Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 185/3528/14-ц

Провадження № 2/185/1778/14

13 травня 2014 року
м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Бабій С.О., при
секретарі Сліпченко С.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, -

В С Т А Н О
В И В:

08.04.2014 року позивач звернувся до суду із
вказаним позовом, в обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що
16.05.2005 р. він набув у власність
домоволодіння АДРЕСА_1. Зареєстроване
місце проживання відповідача із 2011
також було за вищевказаною адресою,
проте із часу реєстрації відповідач у
будинку не проживає, а відтак втратив
право на користування ним.

Позивач про дату, час та місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, до суду не з'явився, подав
письмову заяву про розгляд справи за
його відсутністю. Позовні вимоги
підтримує та просить позов
задовольнити.

Відповідач про дату, час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, до суду не з'явився.

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК
України суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України,
суд розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, особа яка бере участь у
справі, розпоряджається своїми правами
щодо предмета спору на власний розсуд,
зобов`язана надати усі наявні у неї
докази та довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких виникає спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного
кодексу України, правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. А відповідно до ч. 4 ст. 337 ЦК
України права на нерухоме майно, які
підлягають державній реєстрації,
виникають з дня такої реєстрації
відповідно до закону.

Судом встановлено, що позивач на
підставі договору купівлі-продажу
житлового будинку від 16.05.2005 р. набув
право власності житловий будинок
АДРЕСА_1. (а.с. 7,8), тому мав право
володіння, право користування та право
розпорядження зазначеним будинком.
Відповідач зареєстрований у вказаному
будинку із 29.08.2011 р. (а.с.16).

Виникнення права відповідача на
користування будинком та обсяг цих
прав залежить від наявних саме у
власника майна прав. Із матеріалів
справи не вбачається, що відповідач
укладав з позивачем як власником
будинку які-небудь договори щодо нього
чи узгоджував з ним можливість свого
проживання в якості тимчасового
мешканця. Проте, сама наявність
реєстрації у відповідача у належному
позивачу будинку є порушенням права
користування, а тому й порушенням права
власності позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном, тому суд приходить до
висновку, що право позивача на
користування будинком порушено й
потребує захисту шляхом визнання
відповідача особою, що втратила право
користування житловим приміщенням.

На підставі вищевикладеного та ст.ст.316,
317, 337, 391 ЦК України, керуючись ст.ст.
3,11,15, 57-61, 208-210, 212 - 215, 217, 218, 222-226, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано відповідачем у
десятиденний строк з моменту отримання
копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяті днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С. О. Бабій

Згідно з оригіналом.

Суддя С.О.
Бабій