Справа № 653/2937/13-ц
Провадження № 2/653/18/14
РІШЕННЯ

іменем України

"27" травня 2014 р.
м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської
області в складі:

головуючого судді
Постола В.С.,

при секретарі
Бондар О.В.,

за участю:

сторін,

адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Генічеську справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
домоволодіння спільним майном
подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, з урахуванням доповнень,
звернулася до суду з позовом, який
обґрунтовує тим, що під час шлюбу з
відповідачем ними було набуто майно -
автомобіль DAEWOO LUBLIN, 1997 року випуску,
державний номер НОМЕР_1.

Також зазначає, що ОСОБА_4 на підставі
договору дарування належить будинок з
надвірними будовами, розташований на
земельній ділянці загальною площею 600
кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. Згідно
договору дарування від 23 січня 1995 року
оцінка обдарованого майна складає 14179
(чотирнадцять тисяч сто сімдесят
дев'ять) карбованців. За час сумісного
проживання дане майно істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових та грошових затрат.
На даний час вартість даного
домоволодіння, згідно технічної
документації ДБТІ від 21.12.2009 року,
складає 149908 грн. До даного будинку було
проведено газопровід, проведено
капітальний ремонт, були вставлені
пластикові вікна, що значно збільшує
вартість домоволодіння. Під час
сумісного проживання були призведені
добудови: літ. Г - гараж загальною
площею 43,8 кв.м., літ. И; 3 - навіс, літ. Ж -
вбиральня, добудовані сіни - літ. а.

Просить суд визнати домоволодіння,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1
спільним майном подружжя.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала, підтвердила обставини,
викладені в позовній заяві. Пояснила,
що після того, як будинок був
подарований ОСОБА_4 ними під час шлюбу
він був значно поліпшений за рахунок їх
спільних коштів подружжя.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що
за час шлюбу ними було побудовано лише
два навіси. Все інше - поточні ремонтні
роботи. Не заперечує, що до будинку було
проведено газопровід, але гроші для
цього ним були позичені у доньки.
Зазначив, що позивачка особисто нічого
не будувала, не ремонтувала, а гроші
заробляв він.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 суду пояснили, що
сторони у спірному будинку проживали
спільно з моменту одруження. Приблизно
у 1985-1987 роках було добудовано кухню,
ванну кімнату, туалет. Пізніше до
будинку було проведено газопровід,
замінено огорожу, вікна, кришу.
Побудовано гараж.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, які є дітьми
сторін, суду пояснили, що після того, як
будинок був подарований їх батьку,
ніяких істотних прибудов чи інших змін
батьками зроблено не було. Крім того
свідок ОСОБА_7 суду підтвердила, що
дійсно вона у 2005 році давала у борг
батьку 20 000 грн. для проведення
газопроводу та для ремонту будинку -
поміняти вікна та двері.

Суд, вислухавши сторін, свідків,
вивчивши матеріали справи, прийшов до
наступного.

Сторони з 1979 року по 2013 рік перебували
у шлюбі. Ця обставина визнається
сторонами та не підлягає доказуванню.

23 січня 1995 року під час шлюбу сторін
ОСОБА_4 було подаровано будинок з
надвірними будовами, розташований на
земельній ділянці загальною площею 600
кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. Згідно
договору дарування оцінка
обдарованого майна складає 14179
(чотирнадцять тисяч сто сімдесят
дев'ять) карбованців (а.с. 10-13).

Статтею 57 Сімейного кодексу України
(далі - СК України) визначено, що
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є: майно, набуте ним до шлюбу;
майно, набуте ним за час шлюбу на
підставі договору дарування; земельна
ділянка, набута ним за час шлюбу
внаслідок приватизації земельної
ділянки, що перебувала у його
користуванні.

Таким чином, вищевказане нерухоме
майно є особистою приватною власністю
ОСОБА_4

Відповідно до висновку експерта (а.с.
84-95) вбачається можливим стверджувати,
що у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1
у період з 23.01.1995 р. по теперішній час
проводилися будівельні роботи -
перебудовано на іншому місці споруду
гаражу літ. «Г», душової літ. «Е»,
зведено споруди вбиральні літ. «Ж»,
навісів «З» та «И», змінено матеріал
огорожі з штахету на металеві секції,
введено в експлуатацію частину сіней
розміром 2,5х4,15 метри, проведено роботи
по реконструкції системи
газопостачання, замінено заповнення
віконних та дверних прорізів в
житловому будинку, виконано зовнішнє
оздоблення, проведено ремонт частини
даху житлового будинку, замінено
заповнення віконних та дверних
прорізів, а також дах у сараї. Ці роботи
відносяться до категорії невід'ємних
поліпшень та їх вартість у співмірних
інвентаризаційних цінах становить 48950
грн., що у загальній вартості всього
домоволодіння становить частку 45/100
частин.

Висновки експерта не суперечать
показам свідків, іншим матеріалам
справи.

Згідно ч. 1 ст. 62 СК України якщо майно
чоловіка за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат
або затрат другого з подружжя, воно у
разі спору може бути визнане за
рішенням суду об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Оскільки виходячи з загальної вартості
домоволодіння вартість поліпшень
становить частку 45/100 частин, то суд
вважає, що спірне майно істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових та грошових затрат
подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_3
нічого не будувала, не ремонтувала,
гроші заробляв він, а також ним у 2005
році було позичено 20000 грн. у доньки з
метою газифікації будинку, заміни
віконних та дверних блоків та інших
будівельних робіт по житловому будинку
з господарськими будівлями та
спорудами, на підтвердження чого
надано розписку (а.с. 101), а тому вона не
має ніяких прав на спірне майно, - судом
до уваги не приймається, оскільки це
суперечить положенням ч. 2, ч. 3 ст. 61 СК
України, відповідно до яких об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя є заробітна плата, пенсія,
стипендія, інші доходи, одержані одним
з подружжя. Та якщо одним із подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї, то
гроші, інше майно, які були одержані за
цим договором, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку, що позов є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

ОСОБА_3 при подачі позову до суду
сплачено судовий збір у розмірі 1444 грн.
що підтверджено квитанціями (а.с. 1-3), та
здійснено витрати, пов'язані з
проведенням експертизи у розмірі 3000
грн., що підтверджено квитанцією (а.с.
100). Тому з ОСОБА_4 слід стягнути
понесені ОСОБА_3 судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 16, 60, 61, 88, 209, 213, 218,
223 ЦПК України, ст.ст. 60-62 СК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
домоволодіння спільним майном
подружжя - задовольнити.

Визнати домоволодіння, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1 - спільним майном
подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 4445
(чотири тисячі чотириста сорок п'ять)
грн. 00 коп. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
через Генічеський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя: В. С. Постол