Справа № 271/5499/13-ц
Провадження № 2/271/79/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року

Червоногвардійський районний суд
міста Макіївки Донецької області у
складі:

головуючого судді
Заставенко М.О.,

при секретарі
Бановій О.М.,

за участю

представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

представника третьої особи
Шакірової О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Макіївці цивільну справу за позовом
ОСОБА_9 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у
справах дітей Червоногвардійської
районної адміністрації Макіївської
міської ради про надання дозволу на
тимчасовий виїзд малолітньої дитини за
межі України без згоди батька, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_9,
третя особа: Орган опіки та піклування
Макіївської міської ради про
визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

01.10.2013р. ОСОБА_9 звернулась до суду з
позовною заявою про надання дозволу на
виїзд її доньки ОСОБА_6, 2006р. народження
до Російської Федерації без згоди
батька на постійне місце проживання
посилаючись на те, що батько дитини не
надає дозволу на виїзд дитини за межи
України. Місце проживання ОСОБА_6
визначено за рішенням суду від 2010р. з
матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Шлюб між
батьками дитини було розірвано, а
19.07.2011р. позивачка уклала шлюб з
громадянином Російської Федерації,
перебуває у стані вагітності та має
бажання переїхати на постійне місце
проживання до Російської Федерації
разом з ОСОБА_6. 17.04.2014р. позивач змінила
позовні вимоги та просила суд надати
дозвіл на виїзд ОСОБА_6 на період з
01.06.2014р. до 30.08.2014р. до Російської
Федерації без згоди батька.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з
зустрічною позовною заявою про
визначення місця проживання дитини з
батьком, посилаючись на те, що
позивачка в порушення встановленого
рішенням суду місця проживання дитини
на адресою: АДРЕСА_1 намагається
виїхати на постійне місце проживання
до Російської Федерації, чим порушує
його право на участь у вихованні
дитини, порядок якої визначений
комісією з питань захисту прав дитини
від 09.08.2010р. Крім того, вважає, що умови
проживання та виховання дитини у нього
кращі ніж у матері дитини.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 суду пояснив, що після
народження Позивачкою дитини, її плани
щодо зміни місця проживання з
урахуванням віку дитини та складнощів
щодо збору необхідних для цього
документів, змінились, в зв'язку з чим
вона бажає лише відвідати з дочками
чоловіка в період літніх канікул
ОСОБА_6, оскільки там є умови
оздоровлення та відпочинку, крім того
залишити її не може, оскільки дитина
повинна проживати з нею. Просив позов
задовольнити. Заперечуючи проти
заявленого зустрічного позову,
пояснив, що місце проживання дитини вже
визначено рішенням суду, доказів на
підтвердження підстав для зміни місця
проживання дитини ОСОБА_2 не надано.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав
заявлені ним позовні вимоги,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві, додатково пояснив, що
незважаючи на його стан здоров'я він
може виховувати та утримувати дитину,
оскільки працездатний, має постійне
місце роботи, достатній матеріальний
дохід, його друга дружина дуже добре
ставиться до ОСОБА_6, в них склались
добрі стосунки, ОСОБА_6 добре ставиться
та спілкується з його молодшою донькою
2011р.народження, побутові умови його
життя значно краще ніж у матері дитини.
Заперечував проти виїзду ОСОБА_6 на
літні канікули разом з матір'ю до
Російської Федерації, оскільки його
право на проведення оздоровлення
дитини буде порушено, оскільки у нього
відпустка за графіком в червні та він
планував провести відпустку з разом з
донькою.

Представник відповідача ОСОБА_3
підтримав зустрічні позовні вимоги
заявлені ОСОБА_2, в задоволенні
первинного позову просив відмовити,
посилаючись на порушення права батька
на участь у вихованні дитини у випадку
виїзду дитини на три місяці за межи
України.

Представник органу опіки та піклування
Шакірова О.Ю., проти виїзду дитини разом
з матір'ю до Російської Федерації не
заперечувала, просила винести рішення
з урахуванням прав батька, а саме
періоду його відпустки, проти
задоволення позову ОСОБА_2
заперечувала, посилаючись на те, що
місце проживання дитини визначено
рішенням суду з матір'ю та підстав для
його зміни в судовому засіданні не
встановлено.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
письмові докази, суд у межах заявлених
позовних вимог (ст. 11 ЦПК України)
установив наступне.

За правилами ст.10 і 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених законом.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях

Ст. 57 ЦПК України передбачено, що
докази - будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ч. 2 цієї
статті передбачено перелік джерел
доказів. Це, зокрема, пояснення сторін,
третіх осіб, їхніх представників,
допитаних як свідки, показання свідків,
письмові та речові докази, зокрема
звуко - і відеозаписи, висновки
експертів.

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_9 є батьками
неповнолітньої дитини - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.55).

Згідно з свідоцтвом серії НОМЕР_2
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 було
розірвано, про що Червоногвардійським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Макіївського міського
управління юстиції Донецької області
зроблено актовий запис № 165 (а.с. 15).

Відповідно до рішення
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 11.03.2010р.
місце проживання дитини - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено за місцем
проживання матері ОСОБА_9 за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.16-19).

Згідно з витягом з рішення комісії з
питань захисту прав дитини № 14 від
09.08.2010 року встановлено порядок участі
ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_6
за графіком: кожної неділі з 9:00 годин до
19:00 годин з обов'язковим поверненням
дитини до місця проживання матері; два
робочі дні (за вибором батька) з 18:00
години до 20:00 години з обов'язковим
поверненням дитини до місця проживання
матері; влітку для оздоровлення дитини
кількість днів та часу за погодженням з
батьком дитини (а.с. 56).

Відповідно до висновку органу
опіки та піклування, виконкому
Макіївської міської ради про
визначення місця проживання
малолітньої дитини № 27/07.1-00539 від
17.04.2014р. виконком Макіївської міської
ради вважає доцільним залишити без
змін місце проживання малолітньої
дитини, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно
рішення Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки від 11.03.2010р
та ухвали Апеляційного суду Донецької
області від 03.06.2010р., якою рішення
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки залишено без змін та
визначено місце проживання
малолітньої дитини з матір'ю, ОСОБА_9,
яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.138-140).

Згідно свідоцтва серії НОМЕР_3 ОСОБА_2
та ОСОБА_11 27.04.2011р. зареєстрували шлюб
про що Червоногвардійським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Макіївського міського
управління юстиції зроблено актовий
запис № 99 (а.с.72).

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_4,
ОСОБА_2 та ОСОБА_11 є батьками
неповнолітньої дитини - ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 97).

Як убачається з довідки № 544/06-2.80 від
07.11.2013 року ОСОБА_2 працює в ТОВ
«МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ», займає посаду
«Старший фахівець з адміністративної
роботи», середньомісячний дохід
складає 6349,30 грн. (а.с.57).

Згідно з адресної картки ОСОБА_2, 1984
року народження зареєстрований та
проживає за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 96).

Згідно з свідоцтва серії НОМЕР_5
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець м.
Челябінськ, Челябінської області,
Російської Федерації та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженка м.Макіївки
Донецької області, 19.07.2011 р.
зареєстрували шлюб, про що
Червоногвардійським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Макіївського міського
управління юстиції зроблено актовий
запис № 192. Прізвище «ОСОБА_9» після
реєстрації шлюбу змінено на «ОСОБА_9»
(а.с.14).

Відповідно до рішення Комунальної
медичної установи «Міської клінічної
лікарні № 5» №28/2337 від 10.07.2013р., ОСОБА_9
перебуває на обліку у жіночій
консультації у зв'язку з вагітністю
(а.с. 10).

У судовому засіданні представник
позивача зазначив, що ОСОБА_9 вже
народила другу дитини, але суду не
надано жодного доказу на підтвердження
цього.

У зв'язку з народженням дитини і
перебуванням її чоловіка у Російській
Федерації Позивач бажає тимчасово
виїхати за межи України до Російської
Федерації на період з 01 липня 2014 року до
серпня 2014 року зі своєю неповнолітньою
донькою ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Ст. 25 ЦК України передбачено, що
здатність мати цивільні права та
обов'язки (цивільну правоздатність)
мають усі фізичні особи. Цивільна
правоздатність фізичної особи виникає
у момент її народження. У випадках,
встановлених законом, здатність мати
окремі цивільні права та обов'язки може
пов'язуватися з досягненням фізичною
особою відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України
здатність фізичної особи, яка не
досягла шістнадцяти років, мати право
на виїзд за межі України обумовлена
згодою на це батьків (усиновлювачів),
піклувальників та їхнім супроводом або
супроводом осіб, які уповноважені ними.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України від 21.01.1994
року № 3857-XII «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» оформлення проїзного
документа дитини провадиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників батьків чи дітей у разі
потреби самостійного виїзду
неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного
кодексу України регулювання сімейних
відносин має здійснюватися з
максимально можливим урахуванням
інтересів дитини, непрацездатних
членів сім'ї. Сімейні відносини
регулюються на засадах справедливості,
добросовісності та розумності,
відповідно до моральних засад
суспільства.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язок
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою. Ст. 150
цього Кодексу визначено обов'язки
батьків щодо виховання та розвитку
дитини.

В Конвенції про права дитини
передбачено, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини (ст. 3).

Згідно Порядку перетинання державного
кордону громадянами України,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57,
у редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 2010 р. №
724, виїзд з України громадян, які не
досягли 16-річного віку, здійснюється за
згодою обох батьків (усиновлювачів) та
в їх супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку. Виїзд з України громадян, які не
досягли 16-річного віку, в супроводі
одного з батьків або інших осіб,
уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється без нотаріально
посвідченої згоди другого з батьків у
разі пред'явлення, зокрема, рішення
суду про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків.

Приймаючи до уваги, що дочка сторін
ОСОБА_6 не досягла 16-річного віку, а її
батько не дає згоду на виїзд дитини за
кордон у супроводі матері, чим порушує
її конституційні права на свободу
пересування, перешкод для виїзду
дитини за кордон у супроводі матері в
судовому засіданні не встановлено, з
урахуванням права батька на
оздоровлення дитини у період своєї
щорічної відпустки, суд вважає за
необхідне задовольнити позовні вимоги
частково, надати дозвіл на виїзд за
межі України до Російської Федерації
на період з 01 липня 2014 року до 30 серпня
2014 року, у супроводі матері ОСОБА_9

У задоволенні зустрічної позовної
заяви суд відмовляє у зв'язку з
наступним.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Відповідно до рішення
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 11.03.2010р.
місце проживання дитини - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено за місцем
проживання матері ОСОБА_9 за адресою:
АДРЕСА_1. Рішення суду вступило в
законну силу і підлягає виконанню,
підстав для зміни рішення судом не
встановлено.

Висновок органу опіки та піклування,
щодо доцільності проживання
неповнолітньої дитини
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю,
базується на достовірних фактичних
відомостях, які мають істотне значення,
попередньо одержаних службою у справах
дітей та розглянутих колегіальним
складом комісії з питань захисту прав
дитини виконавчого комітету, і
відповідає положенням, встановленим в
ч. 5,6 ст. 19 СК України. Такий висновок
органу опіки та піклування для суду є
рекомендаційним.

При прийнятті рішення суд враховує, що
обидві сторони відповідально
ставляться до виконання своїх
батьківських обов'язків, мають належні
умови для забезпечення потреб
малолітньої дитини, не мають суттєвих
недоліків, які б перешкоджали
належному виконанню ними своїх
батьківських обов'язків, але
враховуючи інтереси дитини, її вік, її
необхідність у материнській турботі,
відсутні виняткові обставини, які
могли б бути підставою для розлучення
дитини з матір'ю.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК
України, ст.ст. 7, 141, 150 СК України,
Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, ст. 4 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", п. 4 Правил
перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 січня 1995 р. № 57, у редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 25 серпня 2010 р. № 724, ст. 213-215 ЦПК, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_9 - задовольнити
частково.

Надати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянки
України дозвіл на виїзд за межі України
до Російської Федерації на період з 01
липня 2014 року до 30 серпня 2014 року, у
супроводі матері ОСОБА_9, без згоди та
супроводу батька, з обов'язковим
поверненням ОСОБА_6 до місця постійного
проживання в Україну.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

СУДДЯ:
М.О. Заставенко