АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/689/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 2 Горобець О.К.
Доповідач в апеляційній інстанції
Магда Л. Ф. РІШЕННЯ
22 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоМагда Л. Ф. суддівМіщенко С.
В. , Трюхан Г. М. при секретаріПосипайко
А.І., Анкудінові О.І., Волвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу голови Шполянської районної
державної адміністрації на рішення
Шполянського районного суду
Черкаської області від 14 січня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_8 до
Скотарівської сільської ради
Шполянського району, Шполянської
районної державної адміністрації,
третя особа: Відділ Держземагенства у
Шполянському районі, про продовження
строку позовної давності на звернення
до суду та визнання права на земельну
частку (пай) і виділення її із земель
колективної власності бувшого КСП ім.
К.Маркса, вивчивши матеріали справи,
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_8 10 вересня 2013 року звернувся до
суду з позовом до Скотарівської
сільської ради Шполянського району,
третя особа: Відділ Держземагенства у
Шполянському районі, про продовження
строку позовної давності на звернення
до суду та визнання права на земельну
частку (пай) і виділення її із земель
колективної власності бувшого КСП ім.
В позовній заяві вказував, що 1 вересня
1987 р. він був прийнятий в члени колгоспу
ім. Карла Маркса в якому працював до
травня 1997 року, про що свідчить запис в
2 листопада 1995 р. КСП «Карла Маркса»
отримало державний акт на право
колективної власності на землю, але при
формуванні списків, позивача помилково
не включили до списку на отримання
державного акту на право колективної
Розмір земельної частки (паю) по
господарству склав 2,34 га вартістю 59
957 грн. Розмір резервного фонду по
Скотарївській сільській раді складає
43,5 га, з них 39 га ріллі.
Позивач звертався з заявами до
правління КСП «Карла Маркса» в АДРЕСА_1
та в інші державні установи з проханням
виділити йому земельний пай.
Оскільки з часу видачі Державного акта
на право колективної власності на
землю КСП «Карла Маркса» пройшло
більше 3-х років, але за виділенням
земельного паю позивач звертався,
сподіваючись, що земля буде виділена
поза судовим порядком, тому позивач
вважає, що строк позовної давності
пропущений не по його вині.
Тому позивач просив суд продовжити
термін позовної давності на звернення
до суду, визнати за ним право власності
на земельну частку (пай) розміром 2,34 га,
вартістю 59 957 грн., та виділити її із
земель резервного фонду Скотарівської
сільської ради АДРЕСА_1.
Ухвалою Шполянського районного суду
Черкаської області від 7 жовтня 2013 р.
залучено в якості відповідача до
участі у розгляді справи Шполянську
районну державну адміністрацію.
7 жовтня 2013 р. позивач надав суду заяву
про уточнення позовних вимог вказавши,
що в судовому засіданні він дізнався,
що його було включено до списку осіб на
отримання державного акту про право
власності на землю, тому вважає, що
земля йому повинна бути виділена не з
земель резервного фонду Скотарівської
сільської ради, а з земель колективної
власності бувшого КСП «Карла Маркса»
Також, було з'ясовано, що земельна
ділянка з земель колективної власності
бувшого КСП «Карла Маркса» є вільною,
на яку не виписано державний акт про
право власності на земельну ділянку і
знаходиться в незатребуваних паях.
Тому позивач просив суд продовжити
термін позовної давності на звернення
до суду, визнати за ним право власності
на земельну частку (пай) розміром 2,34 га,
вартістю 59 957 грн., та виділити її із
земель резервного фонду Скотарівської
сільської ради АДРЕСА_1.
Рішенням Шполянського районного суду
Черкаської області від 14 січня 2014 року
позов задоволено. Продовжено ОСОБА_8
строк позовної давності на звернення
до суду та визнано за ним право на
земельну частку (пай) розміром - 2,34
умовних кадастрових гектари, вартістю
59 957 грн., та виділено цей пай із земель
колективної власності бувшого КСП ім.
К. Маркса АДРЕСА_1 - із земель запасу
Скотарівської сільради Шполянського
району Черкаської області.

Не погоджуючись з рішенням суду голова
Шполянської районної державної
адміністрації подала апеляційну
скаргу в якій просить його скасувати та
передати справи на новий розгляд до
суду першої інстанції для повного
вивчення доказів та всіх обставин
справи, посилаючись на те, що рішення
суду ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилається на те, що
суд безпідставно поновив позивачу
строк на звернення до суду з даним
позовом, в матеріалах справи відсутні
належні докази про те, що він працював у
колгоспі, до участі у справі не був
залучений орендар земельної ділянки,
за рахунок якої суд виділив позивачу
земельну ділянку, судом невірно були
застосовані вимоги ст. ст. 33, 57, 60, 174, 313,
214 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника Шполянської РДА, який
підтримав апеляційну скаргу,
заперечення проти доводів апеляційної
скарги представника ОСОБА_8, пояснення
представника відділу Держземагенства
у Шполянському районі, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а рішення суду повинно
бути скасовано з ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позову виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
вимоги цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Проте рішення суду зазначеним вимогам
закону в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_8, суд
виходив з того, що він на час видачі КСП
ім. К.Маркса акту на право на право
колективної власності на землю був
членом цього КСП і на нього була
розпайована земельна ділянка.

Однак, погодитися з такими висновками
суду колегія суддів не може з наступних
підстав.

За змістом ст. ст. 22, 23 ЗК України (в
редакції 1990 року) та Указу Президента
України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" (далі - Указ Президента)
особа набуває право на земельний пай за
наявності трьох умов:

- перебування в членах КСП на час
паювання,

- включення до списку осіб, доданого до
державного акта на право колективної
власності на землю,

- одержання КСП цього акта.

Таким чином, право власності на
земельну частку (пай) виникає не з часу
внесення членів КСП до списків, доданих
до державного акта на право
колективної власності на землю,
перевірки, уточнення і затвердження
цих списків, а з моменту передачі
власності на землю конкретному КСП,
членом якого вони є.

Між тим, в матеріалах справи відсутні
належні докази про те, що ОСОБА_8 на час
паювання земель, переданих у
колективну власність КСП ім. Карла
Маркса, зокрема на момент видачі цьому
КСП Державного акту на право
колективної власності на землю 5
листопада 1995 р., був членом цього
підприємства, а отже мав право на
отримання у власність земельної частки
(паю).

Так, позивач, як на доказ наявності у
нього членства в КСП, посилався на
записи в його трудовій книжці про
прийняття в члени колгоспу за рішенням
загальних зборів (протокол № 1 від 30
січня 1988 р.) та пояснення свідків.

Суд, вирішуючи спір, належним чином не
перевірив доводи позивача, та зазначив
у рішенні про те, що ОСОБА_8 був членом
КСП ім. Карла Маркса на той час.

Між тим, з протоколу загальних зборів
членів колгоспу КСП ім. Карла Маркса № 1
від 26 січня 1988 р., а не 30 січня 1988 р.,
дослідженого апеляційним судом в ході
розгляду справи, вбачається, що в цей
день загальними зборами дійсно
розглядалися 7 заяв громадян про вступ
до членів колгоспу, однак заява ОСОБА_8
не розглядалася.

Протокол № 1 загальних зборів від 30
січня 1988 р. взагалі відсутній, а
протокол № 2 загальних зборів членів
цього колгоспу датований вже 18 травня
1988 р.

Крім того, згідно із довідкою архівного
відділу Шполянської районної
державної адміністрації від 30 вересня
2013 р. в документах колгоспу ім. Карла
Маркса за 1987-1997 р. р. відомостей про
прийом в члени колгоспу чи виключення з
членів колгоспу ОСОБА_8 не виявлено.

Отже, висновки суду про те, що позивач
на час паювання земель, переданих у
колективну власність КСП ім. Карла
Маркса, зокрема на момент видачі цьому
КСП Державного акту на право
колективної власності на землю 5
листопада 1995 р., був членом цього
підприємства, не ґрунтуються на
наявних в матеріалах справи доказах.

З матеріалів справи також вбачається,
що дійсно ОСОБА_8 був включений до
списку громадян - членів КСП, що являвся
додатком до Державного акту на право
колективної власності на землю, який
був виданий КСП 2 листопада 1995 р.

Однак, як видно із Уточненого списку
осіб - членів КСГП ім. К.Маркса та
пенсіонерів, що мають право на земельну
частку (пай), затвердженого рішенням
загальних зборів членів КСП від 3
червня 1997 р. (протокол № 3) позивач не
був включений до цього списку.

В подальшому вказаний список
неодноразово доповнювався та
уточнювався, зокрема рішенням
загальних зборів від 22 січня 1999 р.,
рішеннями комісії по паюванню земель
колективної власності КСП ім. К.Маркса
від 5 лютого 1999 р., від 3, 11, 14 березня 2000
р., однак позивач до цього списку не
включався.

На зазначену обставину позивач в ході
розгляду справи не посилався, рішення
загальних зборів від 3 червня 1997 р. з
питання не включення його до списку
осіб, що мають право на земельну частку
(пай) в установленому законом порядку
не оскаржував.

За наведених обставин у суду не було
законних підстав для задоволення
позову ОСОБА_8 про визнання за ним права
на земельну частку (пай).

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу голови Шполянської
районної державної адміністрації
задовольнити, рішення Шполянського
районного суду Черкаської області від
14 січня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_8 до Скотарівської сільської ради
Шполянського району, Шполянської
районної державної адміністрації,
третя особа: Відділ Держземагенства у
Шполянському районі, про продовження
строку позовної давності на звернення
до суду та визнання права на земельну
частку (пай) і виділення її із земель
колективної власності бувшого КСП ім.
К.Маркса скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_8 до
Скотарівської сільської ради
Шполянського району, Шполянської
районної державної адміністрації,
третя особа: Відділ Держземагенства у
Шполянському районі, про продовження
строку позовної давності на звернення
до суду та визнання права на земельну
частку (пай) і виділення її із земель
колективної власності бувшого КСП ім.
К.Маркса відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :