АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/271/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Городецький Д.І Доповідач -
Глущенко Н.Г.Категорія 19/27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

23 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Глущенко Н.Г.

суддів -
Кіктенко Л.М., Осіяна О.М.

при секретарі -
Біленькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного
акціонерного товариства

комерційного банку
«Приватбанк»

на рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 4 червня 2013 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року ПАТ КБ
«Приватбанк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
/ т. 1 а. с. 2-4 /.

В обґрунтування своїх позовних
вимог банк посилався на те, що 23.07.2008
року між ним та ОСОБА_2 було укладено
кредитно-заставний договір №
DNL0AЕ, згідно якого банком було
надано відповідачу кредит в сумі 13750,63
доларів США на термін до 22.07.2013 року, а
відповідач зобов'язався повернути
кредит, сплати відсотки за
користування кредитом та винагороду за
надання фінансового інструменту в
строк та в порядку встановлених
кредитним договором / т. 1 а. с. 6-15 /.

Однак, відповідач взяті на себе
зобов'язання не виконував, тобто не
виконував умови кредитного договору
стосовного своєчасного повернення
отриманого кредиту та своєчасної
сплати нарахованих за користування
кредитними коштами відсотків,
винагороди у встановленні договором
строки, у зв'язку з чим, станом на 25.04.2012
року, виникла заборгованість перед
банком у розмірі 10314,67 доларів США, де:
6334,54 долари США - заборгованість за
кредитом; 1788,30 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 509,41 доларів США
- заборгованість по комісії за
користування кредитом; 1161,44 долар США -
пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором; 31,30 долар США -
штраф (фіксована частина) і 489,68 доларів
США - штраф (процентна складова) / т. 1 а.
с. 4 /.

Відповідач проти позову
заперечував.

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04.06.2013 року ПАТ КБ
«Приватбанк» відмовлено в його
позовних вимогах до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором / т. 1 а. с. 41-43 /.

Позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» не
погодився з рішенням суду першої
інстанції від 04.06.2013 року і звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить це
рішення - скасувати та ухвалити нове
про задоволення позовних вимог банку в
повному обсязі, посилаючись на те, що
рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, оскільки ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права / т. 1 а. с. 45-46,71-73 /.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу
необхідно задовольнити, а рішення суду
- скасувати, ухваливши нове рішення по
справі, в силу п. п. 1,3.4 ч. 1 ст.309 ЦПК
України, з наступних підстав.

Відмовляючи банку в його позовних
вимогах суд першої інстанції виходив з
того, що кредитно-заставний договір,
який укладений між сторонами 23.07.2008
року, не посвідчений в нотаріальному
порядку, а отже він є нікчемним.

Однак, з такими висновками суду
погодитися неможливо, оскільки вони не
відповідають дійсним обставинам
справи, матеріалам справи, вимогам
матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 11 ЦПК України - суд розглядає
цивільні справи не інакше, як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

У травні 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитно-заставним договором №
DNL0AЕ від 23.07.2008 року, яка станом на
25.04.2012 року склала 10314,67 доларів США, де:
6334,54 долари США - заборгованість за
кредитом; 1788,30 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 509,41 доларів США
- заборгованість по комісії за
користування кредитом; 1161,44 доларів США
- пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором; 31,30 долар США -
штраф (фіксована частина) і 489,68 доларів
США - штраф (процентна складова) / т. 1 а.
с. 2-4 /.

Як вбачається з матеріалів справи
23.07.2008 року між сторонами було укладено
в письмовій формі кредитно-заставний
договір № DNL0AЕ, який підписано
обома сторонами / т. 1 а. с. 6-15, 116-132 /.

Цей договір укладено сторонами у
письмовій формі у відповідності з
вимогами ст. ст. 203,207,208 ЦК України.

Предметом застави по спірному
кредитно-заставному договору є
автомобіль «HONDA Civic", держномер НОМЕР_1,
що належить відповідачу ОСОБА_2

Відмовляючи банку в його позові суд
першої інстанції послався на те, що
згідно ст. 13 ЗУ «Про заставу» - у
випадках коли предметом застави є
транспортний засіб, який підлягає
державній реєстрації, то договір
застави повинен бути нотаріально
посвідчений.

Однак, згідно ст. 13 ЗУ «Про заставу» (в
її редакції, яка була чинною на момент
укладення спірного договору) - договір
застави повинен бути укладений в
письмовій формі, а нотаріального
посвідчення такий договір вимагав лише
у випадках, коли предметом застави є
нерухоме майно, космічні об'єкти.

Отже, на момент укладення
кредитно-заставного договору (по якому
передавався в заставу автомобіль)
законом, зокрема ст. 13 ЗУ «Про заставу»,
не було передбачено обов'язкове
нотаріальне його посвідчення. Крім
того, сторони цим договором не
передбачили його нотаріальне
посвідчення.

Ухвалюючи рішення по справі суд першої
інстанції не прийняв до уваги, що зміни
до ст. 13 ЗУ «Про заставу», відносно
нотаріального посвідчення договорів
застави транспортних засобів, були
внесені Законом України від 06.07.2010 року
№ 2435-УІ, тобто через два роки після
укладення сторонами спірного договору.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції від 04.06.2013 року не може
залишатись в силі і підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог банку,
з наступних підстав.

Як було вище зазначено, що встановлено
судом, проти чого не заперечували
обидві сторони, між ПАТ КБ «Приватбанк»
та ОСОБА_2 23.07.2008 року було укладено
кредитно-заставний договір №
DNL0AЕ, згідно якого банком було
надано відповідачу кредит в сумі 13750,63
доларів США на термін до 22.07.2013 року, а
відповідач зобов'язався повернути
кредит, сплати відсотки за
користування кредитом та винагороду за
надання фінансового інструменту в
строк та в порядку встановлених
кредитним договором. Зокрема,
процентна ставка за договором - 17,04 %
річних, а період сплати з 24 по 28 число
кожного місяця згідно графіку
погашення кредиту, що є додатком № 1 до
договору / т. 1 а. с. 6-15,116-132 /.

В забезпечення виконання умов
кредитного-заставного договору від
23.07.2008 року відповідачем було передано
банку в заставу автомобіль «HONDA Civic», 2003
року випуску / т.1 а. с. 116-132 /.

Попри взяті на себе зобов'язання
відповідач ОСОБА_2 не виконував умови
кредитного договору стосовного
своєчасного повернення отриманого
кредиту та своєчасної сплати
нарахованих за користування
кредитними коштами відсотків,
винагороди у встановленні договором
строки, у зв'язку з чим, станом на 25.04.2012
року, виникла заборгованість перед
банком у розмірі 10314,67 доларів США, де:
6334,54 долари США - заборгованість за
кредитом; 1788,30 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 509,41 доларів США
- заборгованість по комісії за
користування кредитом; 1161,44 доларів США
- пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором; 31,30 долар США -
штраф (фіксована частина) і 489,68 доларів
США - штраф (процентна складова) / т. 1 а.
с. 2-4,115 /.

Розрахунок заборгованості
відповідача перед банком - позивачем
проведено правильно у відповідності з
умовами вище зазначеного
кредитного-заставного договору від
23.07.2008 року, а сам факт наявності
заборгованості підтверджується
розрахунком цієї заборгованості
станом на 25.04.2012 року / т.1 а. с. 4,115 /,
виписками по рахунках ОСОБА_2 та
меморіальними ордерами / т.1 а. с. 142-248, т.
2 а. с. 1-81 /, довідкою банку / т. 2 а. с. 96 /.
Крім того, з цих документів вбачаються
суми та дати внесення грошових сум на
погашення кредиту, в тому числі і сума
10464,38 доларів США, яка надійшла до банку
13.08.2010 року та була зарахована в
погашення кредиту відповідачем.

Посилання відповідача на ту обставину,
що він немає боргів перед банком,
оскільки банком було реалізовано
належний йому автомобіль, який був в
заставі, - не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки доказів того, що
автомобіль, який знаходився в заставі
та забезпечував виконання
відповідачем кредитного-заставного
договору, був проданий саме банком
відповідач суду не надав, але факт
продажу автомобіля відповідачем
банком не заперечується, як і не
заперечується надходження до банку
13.08.2010 року 10464,38 доларів в погашення
заборгованості відповідача по
спірному кредитному договору, які були
направлені на погашення кредиту у
черговості передбаченій п. 4.7
кредитно-заставного договору від 23.072008
року, що підтверджується розрахунком
цієї заборгованості станом на 25.04.2012
року / а. с. 4,115 /, виписками по рахунках
ОСОБА_2 та меморіальними ордерами / т.1
а. с. 142-248, т. 2 а. с. 1-81 /і довідкою банку /
т. 2 а. с. 96 /.

Однак, грошових коштів, що надійшли до
банку 13.08.2010 року, не вистачило на
погашення боргу відповідача по
кредитному договору, а відповідач так і
не виконував в подальшому умови
кредитного договору стосовного
своєчасного повернення отриманого
кредиту та своєчасної сплати
нарахованих за користування
кредитними коштами відсотків, комісії
за користування кредитом у
встановленні договором строки, у
зв'язку з чим, станом на 25.04.2012 року,
виникла заборгованість перед банком у
розмірі 10180,13 доларів США / т. 1 а. с. 4,115,
142-248; т. 2 а. с. 1-81 /.

Оскільки, згідно умов кредитного
договору від 19.07.2007 року, що укладений
між сторонами, кредит був правомірно
виданий в іноземній валюті (доларах
США), то позивач (кредитодавець) вправі
проводити розрахунки по договору в
іноземній валюті, як і просити стягнути
з відповідача такі коштів в іноземній
валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533
ЦК України.

Таким чином, в силу ст. ст.
525,526,527,530,1050,1054 ЦК України та умов
кредитно-заставного договору №
DNL0A від 23.07.2008 року, з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
заборгованість кредитно-заставним
договором № DNL0A від 23.07.2008 року
(станом на 25.04.2012 року) у розмірі 10314,67
доларів США (десять тисяч триста
чотирнадцять доларів США 67 центів), де:
6334,54 долари США - заборгованість за
кредитом; 1788,30 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 509,41 доларів США
- заборгованість по комісії за
користування кредитом; 1161,44 долар США -
пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором; 31,30 долар США -
штраф (фіксована частина) і 489,68 доларів
США - штраф (процентна складова).

Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України
з відповідача на користь банку
підлягають стягненню понесені ним
судові витрати - судовий збір в сумі
823,91 грн. / т. 1 а. с. 1 /.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» - задовольнити.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 4 червня 2013 року - скасувати.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк»
заборгованість за кредитно-заставним
договором № DNL0A від 23.07.2008 року
(станом на 25.04.2012 року) у розмірі 10314,67
доларів США (десять тисяч триста
чотирнадцять доларів США 67 центів), де:
6334,54 долари США - заборгованість за
кредитом; 1788,30 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 509,41 доларів США
- заборгованість по комісії за
користування кредитом; 1161,44 долар США -
пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором; 31,30 долар США -
штраф (фіксована частина) і 489,68 доларів
США - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк»
судові витрати по справі в сумі 823,91 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

СУДДІ: