Справа № 569/1890/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року

м.Рівне

Рівненський міський суд
Рівненської області у складі:

судді Діонісьєвої Н.М.,

при секретарі Пальчевській
О.Б.

з участю представника
позивача Матвієнко Т.Г.

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про
перегляд заочного рішення від 03 грудня
2013 року по цивільній справі за позовом
Об?єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Весна» до
ОСОБА_3 про зобов?язання розібрати
самовільне будівництво, допомогу при
проведенні перевірки , зобов?язання
укласти договір ,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Рівненського
міського суду Рівненської області від
03 грудня 2013 року, ухваленому у справі за
позовом Об?єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Весна» до
ОСОБА_3 про зобов?язання розібрати
самовільне будівництво, допомогу при
проведенні перевірки , зобов?язання
укласти договір позовні вимоги
задоволені частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 розібрати у
підвальному приміщенні будинку
АДРЕСА_1 стіни добудованої ним кімнати
і повернути таким чином самовільно
зайняту ним частину спільної сумісної
власності для облаштування
індивідуальних підвалів власниками
квартир, права яких було порушено.

Зобов'язано ОСОБА_3 укласти з
ОСББ «Весна» договір відносин власника
житлових приміщень та управителя.

В решті позовних вимог
відмовлено.

ОСОБА_3 звернулася до суду із
заявою про перегляд заочного рішення,
посилається на те, що отримавши
примірник позову з додатками до нього
він дізнався що судове засідання по
справі призначене на 03 грудня 2013 року.
Однак, по незалежним від нього
причинам, - його відрядження, - не зміг
бути присутнім на даному судовому
засіданні і, як наслідок, не зміг подати
вчасно свої письмові заперечення до
позову. 02 грудня 2013 року ОСОБА_3 подав до
суду письмову заяву , у якій просив суд
перенести судове засідання на інший
день.

Крім того, зазначає , що відповідно
до п. 2 ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» власники квартир
багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку. Відповідно до ч.2 ст. 382 ЦК
України власникам квартири у дво- або
багатоквартирному будинку належать на
праві спільної сумісної власності
приміщення загального користування.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку»
допоміжними приміщеннями
багатоквартирного будинку є
приміщення, призначенні для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку (сходові клітини,
вестибюлі, перехідні шлюзи,
позаквартирні коридори, колясочні,
кладові, сміттєкамери, горища, підвали,
шахти і машинні відділення ліфтів,
вентиляційні камери та інші технічні
приміщення). Відповідно до ст. 328 ЦК
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені Законом.
Право власності вважається набуте
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із Закону... Стаття 331 ЦК України
зазначає, що право власності на нову
річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею. Право власності на
нерухоме майно виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до Закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації. Відповідач ОСОБА_3
одночасно є співвласником допоміжних
приміщень будинку, - підвалу тощо.Як
вірно зазначає законодавець у ст. 319 ЦК
України, -власник майна володіє,
користується та розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Для
підтвердження права власності
власника квартири у багатоквартирному
будинку на допоміжні приміщення даного
будинку власнику не потрібно
здійснювати будь-яких додаткових дій,
зокрема створювати з іншими власниками
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступати до
нього та отримувати будь-які
погодження.

ОСОБА_3 був одним із ініціатором
створення даного ОСББ і, він, в свою
чергу, ніяким чином не ухиляється від
укладення договору. Однак, для
укладення двохстороннього договору
має бути і волевиявлення іншої сторони,
- в даному випадку ОСББ «Весна». До
звернення ОСББ «Весна» до суду
відповідачу не пропонувався проект
договору. Саме завдяки зверненню
позивача до суду ОСОБА_3 має змогу
ознайомитись з проектом договору. Зі
сторони ОСОБА_3 не існує жодних перепон
до укладення договору, - отже спору по
даному питанню не існує.

З цих підстав просить заочне
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 03 грудня 2013
року скасувати, а справу призначити до
розгляду в загальному порядку.

При розгляді заяви про перегляд
заочного рішення представник заявника
заяву підтримав та просить її
задоволити.

Представник позивача заперечував
проти її задоволення, вказав, що
Рівненським міським судом всебічно,
детально розглянуто цивільну справу,
повно досліджено подані докази на
підставі чого прийнято обгрунтоване та
законне рішення без порушення норм
матеріального і процесуального права.

Твердження та доводи, на які
заявник посилається у своїй заяві для
обгрунтування є безпідставними,
надуманими та не відповідають
дійсності.

Позовна заява подана до суду
04.09.2013 року, рішення винесено 03.12.2013
-протягом 3-х місяців відповідач мав
можливість поцікавитись рухом справи.
Відповідач був належним чином
повідомлений про день та час розгляду
справи у встановлений законом порядок,
однак у судові засідання не з'являвся.

Заслухавши пояснення
представників заявника та позивача,
вивчивши матеріали зазначеної вище
цивільної справи та докази, надані
відповідачем, суд вважає, що заява не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів
цивільної справи справи наявні
повідомлення про врученя судової
повістки ОСОБА_3 , згідно яких
відповідач був належим чином
повідомлений про розгляд справи.

До заяви про відкладення
відповідач не надав доказів, які б
давали суду змогу вважати причини його
неявки поважними.

Відповідно до ст.232 ЦПК України
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з?явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

З урахуванням наведеного вище, суд
вважає, що підстав для скасування
заочного рішення суду та призначення
справи до розгляду в загальному
порядку немає.

Керуючись ст.ст. 231 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного
рішення від 03 грудня 2013 року по
цивільній справі за позовом Об?єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Весна» до ОСОБА_3 про
зобов?язання розібрати самовільне
будівництво, допомогу при проведенні
перевірки , зобов?язання укласти
договір залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути
оскаржене в загальному

порядку, встановленому ЦПК України. У
цьому разі строк, протягом

якого розглядалася заява, не
включається до строку на апеляційне

оскарження рішення.

Суддя Рівненського

міського суду
Н.М.Діонісьєва