справа № 462/2437/14-ц
УХВАЛА

11 квітня 2014 року суддя Залізничного
районного суду м.Львова Палюх Н.М.,
розглянувши позовну заяву
фермерського господарства „Бурка В.В."
до Галицького районного суду м.Львова
про стягнення коштів на відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення судом
норм Конституції України,

встановив:

Фермерське господарство „Бурка
В.В." в порядку ст.ст. 8, 40, 55, 56, 124
Конституції України звернулося в суд
із позовом до Галицького районного
суду м.Львова про стягнення коштів на
відшкодування 2500000 грн. майнової та 2000000
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення судом норм Конституції
України. Свої вимоги мотивує тим, що у
зв'язку з порушенням органом державної
влади Галицьким районним судом
м.Львова прав гарантованих ст.ст. 8, 40, 55
Конституції України шляхом
постановлення суддею Курилець А.Р.
06.04.2012р. завідомо неправосудної
постанови по справі №1304/3191/2012 позивача
було позбавлено доступу до правосуддя
та грубо порушено конституційні права,
гарантовані ст.ст. 8, 40, 55 Конституції
України, в результаті чого спричинено
фермерському господарству шкоди на
суму 2765718 грн. і що також спричинило
приниження честі, гідності і ділової
репутації.

Дана позовна заява не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства, а тому у відкритті
провадження у справі слід відмовити на
підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦПК України, суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.
Законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду з позовом про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що суддею порушені норми
Конституції України при розгляді його
скарги на бездіяльність прокуратури
Львівської області в суді, зокрема
відмовлено у відкритті провадженні за
скаргою, чим позивачу завдано шкоду.

Конституцією України встановлено, що
судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підкоряються лише закону,
вплив на них у будь-який спосіб
забороняється і що однією з основних
засад судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
установлених законом (ст.ст.126, 129).

Згідно із зазначеними положеннями
Конституції України судові рішення і
відповідно дії або бездіяльність судів
(суддів) з питань здійснення правосуддя
можуть оскаржуватися у визначеному
порядку до суду вищої інстанції, а не в
інший суд першої інстанції. Останнє
порушувало б принцип незалежності
суддів і заборону втручання у
вирішення справи належним судом.

Суд є органом, який розглядає скарги на
рішення, дії чи бездіяльність органів
державної влади, посадових і службових
осіб, а його рішення (дії,
бездіяльність) оскаржуються лише в
порядку, визначеному ст.129 Конституції
України і законодавством про
судочинство.

Здійснення правосуддя в Україні
врегульовано конституційними нормами
окремо від діяльності інших органів
державної влади. Відповідно до ст.62
Конституції України матеріальна й
моральна шкода, завдана безпідставним
засудженням, відшкодовується державою
лише в разі скасування вироку як
неправосудного. Проте й у цьому разі за
заподіяну особі шкоду відповідає не
суд або суддя, а держава.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа),
що здійснює правосуддя, не може бути
відповідачем. У цивільній справ.
Винятками є лише випадки, коли суд
(суддя) виступає не як орган (особа), що
здійснює правосуддя, а як будь-яка інша
установа (особа). Заяви, скарги,
спрямовані на дії судді при здійснення
правосуддя, не підлягають розглядові в
суді першої інстанції, оскільки
відповідно до закону є інший механізм
усунення помилок і недоліків,
допущених при здійсненні правосуддя.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 13.06.2007 року №8 "Про
незалежність судової влади" роз'яснено,
що виключне право перевірки законності
та обґрунтованості судових рішень має
відповідний суд згідно з процесуальним
законодавством. Оскарження в будь-який
спосіб судових рішень, діяльності
судів і суддів щодо розгляду та
вирішення справи поза передбаченим
процесуальним законом порядком у
справі не допускається, і суди повинні
відмовляти у прийнятті позовів та заяв
з таким предметом.

У постанові Пленуму Верховного Суду
України від 12.06.2009 року №6 "Про деякі
питання, що виникають у судовій
практиці при прийнятті до провадження
адміністративних судів та розгляді
ними адміністративних позовів до судів
і суддів", судам роз'яснено, що у
розумінні положень частини першої
статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті
17, частини третьої статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
суди та судді при розгляді ними
цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення не є суб'єктом владних
повноважень, які здійснюють
управлінські функції, і не можуть бути
відповідачами у справах про оскарження
їхніх рішень, дій чи бездіяльності,
вчинених у зв'язку з розглядом судових
справ.

Враховуючи наведене, вважаю, що позовні
вимоги фермерського господарства
„Бурка В.В." до Галицького районного
суду м.Львова про стягнення коштів на
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення судом норм Конституції
України, не підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства, а тому
у відкритті провадження по справі слід
відмовити.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження по
справі за позовом фермерського
господарства „Бурка В.В." до
Галицького районного суду м.Львова про
стягнення коштів на відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення судом
норм Конституції України,

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: