№8/257/1/14
№257/7757/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року Київський районний
суд м. Донецька в складі

головуючого судді
Шликова
С.П.,

за участю секретаря
Пташник
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у місті Донецька
заяву ОСОБА_1 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Київського районного суду м. Донецька
від 29.07.2013 року по цивільній справі №
2/257/2164/13 за позовом ОСОБА_1 до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2, третя особа
без самостійних вимог - інспекція з
питань захисту прав споживачів у
Донецькій області про зобов'язання
виконати припис, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою
про перегляд рішення Київського
районного суду м. Донецька за
нововиявленими обставинами, в
обгрунтування якої зазначив:

Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 29.07.2013 року по цивільній
справі № 2/257/2164/13 за позовом ОСОБА_1 до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
третя особа без самостійних вимог -
інспекція з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області про
зобов'язання виконати припис було
відмовлено у задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11.09.2013 р. по
справі № 805/12057/13-а за позовною заявою
про визнання протиправним «Наказу»
інспекції питань захисту прав
споживачів у Донецькій області від
15.05.2013 р. № 46 «Про визнання припису
таким, що не підлягає виконанню»
інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області від
15.05.2013 р. № 46 «Про визнання припису
таким, що не підлягає виконанню»
визнаний протиправним та таким, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства України.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23.10.2013 р. по
справі № 805/12057/13-а за апеляційною
скаргою інспекції з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11.09.2013 р. по
справі № 805/12057/13-а, апеляційна скарга
інспекції з питань прав споживачів у
Донецькій області залишена без
задоволення, а постанова Донецького
окружного адміністративного суду від
11.09.2013 р. по справі № 805/12057/13-а залишена
без змін.

Як зазначає ОСОБА_1 у своїй заяві про
перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами оскільки
наказ, виданий інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області від 15.05.2013 р. № 46 «Про визнання
припису таким, що не підлягає
виконанню» визнаний у судовому порядку
протиправним та таким, що не відповідає
вимогам чинного законодавства України,
підстава, на яку посилався Київський
районний суд м. Донецька при ухваленні
рішення від 29.07.2013 р., а саме на Наказ
інспекції від 15.05.2013 р. №46 «Про визнання
припису таким, що не підлягає
виконанню», відсутня, тобто, зазначений
наказ вже є нечинним та не має законної
сили.

Крім того ОСОБА_1 у своїй заяві
посилався на те, що ФОП ОСОБА_2 та
представником Інспекції надаються
суду неповна та неправдива інформація
з приводу правовідносин, які виникли
між сторонами у справі.

Просив суд задовольнити заяву про
перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні
підтримав заявлені ним вимоги та
просив задовольнити, надавши суду
аналогічні пояснення тим, що викладені
у його заяві, а також пояснивши, що
обставини, на які він посилається у
своїй заяві про перегляд рішення суду
за виявленими обставинами також
встановлені постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
16.12.2013 року, яке набрало законної сили
10.01.2014 року, а тому вважає, що
доказуванню під час розгляду цієї
заяви не підлягають.

У судовому засіданні відповідач ФОП
ОСОБА_2 заявлені вимоги не визнав та
заперечував проти їх задоволення,
пояснивши, що рішенням Ленінського
районного суду м. Донецька від 07 травня
2012 року по справі №2 за позовом
ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця
ОСОБА_2 та приватного підприємства
«Модус» про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди
внаслідок неналежно виконаних умов
договору на виготовлення, монтаж і
технічне обслуговування віконних
систем, усунення недоліків і стягнення
штрафу відмовлено. Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 20 липня 2012 року рішення Ленінського
районного суду м. Донецька від 07 травня
2012 року №2 залишено без змін.

Після ухвалення рішення позивач
самостійно заказав та сплатив
експертизу, яка була проведена за
відсутності відповідача та
представників ПП «Модус». З висновками
експертизи ОСОБА_2 не погодився.

02 серпня 2012 року, як зазначив
відповідач, позивач звернувся до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області.

30.08.2012 року Інспекцією була проведена
перевірка, з висновками якої
відповідач також не погодився та після
його заяв про те, що він не згодний з
результатами перевірки, а також заяви
ОСОБА_1 розгляд матеріалів перевірки
було зупинено.

При цьому, відповідач пояснив, що 15.11.2012
року було надано експертно - технічний
висновок Донецького НДІСЕ, який на
думку відповідача, підтвердив його
неодноразові заяви на адресу ОСОБА_1
про те, що внаслідок неправильного
виконання вузлів примикання при
налаштуванні навісного вентильованого
фасаду.

Також, відповідач пояснив, що
незважаючи на те, що закінчився
гарантійний строк експлуатації
віконних конструкцій, він неодноразово
повідомляв позивача про те, що не
заперечує виконати сервісні роботи
безпосередньо на об'єкті з притягнення
сервісної служби ПП «Модус».

Висновки вищевказаної експертизи від
15.11.2012 року були прийняті до уваги
Інспекцією, після чого Припис №1 від
08.01.2013 року був визнаний таким, що не
підлягає виконанню, тому, як пояснив
відповідач у судовому засіданні, в
нього не було потреби оскаржувати
Припис №1 від 08.01.2013 року та Акт
перевірки від 30.08.2013 року.

Також, відповідач наголосив на тому, що
на початку липня 2013 року спеціалісти
сервісної служби ПП «Модус» почали
виконувати безкоштовні сервісні
роботи на об'єкті за адресою: м. Донецьк,
вул. Приморська, 106, однак після того, як
ОСОБА_2 дізнався про відкриття
провадження Ленінським районним судом
м. Донецька за заявою ОСОБА_1 за заявою
про перегляд рішення суду за
нововиявленими та відмови останнього у
підписанні акту виконаних робіт,
роботи на об'єкті були припинені.

Заперечував проти задоволення заяви
ОСОБА_1 про перегляд рішення Київського
районного суду м. Донецька від 29.07.2013
року по цивільній справі № 2/257/2164/13 за
позовом ОСОБА_1 до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог - інспекція з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області про зобов'язання виконати
припис та просив залишити її без
задоволення.

Представник третьої особи Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Донецькій області у судовому засіданні
заперечував проти задоволення заяви
ОСОБА_1 про перегляд рішення Київського
районного суду м. Донецька від 29.07.2013
року по цивільній справі № 2/257/2164/13 за
позовом ОСОБА_1 до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог - інспекція з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області про зобов'язання виконати
припис та просив залишити її без
задоволення.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1,
відповідача ФОП ОСОБА_2, представника
третьої особи - Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області Подобєда В.М., дослідивши
матеріали справи, суд вважає заяву не
обґрунтованою та такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК
України передбачено: підставами для
перегляду рішення, ухвали суду чи
судового наказу у зв'язку з
нововиявленими обставинами є: 1)
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдиві показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 2-1) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконнеабо необґрунтоване
рішення; 3) скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; 4) встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

У судовому засіданні встановлено,
рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 29.07.2013 року по цивільній
справі №2/257/2164/13 за позовом ОСОБА_1 до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
третя особа без самостійних вимог -
інспекція з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області про
зобов'язання виконати припис у
задоволенні позовних вимог було
відмовлено у повному обсязі. Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 03.09.2013 року рішення Київського
районного суду м. Донецька від 29.07.2013
року було залишено без змін. (а.с.
141-145,178-180 цивільної справи № 2/257/2164/13).

При цьому вказаним рішенням суду було
встановлено, що згідно копії припису
начальника інспекції з питань захисту
прав споживачів у донецькій області
Левчук Л.Р. від 08 січня 2013 року за №1
ОСОБА_2 приписано вжити невідкладні
заходи щодо задоволення законних вимог
ОСОБА_1 відносно усунення недоліків
товару, а у разі неможливості усунення
недоліків повернути сплачені
споживачем за договором кошті та
витрати на проведення експертизи. Про
наслідки виконання припису письмово
повідомити Держспоживінспекцію
України в Донецькій області в строк до
04 лютого 2013 року.

При цьому, згідно копії доповідної
записки від 21 січня 2013 року ОСОБА_5 на
ім'я начальника інспекції з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області, останній повідомляється про
те, що 21 січня 2013 року на адресу
інспекції від ФОП ОСОБА_2 надійшло
письмове заперечення, згідно якої
суб'єкт господарювання не
відмовляється від виконання робіт щодо
усунення недоліків товару силами
кваліфікованих спеціалістів
безпосередньо на об'єкті без монтажу
віконних блоків, проте ОСОБА_1
відмовився надавати доступ до об'єкту
для виконання зазначених робіт. Крім
того, суб'єктом господарювання було
надано копію рішення Ленінського
районного суду м. Донецька від 07.05.2012
року за №2, згідно якої позивач
звертався до ФОП ОСОБА_2 з позовною
заявою, зміст якої ідентичний
зверненню ОСОБА_1 на адресу інспекції
від 02.08.2012 року, згідно вищезазначеного
рішення у задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 та ПП «Модус» про
неналежне виконання умов договору на
виготовлення, монтаж та технічне
обслуговування віконних систем і
сплату штрафу повністю відмовлено.
Також було надано копію ухвали
Апеляційного суду Донецької області
від 20.07.2012 року за №22-7621-2012, згідно якої
апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення
Ленінського районного суду м. Донецька
від 07.05.2012 року відхилено.

Крім того, у судовому засіданні було
встановлено, що рішеннями судів
визнаний той факт, що усі дії
відповідача відповідають вимогам
чинного ЦК України щодо виконання ним
вимог укладеного договору з позивачем.

Також, як встановлено у судовому
засіданні, постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
11.09.2013 року по адміністративній справі
№ 805/12057/13-а за позовом ОСОБА_1 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області про
визнання протиправним наказу та
заборону вчинювати дії, визнано Наказ
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області від 15
травня 2013 року № 46 «Про визнання
припису таким, що не підлягає
виконанню» протиправним та таким, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства України. Постанова
набрала законної сили 23.10.2013 року на
підставі ухвали Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 23.10.2013 року. (а.с. 10-12,13-14)

У відповідності до Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» від 30.03.2012
року №4, нововиявлені обставини - це
юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (частина друга
статті 361 ЦПК).

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Вирішуючи питання про наявність
нововиявлених обставин, суд повинен
розмежовувати нововиявлені обставини
та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше
істотне значення для правильного
вирішення справи, існували на час
ухвалення судового рішення, але
залишаються невідомими особам, які
беруть участь у справі, та стали
відомими тільки після ухвалення
судового рішення, є нововиявленими
обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися
тільки після ухвалення судового
рішення і не пов'язані з вимогою в цій
справі, а тому не могли бути враховані
судом при ухваленні судового рішення, є
новими обставинами і можуть бути
підставою для пред'явлення нової
вимоги (зокрема, погіршення майнового
стану відповідача після ухвалення
рішення про стягнення з нього
аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази
та докази, якими підтверджуються
нововиявлені обставини, оскільки нові
докази не можуть бути підставою для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1
частини другої статті 361 ЦПК є
підставою для перегляду судового
рішення, це юридичні факти, які
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику,
повинні бути істотними, тобто такими,
що могли вплинути на висновки суду при
ухваленні судового рішення і були
встановлені після набрання ним
законної сили.

Питання про те, які обставини можна
вважати істотними, є оціночним, і
вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
того, чи ці обставини могли спростувати
факти, покладені в основу судового
рішення, та вплинути на висновки суду
під час його ухвалення таким чином, що
якби вказана обставина була відома
особам, які беруть участь у справі, то
зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з ч. 2 ст. 365 ЦПК України розгляд
заяви здійснюється судом за правилами,
встановленими цим Кодексом для
провадження у суді тієї інстанції, яка
здійснює перегляд. Розглянувши заяву,
суд може скасувати судове рішення, що
переглядається, і прийняти нове судове
рішення або залишити заяву без
задоволення.

Аналізуючи вищевказані норми закону та
надані заявником докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про те, що заявником ОСОБА_1 не доведено
факту наявності нововиявлених
обставин, які не були відомі і не могли
бути відомі на час розгляду справи №
2/257/2164/13 за позовом ОСОБА_1 до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2, третя особа
без самостійних вимог - інспекція з
питань захисту прав споживачів у
Донецькій області про зобов'язання
виконати припис, не надані фактичні
дані (докази), що в установленому
порядку спростовують факти, покладені
в основу судового рішення від 29.07.2013
року, яке набрало законної сили, з
огляду на те, що посилання ОСОБА_1 на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11.09.2013 року
по адміністративній справі № 805/12057/13-а
за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області про визнання протиправним
наказу та заборону вчинювати дії,
визнано Наказ Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області від 15 травня 2013 року № 46 «Про
визнання припису таким, що не підлягає
виконанню» протиправним та таким, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства України. Постанова
набрала законної сили 23.10.2013 року на
підставі ухвали Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 23.10.2013 року є не нововиявленими
обставинами та юридичними фактами, які
існували на час розгляду справи №
2/257/2164/13, але не були і не могли бути
відомі заявнику, оскільки вказані
обставини виникли тільки після
ухвалення судового рішення від 29.07.2013
року, а тому не могли бути враховані
судом при ухваленні судового рішення,
тому суд приходить до висновку, що
вищевказана постанова Донецького
окружного адміністративного суду від
11.09.2013 року є новою обставиною і може
бути підставою для пред'явлення нової
вимоги, а нові докази не можуть бути
підставою для перегляду судового
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Крім того, суд не приймає до уваги
доводи заявника ОСОБА_1 та його
посилання на те, що обставини,
викладені ним у його заяві про перегляд
рішення суду за нововиявленими
обставинами, встановлені також
постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 16.12.2013 року,
яка набрала законної сили 10.01.2014 року по
адміністративній справі № 805/8636/13-а за
заявою ОСОБА_1 про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Донецького окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2013
року по справі № 805/8636/13-а за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 про зобов'язання
вчинити певні дії, а тому доказуванню
не підлягають на підставі ст. 61 ЦПК
України, виходячи з наступного:

Як встановлено у судовому засіданні
ОСОБА_1 звернувся до Київського
районного суду м. Донецька з заявою про
перегляд рішення Київського районного
суду м. Донецька від 29.07.2013 року - 13
листопада 2013 року (а.с. 1), а постанова
Донецького окружного
адміністративного суду, на яку
посилається ОСОБА_1 у судовому
засіданні, як на обґрунтування своєї
заяви та встановлення обставин, що не
підлягають доказуванню при розгляді
його заяви, ухвалена судом лише 16.12.2013
року (а.с. 131-135).

За наведених обставин, суд вважає
необхідним, вказану заяву про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами залишити без задоволення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 361-365, 208, 210, 293 ЦПК
України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Київського районного суду м. Донецька
від 29.07.2013 року по цивільній справі №
2/257/2164/13 за позовом ОСОБА_1 до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2, третя особа
без самостійних вимог - інспекція з
питань захисту прав споживачів у
Донецькій області про зобов'язання
виконати припис - залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: