РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року Ленінський районний
суд міста Луганська у складі:

головуючого - судді Золотарьова О.Ю.

при секретарі - Середа Г.А.,
Красновській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення ідеальної частки
спадкодавця в спільній сумісній
власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом, посилаючись на ту обставину,
що на підставі рішення Ленінської
районної у м. Луганську ради від 28.10.2008
року № 270/37 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є
власниками земельної ділянки площею
0.0431 га, за адресою: АДРЕСА_1, що була
надана для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка). В державному акті
частки у спільній власності не
визначені.

Після смерті власника земельної
ділянки, 01 лютого 2014 року позивач
звернулася до державного нотаріуса
Четвертої луганської державної
нотаріальної контори Світашової Н.В.,
із заявою про видачу свідоцтва про
право на спадщину за законом на частку
земельної ділянки, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, що належала померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Після померлого відповідно до ч. 1 ст.1261
ЦК України спадкоємцями за законом є
донька ОСОБА_1 і дружина ОСОБА_5. Дружина
спадкодавця прийняла спадщину
фактично, так як постійно проживала
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини та була зареєстрована за
однією адресою на день смерті
спадкодавця.

10 листопада 2012 року в Четвертій
луганській державній нотаріальній
конторі заведено спадкову справу за №
372/2012 на підставі заяви № 745 про відмову
від спадщини на користь ОСОБА_1, від
імені ОСОБА_5 Позивач подала заяву про
прийняття спадщини за законом.

На ім'я позивача не може бути видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на невизначену частину. Згідно
з постанови про відмову у вчиненні
нотаріальних дій від 4 лютого 2014 року,
при вивченні документів виявилося, що
було видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку за
АДРЕСА_1 з урахуванням співвласників
цієї земельної ділянки, а саме ОСОБА_2
та ОСОБА_3 В державному акті частки у
спільній власності не визначені. Для
видачі свідоцтва про право на спадщину
необхідно визначити розмір частки в
праві спільної сумісної власності.
Оскільки один із співвласників помер,
посвідчити договір про виділ частки із
майна є неможливим, згідно з п. 3 ст.370 ЦК
України.

Посилаючись на наведене, положення ст.
89 ЗК України, Цивільного кодексу
України, просила суд визначити, що
ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
належить одна друга частка в праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер
земельної ділянки :04:015:0041, площею
0,0431 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), на підставі
державного акта на право власності на
земельну ділянку (Серія ЯЕ № 507960)
виданого 15 жовтня 2009 року згідно
рішення XXXIII сесії V скликання
Ленінської районної у місті Луганську
ради від 28.10.2008 року.

В судовому засіданні позивач участі не
приймала, надавши заяву про розгляд
справи в її відсутність, просила позов
задовольнити.

Відповідач позов визнала, надала заяву
про розгляд справи в її відсутність.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
докази в сукупності, суд дійшов
наступного.

Встановлено, що рішенням Ленінської
районної в місті Луганську ради від
28.10.2008 року № 270/37 передано ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у власність земельну ділянку
шляхом приватизації площею 0,0431 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_1.

В державному акті ЯЕ № 507960, виданому
ОСОБА_3, згідно якого власниками
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1
належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3, частки у
спільній власності не визначені (а.с. 2).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
підтверджено свідоцтвом про смерть
НОМЕР_1.

01 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
державного нотаріуса Четвертої
луганської державної нотаріальної
контори Світашової Н.В. із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом на частку земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що
належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_3

Після померлого відповідно до ч. 1 ст. 1261
Цивільного кодексу України
спадкоємцями за законом є донька
ОСОБА_1 і дружина ОСОБА_5, яка спадщину
прийняла фактично (ч. З ст. 1268 ЦК
України), так як постійно проживала
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, та була прописана
(зареєстрована) за однією адресою на
день смерті спадкодавця та протягом
шести місяців після його смерті.

10 листопада 2012 року в Четвертій
луганській держнотконторі, заведено
спадкову справу за № 372/2012 року на
підставі поданої заяви № 745 про відмову
від спадщини на користь ОСОБА_1 від
імені ОСОБА_5

10 листопада 2012 року спадкоємець ОСОБА_1
подала заяву № 744 про прийняття
спадщини за законом. Інших заяв про
прийняття спадщини або про відмову від
спадщини до держнотконтори не
надходило.

Спадкодавцю (власнику) ОСОБА_3 станом на
ІНФОРМАЦІЯ_1 року належала невизначена
частка вищенаведеної земельної
ділянки площею 0,0431 га (кадастровий
номер земельної ділянки :04:015:0041)
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
на підставі державного акта на право
власності на земельну ділянку серія ЯЕ
№ 507960 виданого 15 жовтня 2009 року згідно
рішення XXXIII сесії V скликання
Ленінської районної у м. Луганську ради
від 28.10.2008 за № 270/37. Акт зареєстровано в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 55.

Постановою державного нотаріуса від
04.02.2014 року у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом на невизначену
частку земельної ділянки площею 0,0431 га,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1
відмовлено (а.с. 5-6).

Згідно з п. 22-1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 10.03.2010 р.
Про внесення змін та доповнень до
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», відповідно до статей
1225 Цивільного кодексу України і ст. 131
Земельного кодексу України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення. До спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд,
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, а також право
власності або право користування
земельною ділянкою, яка необхідна для
їх обслуговування, якщо інший її розмір
не визначений заповітом.

Володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою
спільної часткової власності
здійснюються за договором або законом.

Співвласники земельної ділянки, що
перебуває у спільній частковій
власності, мають право на її поділ, або
на виділення з неї окремої частки.

Поділ земельної ділянки, яка перебуває
у спільній частковій власності, з
виділенням частки співвласника, може
бути здійснено за умови попереднього
визначення розміру земельних часток,
які є рівними, якщо інше не передбачено
законом або не встановлено судом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням його
цільового призначення. До спадкоємців
житлового будинку, інших будівель і
споруд переходить право власності, на
земельну ділянку на якої вони
розміщені.

Принцип застосування даної статті
викладений в п. 10 Ухвали Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30 травня
2008 р. «Про судову практику у справах про
спадкоємство».

Згідно з абз. 2 п. 10 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.05.2008 року
N 7 «Про судову практику у справах про
спадкування» правило статті 1225 ЦК
України свідчить про те, що при
переході до спадкоємців права
власності на житловий будинок, інші
будівлі та споруди, до них переходить і
право власності, або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, у розмірі, який
необхідний для їх обслуговування, якщо
інший її розмір не визначений
заповітом. Необхідно розуміти, що така
ділянка переходить у власність, або
користування спадкоємців, якщо її було
надано в установленому порядку, в
межах, визначених при наданні, за умови,
що спадкодавець не складав заповіту
щодо розпорядження земельною ділянкою,
належною йому на праві власності.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню, оскільки спадкодавцю
земельна ділянка була надана
відповідно до закону, межі земельної
ділянки не змінювалися, інші
співвласники земельної ділянки не
заперечують проти визначення
ідеальної части земельної ділянки
спадкодавця ОСОБА_3 у відповідності із
часткою, що становить 1/2 частки.

На підставі ст. ст. 3, 11-16, 358,1225
Цивільного кодексу України, п. 10
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову
практику у справах про спадкування»,
керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212, 214-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити, що в державному акті на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ № 507960, який виданий 15 жовтня 2009
року згідно рішення XXXIII сесії V
скликання Ленінської районної у м.
Луганську ради від 28.10.2008 за № 270/37 на
ім'я ОСОБА_3, в праві спільної власності
на земельну ділянку, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,0431
га (кадастровий номер земельної
ділянки :04:015:0041) частка ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року становить
1/2 частку.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Луганської області
через Ленінський районний міста
Луганська у десятиденний строк днів з
дня його проголошення. У разі якщо
рішення було постановлено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий: суддя
О.Ю.Золотарьов