Справа № 752/1655/14-ц
Провадження № 2/752/2240/14
25.03.2014 року Голосіївський районний
суд міста Києва у складі головуючого
судді Фролова М.О., при секретарі
Гончарову І.М. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, тертя особа -
П'ята київська державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування, -
У березні 2014 року ОСОБА_1 (надалі -
позивач) звернулася у Голосіївський
районний суд міста Києва з зустрічним
позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (надалі -
відповідачі), третя особа - П'ята
київська державна нотаріальна контора
про визнання права власності в порядку
Ухвалою Голосіївського районного суду
міста Києва від 25.03.2014 року у даній
справі, зустрічний позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - П'ята
київська державна нотаріальна контора,
про визнання права власності в порядку
спадкування було прийнято до спільного
розгляду з первісним позовом.
Ухвалою Голосіївського районного суду
міста Києва від 25.03.2014 року первісні
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, тертя особа - П'ята київська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності в порядку
спадкування - залишено без розгляду у
зв'язку з поданням заяви представником
позивача за первісним позовом про
залишення без розгляду позову. Розгляд
справи за зустрічним позовом
Позовні вимоги ОСОБА_1 за зустрічним
позовом мотивовано тим, що Відповідно
до Свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від
15.02.2006 року, виданого Відділом
реєстрації смерті у м. Києві,
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_4.
Спадкоємцями померлого ОСОБА_4 були
ОСОБА_1 - його дружина, його дочка -
ОСОБА_3, та ОСОБА_2 - син померлого.
Діти померлого, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
відмовились від прийняття спадщини
після смерті батька на користь ОСОБА_1,
про що у державного нотаріуса П'ятої
київської державної нотаріальної
контори склали відповідні заяви.
Таким чином, єдиним спадкоємцем
померлого ОСОБА_4 є позивач за
зустрічним позовом, дружина померлого -
ОСОБА_1 - позивач у справі.
Спадкодавцем за життя на земельній
ділянці за адресою: АДРЕСА_2 в 1979 році
було побудовано садовий будинок під
літ. «А» з підвалом, прибудовою «а»,
загальною площею 358,1 кв.м., сарай «Б»,
альтанку «Г» та споруди № 1-2.
Позивач ОСОБА_1 постійно проживала зі
спадкодавцем за адресою : АДРЕСА_1, що
підтверджується довідками відповідних
комунальних служб, тому вважає, що вона
є єдиним спадкоємцем садового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2,
позначеного в технічному паспорті літ.
«А» з підвалом, прибудовою «а»,
загальною площею 358,1 кв.м., сараю «Б»,
альтанки «Г» та споруд № 1-2 в порядку
спадкування після свого чоловіка -
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач в судове засідання не
з'явилася, подала заяву про можливість
розгляду справи без її участі за
наявними доказами у справі, якою позов
підтримала та просила його
задовольнити з підстав наведених у її
Відповідач - ОСОБА_2, у судове засідання
не з'явився, про час та місце судового
засідання повідомлявся в порядку ст. 76
ЦПК України, про причини неявки у
судове засідання та їх поважність не
повідомив суд, натомість надав до суду
заяву, в якій в порядку ст. 207 ЦПК
України, просив залишити його
первісний позов без розгляду.
Представник ОСОБА_2 в судовому
засіданні не заперечував проти
задоволення позову ОСОБА_1
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов ОСОБА_1 визнала та не
заперечувала проти його задоволення.
Представник Третьої особи - П'ятої
київської державної нотаріальної
контори в судове засіданні не з'явився,
повідомлявся в порядку ст. 76 ЦПК
України, про причини неявки у судове
засідання та їх поважність не
повідомив суд
Врахувавши зазначені у позові доводи
позивача, вислухавши пояснення
представника відповідача та
відповідача, з'ясувавши обставини, на
які вони посилалися, як на підставу
визнання позову, які підтверджено
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, а також
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин, та правові
норми, що підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд дійшов до
висновків про необхідність
задовольнити позов повністю виходячи з
Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
Судом встановлено, що згідно Свідоцтва
про смерть НОМЕР_1 від 15.02.2006 року,
виданого Відділом реєстрації смерті у
м. Києві, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4.
Разом з цим, відповідно до Довідки
Садівничого товариства «Мічурінець» №
10 від 1977 року, померлому ОСОБА_4 на
підставі Рішення Київської міської
Ради народних депутатів № 117 від 17.02.1956
р. та рішення Виконкому Московської
Ради Народних депутатів № 163 від 04.04.1966
р. було виділено земельну ділянку
Відповідно до Довідки Садівничого
товариства «Мічурінець» № 1310/1 від
13.10.2013 року, на даній земельній ділянці
за адресою АДРЕСА_2, померлим ОСОБА_4 в
1970-х роках було збудовано садовий
будинок, господарські споруди та
влаштовано зелені насадження.
Відповідно до Технічного паспорту на
садовий (дачний) будинок від 15.11.2013 року,
на земельній ділянці за адресою:
АДРЕСА_2 в 1979 році було побудовано
садовий будинок під літ. «А» з підвалом,
прибудовою «а», загальною площею 358,1
кв.м., сарай «Б», альтанку «Г» та споруди
№ 1-2
Вбачається, що позивач - ОСОБА_1 є
дружиною спадкодавця ОСОБА_4 згідно
Свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2
від 16.09.1972 р., виданого Відділом запису
актів громадянського стану Київської
При цьому, ОСОБА_1. заявою від 30.11.2011р.,
поданою до П'ятої Київської державної
нотаріальної контори, прийняла
спадщину після ОСОБА_4
Крім того, ОСОБА_1 постійно проживала
зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується Довідками КП
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду» № 705
від 13.03.2014 року та № 706 від 13.03.2014 року.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
При цьому, згідно ст. 1220 ЦК України,
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
При цьому у положеннях п. 3.3. Листа
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» від
16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13р. зазначено, що у
випадках відсутності
правовстановлюючих документів у
зв'язку з їх втратою та відсутності
реєстрації об'єкта нерухомості за
спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди
в основному задовольняють вимоги
спадкоємців про визнання права
власності на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
У положеннях п. 3.1 Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» від
16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13, роз'яснено, що
право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності (ст. 392 ЦК).
Відповідно до п. 3.1. Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову
практику з розгляду цивільних справ
про спадкування» При вирішенні спору
про визнання права власності на
спадкове майно потрібно розмежовувати
час і підстави виникнення права
власності у спадкодавця, які
кваліфікуються відповідно до
законодавства України чинного на час
виникнення права власності та підстави
спадкування зазначеного майна, що
визначаються на час відкриття спадщини
та згідно із п. 5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК.
Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду, зокрема,
відповідно до Переліку
правовстановлюючих документів, на
підставі яких провадиться реєстрація
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженого Міністерством
комунального господарства УРСР 31 січня
1966 року та погодженого з Верховним
Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив
чинність згідно з наказом Державного
житлово-комунальному господарству від
13 грудня 1995 року, та інших
нормативно-правових актів.
Відповідно до розділу ІІ Інструкції
про порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затвердженої Міністерством
комунального господарства УРСР 31 січня
1966 року та погодженого з Верховним
Судом УРСР 15 січня 1966 року об'єктами
реєстрації є будинки та домоволодіння,
при цьому реєстрацію садових (дачних)
будинків дана Інструкція не
Відповідно до п. 3.2. розділу 3 Інструкції
про порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, затвердженої Наказом
Держкомбуду № 127 від 24.05.2001 року на
належать до самочинного будівництва
індивідуальні (садибні) житлові
будинки, садові, дачні будинки,
господарські (присадибні) будівлі та
споруди, прибудови до них побудовані
до 5 серпня 1992 року.
Відповідно до абз. 2 п. 3.1. розділу 3
Порядку прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженого Наказом Міністерство
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України № 95 від 19.03.2013 року документом,
який засвідчує відповідність
закінчених будівництвом до 05 серпня 1992
року індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них, які
не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
Згідно Технічного паспорту на садовий
(дачний) будинок від 15.11.2013 року,
зазначений будинок та господарські
споруди спадкодавцем було побудовано у
1979 році на земельній ділянці, що була
відведена для цієї мети.
Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку, про
необхідність визнати за позивачем
право власності на садовий будинок,
розташований за адресою : АДРЕСА_2,
позначений в технічному паспорті літ.
«А» з підвалом, прибудовою «а»,
загальною площею 358,1 кв.м., сарай «Б»,
альтанку «Г» та споруди № 1-2.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, про
необхідність задовольнити позов
повністю, оскільки суд не вбачає
законодавчих перешкод для визнання
відповідачами позовних вимог.
Питання розподілу судових витрат
вирішити відповідно до правил ст.88 ЦПК
Керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109, 118,
119, 208-209, 212-215, 224-229 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа - П'ята київська державна
нотаріальна контора про визнання
права власності в порядку спадкування -
Визнати право власності в порядку
спадкування за законом за ОСОБА_1 на
садовий (дачний) будинок, розташований
за адресою: АДРЕСА_2, позначений в
технічному паспорті літ. «А» з
підвалом, прибудовою «а», загальною
площею 358,1 кв.м., житловою площею 148,3
кв.м. та надвірні будівлі сарай під літ.
«Б», альтанку під літ. «Г» та споруди №
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на
користь ОСОБА_1 243,60 гривень судового
Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду міста Києва через
Голосіївський районний суд міста
Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя