Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/1381/14
Головуючий у 1 інстанції: Бахаєв І.М.
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів
Бабак А.М.

Полякова
О.З.

При секретарі: Бабенко
Т.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 24 січня 2014 року

у справі за заявою ОСОБА_4,
заінтересована особа: ОСОБА_3 про
встановлення юридичного факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулась
до суду із заявою про встановлення
юридичного факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу,
заінтересована особа: ОСОБА_3.

В обґрунтування вимог зазначала, що у
2004 року вона познайомилась з ОСОБА_3, та
з серпня 2005 року почала проживати з ним
та її сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом
однією сім'єю, за адресою АДРЕСА_1. За
вказаною адресою вони проживали чотири
роки до травня 2009 року, після чого
разом з ОСОБА_3, та її сином ОСОБА_5,
переїхали в с Костянтинівка
Мелітопольського району, вул. Одинця, 21,
де проживали однією сім'єю, та вели
спільне господарство. ОСОБА_3
піклувався її сином ОСОБА_5

У 2010 році вони придбали будинок в
АДРЕСА_2, де мешкали до вересня 2013 року.

Посилаючись на вказані обставини,
просила суд встановити юридичний факт
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 січня 2014 року заява
ОСОБА_5 задоволена. Встановлено факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 без
реєстрації шлюбу з 2004 року по вересень
2013 рік.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
ухвалено з порушенням судом норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, оскільки судом не
враховано, що з ОСОБА_4 він проживав не
як чоловік і жінка, а як племінник з
тіткою і сімейних відносин між ними не
було. Під час спільного проживання він
їй допомагав, купував деякі речі,
оскільки у неї була мала дитина і їх
одній важко було справлятися. Просив
змінити рішення, яким встановити, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали сумісно як
двоюрідний племінник та двоюрідна
тітка відповідно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

За правилами ч.4 ст. 303 ЦПК України, якщо
поза увагою доводів апеляційної скарги
залишилась очевидна незаконність або
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції у справах окремого
провадження, апеляційний суд перевіряє
справу в повному обсязі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про скасування
рішення суду першої інстанції і
залишення заяви без розгляду.

Статтею 256 ЦПК України передбачає право
суду встановлювати факти, що мають
юридичне значення.

Разом з тим, це можливо за наявності
певних умов, а саме: 1) факти, що
підлягають встановленню, повинні мати
юридичне значення, тобто від них мають
безпосередньо залежати виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичної особи без
повторного звернення до суду на
підставі цього рішення; 2) встановлення
факту не пов'язується з наступним
вирішенням спору про право.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про
встановлення факту проживання однією
сім'єю з ОСОБА_3 (а.с. 1-4).

В порушення вимог п.1ч.1 ст. 258 ЦПК
України, заявником не зазначено в заяві
з якою метою їх необхідно встановлення
вказаного факту.

На зазначене не звернув увагу і суд
першої інстанції та розглядаючи справу
не вияснив мету встановлення даного
факту ОСОБА_4

Як пояснила представник заявника в
суді апеляційної інстанції,
встановлення даного факту її заявниці
необхідно для подальшого захисту
майнових прав, що не заперечувалося і
заінтересованою особою - ОСОБА_3

Таким чином виникають майнові права
заявника, існує спір про право.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 1 ч. 1 ст.
256 ЦПК України та роз'яснень, викладених
у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року №5 "Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення", суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, якщо: згідно з
законом такі факти породжують юридичні
наслідки, тобто від них залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав громадян;
чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;
заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення; встановлення
факту не пов'язується з наступним
вирішенням спору про право.

У відповідності з ч.6 ст. 235 ЦПК України,
якщо під час розгляду справи в порядку
окремого провадження виникає спір про
право, який вирішується в порядку
позовного провадження, суд залишає
заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підставах.

Розглянувши заяву ОСОБА_4 в порядку
окремого провадження та встановивши
факт її проживання з ОСОБА_3 однією
сім'єю, суд першої інстанції не вияснив
мету встановлення вказаного
юридичного факту, чим порушив норми
процесуального закону, що регулюють
розгляд справ окремого провадження.

Враховуючи, що метою встановлення
даною факту для ОСОБА_4 є подальший
захист її майнових прав, зокрема, поділ
майна, у суду не було підстав для
розгляду її заяви в порядку окремого
провадження і відповідно до положень ч.
6 ст. 235 ЦПК України така заява підлягала
залишенню без розгляду із роз'ясненням
заінтересованій особі, що вона має
право подати позов на загальних
підставах.

За таких обставин, відповідно ст. 310 ЦПК
України рішення суду підлягає
скасуванню в апеляційному порядку із
залишенням заяви без розгляду з
підстав передбачених ст. 207 ЦПК України.
Статтею 207 ЦПК України передбачені
підстави для залишення заяви без
розгляду, за наявності точно
встановлених у законі обставин, які
свідчать про недодержання умов
реалізації права на звернення до суду
за захистом і можливість застосування
яких не втрачена.

Керуючись ст. ст. 207,307,310,313,314,315,317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 січня 2014 року скасувати.

Заяву ОСОБА_4, заінтересована особа:
ОСОБА_3 про встановлення юридичного
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу залишити без
розгляду.

Роз'яснити заявнику ОСОБА_4, що вона має
право подати позов на загальних
підставах.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: