглядав подання адміністрації про
звільнення позивача з роботи і будь -
яке рішення по цьому питанню не
виносив, і тому вважати, що за правилами
ч.5 ст. 43 КЗпП України він дав згоду на
звільнення позивача з роботи, не можна.

Законодавство України не забороняє
голові профкому повертати без розгляду
подання уповноваженої особи про дачу
згоди на звільнення працівника.

Поновлюючи у відповідності до положень
ст. 234 КЗпП України пропущений
позивачем місячний строк звернення до
суду за захистом своїх порушених прав,
суд першої інстанції правильно визнав
поважними причинами факт хвороби з
грудня 2012р. по лютий 2013р його
малолітньої доньки, яка знаходилася на
його утриманні та юридичну
необізнаність позивача.

Доводи апеляційної скарги
вищевикладених висновків не
спростовують, а тому колегія суддів не
приймає їх до уваги.

Рішення суду є правильним, воно
ухвалено у відповідності до положень
ст. ст. 212-215 ЦПК України і підстав для
його скасування, як про це йдеться мова
у апеляційній скарзі, немає.

Відповідно з вимогами ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції обставини
справи досліджено повно, а зібраним
доказам дана вірна оцінка.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу державного
підприємства «Іллічівський морський
торговельний порт» відхилити.

Рішення Іллічівського міського
суду Одеської області від 24 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської
області В.Ф.Парапан

В.О.Панасенков

Р.Д.Громік