АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/3846/14 Справа: №
610/1107/14-ц Категорія: «сімейні
правовідносини» Головуючий 1
інстанції: Купін В.В. Доповідач:
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Швецової Л.А.,

Тичкової О.Ю.,

при секретарі - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Балаклійського
районного суду Харківської області від
17 квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні позивача:
ОСОБА_4 про зменшення розміру
аліментів,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з названим позовом, в
обґрунтування якого зазначав, що
рішенням Балаклійського районного
суду Харківської області від 05 серпня
2008 року з нього на користь відповідача
стягнуто аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх
видів його заробітку до досягнення
дитиною повноліття. На момент
винесення вказаного рішення позивач
мав стабільний заробіток, пізніше мав
лише неофіційний та нерегулярний
заробіток. Сплачував та сплачує
аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно,
також крім аліментів син отримує від
нього подарунки. Від сплати аліментів
позивач не ухилявся, до липня 2012 року
сплачував по 400 грн. в місяць, а з липня
2012 року по 500 грн. Однак через те, що
нарахування йдуть із середньомісячної
заробітної плати по району в сумі 861,25
грн. (період травень-грудень 2012 року) і
914,75 грн. ( з січня 2013 року по даний час),
тому зростає заборгованість зі сплати
аліментів. 05 листопада 2010 року позивач
уклав шлюб з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 року у
цьому шлюбі народилася дитина ОСОБА_7
Друга дружина знаходиться у відпустці
по догляду за дитиною і тепер на
утриманні позивача перебуває не тільки
син ОСОБА_6, але й донька ОСОБА_7 та
дружина ОСОБА_4 На даний час
матеріальний стан позивача є
нестабільним, офіційно він не працює,
ніяких інших виплат не отримує, крім
того у нього є мати ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2,
яка є пенсіонером, інвалідом ІІ групи,
що також потребує підтримки позивача.
У зв'язку з викладеним ОСОБА_3 просив
змінити та зменшити розмір аліментів,
визначений за рішенням Балаклійського
районного суду Харківської області від
05 серпня 2008 року, шляхом стягнення з
нього аліментів у твердій грошовій
сумі на користь ОСОБА_2 на утримання
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500
грн. щомісячно до повноліття сина.

Рішенням Балаклійського районного
суду Харківської області від 17 квітня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково. Зменшено розмір
аліментів, які стягувались з позивача
на користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_6 на підставі рішення
Балаклійського районного суду
Харківської області від 05 серпня 2008
року та у подальшому вирішено
стягувати з позивача на користь ОСОБА_2
на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
аліменти у твердій грошовій сумі 700
грн., але не менше 30 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
щомісячно до досягнення повноліття
дитини. В іншій частині позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання щодо
судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
просила скасувати рішення та ухвалити
нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що сімейний стан позивача, як
платника аліментів за рішенням
Балаклійського районного суду
Харківської області від 05 серпня 2008
року) змінився, а тому є всі підстави
для зменшення розміру аліментів
відповідно до ч.1 ст.192 СК України.

Такі висновки суду є законними та
обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН
про права дитини від
20 листопада 1989 року, яка
ратифікована Постановою Верховної
Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого
1991 року та набула чинності для України
27 вересня 1991 року, держава визнає право
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батьки або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК
України розмір аліментів визначається
у частці від заробітку (доходу) матері,
батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення

(ч.1 ст. 184 СК
України).

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.
183, 184 СК України.

Судовим розглядом встановлено, що
рішенням Балаклійського районного
суду Харківської області від 05 серпня
2008 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
стягнуто аліменти на неповнолітню
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ?
частини всіх видів його доходів
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму, встановленого для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
подачі позовної заяви (09.07.2008) і до
досягнення дитиною повноліття. Рішення
набрало законної сили і знаходиться на
виконанні у виконавчій службі.

У зв'язку із зміною матеріального та
сімейного стану позивача, порівняно зі
станом на день постановлення вказаного
рішення, ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом, в якому просив змінити та
зменшити розмір аліментів, визначений
за рішенням суду від 05 серпня 2008
року, шляхом стягнення з нього
аліментів у твердій грошовій сумі на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 грн.
щомісячно до повноліття сина.

Частина перша статті 192 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від
15 травня 2006 року №3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справи щодо батьківства, материнства
та стягнення аліментів» розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК
України, розмір аліментів, визначений
рішенням суду, не вважається незмінним.
Отже, значне погіршення матеріального
становища батька може бути підставою
для його вимоги про зменшення розміру
аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК
України за рішенням суду розмір
аліментів визначається у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Як зазначено у Постанові Верховного
Суду України від 05 лютого 2014 року,
Сімейний кодекс України передбачає
підстави для зміни розміру аліментів,
визначеного за рішенням суду, але не
пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3
ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України
тільки вказує на можливість зміни
раніше встановленого розміру
аліментів за наявності доведених в
судовому порядку підстав, а саме:
зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру
аліментів в твердій грошовій сумі (що
фактично є зміною розміру) ст. 184 СК
Українивідносить: нерегулярний,
мінливий дохід платника аліментів,
одержання частини доходу в натурі та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Право вимагати заміни розміру
аліментів шляхом зміни способу
присудження аліментів не може
заперечуватися, адже можливість вибору
способу присудження аліментів з огляду
на мінливість життєвих обставин,
зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не
може обмежуватися разовим її
здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної
заборони змінювати розмір аліментів
шляхом зміни способу їх присудження, за
положеннями
ст. 192 СК України зміна
розміру аліментів може мати під собою
зміну способу їх присудження (зміна
розміру аліментів, стягнутих за
рішенням суду у частці від заробітку
(доходу) матері, батька дитини на розмір
аліментів, визначений у певній твердій
грошовій сумі та навпаки).

Обов'язковість судових рішень
Верховного Суду України встановлена
ст.360-7 ЦПК України. Так, рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України (ч.1 ст.360-7 ЦПК України).

Суд першої інстанції, ухвалюючи
оскаржуване по справі рішення, повно та
всебічно дослідив надані сторонами
докази, врахував обставини,
присвячені обов'язку батьків
утримувати своїх дітей, врахував їх при
визначенні розміру аліментів, врахував
також доводи сторін по справі та вимоги
позовної заяви про зміну розміру
аліментів з ? частки всіх видів
заробітку на тверду грошову суму - 700
грн., застосувавши ст. 192 СК України.

Враховуючи викладене, рішення судом
першої інстанції постановлено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права і підстав для
його скасування судова колегія не
вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Балаклійського районного
суду Харківської області від 17 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді