Ухвала іменем україни16 квітня 2014 року

м. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:
головуючого: Макарчука М.А.,
суддів:
Леванчука А.О., Мазур
Л.М.,Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, за касаційною
скаргою Мельникової Олени Юріївни в
інтересах та за довіреністю Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на рішення Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 05 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області
від 09 жовтня 2013 року, в с т а н о в и л а:
У квітні 2013 року Публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк»
(далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Вказало, що 14 вересня 2007 року ОСОБА_4
отримав від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» (далі - ТОВ
«Укрпромбанк») кредит у сумі 7 300
доларів США з кінцевим строком
погашення до 13 вересня 2017 року зі
сплатою 14,3 % річних. Виконання
позичальником зобов'язання за
кредитним договором було забезпечено
порукою, відповідно до договору від 14
вересня 2007 року № 864/Z фпор-07, який ТОВ
«Український промисловий банк» уклало
з ОСОБА_2 30 червня 2010 року ТОВ
«Укрпромбанк» передав (відступив) АТ
«Дельта Банк» право вимоги від
боржників виконання їх обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами. Позивач вважав, що ОСОБА_4
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконував,
ПАТ «Дельта Банк» просило стягнути
солідарно з нього та з поручителя
ОСОБА_2 загальну суму заборгованості
станом на 06 березня 2013 року 54 680 грн 35
коп., з яких 45 649 грн 54 коп. -
заборгованість за «тілом» кредиту, 9 030
грн 81 коп. заборгованість зі сплати
відсотків (з них 18 992 грн 89 коп. -
прострочена заборгованість за «тілом»
кредиту, 8 440 грн 61 коп. - за відсотками).
Рішенням Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 05 липня 2013
року, залишеним без змін апеляційним
судом Вінницької області від 09 жовтня
2013 року, відмовлено в задоволенні
позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. У касаційній скарзі ПАТ
«Дельта Банк» порушує питання про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду,
мотивуючи свої доводи порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права із ухваленням
нового рішення у справі про
задоволення позову.
Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, місцевий суд вважав, а
апеляційний суд погодився з таким
висновком, що банк неналежним чином
повідомив боржника про зміну
кредитора. Проте
повністю погодитися з таким висновком
не можна. Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст.
11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення. Відповідно до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Згідно зі ст. 516 цього ж
Кодексу заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо боржник не
був письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням. Відповідно до ст.
ст. 517, 518 ЦК України первісний кредитор
у зобов'язанні повинен передати новому
кредиторові документи, які засвідчують
права, що передаються, та інформацію,
яка є важливою для їх здійснення.
Боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.
Боржник має право висувати проти
вимоги нового кредитора у зобов'язанні
заперечення, які він мав проти
первісного кредитора на момент
одержання письмового повідомлення про
заміну кредитора. Якщо боржник не був
письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, він має право
висунути проти вимоги нового кредитора
заперечення, які він мав проти
первісного кредитора на момент
пред'явлення йому вимоги новим
кредитором або, якщо боржник виконав
свій обов'язок до пред'явлення йому
вимоги новим кредитором, - на момент
його виконання. Місцевим судом
встановлено і підтверджується
доказами у справі, що 14 вересня 2007 року
між ОСОБА_4 і ТОВ «Укрпромбанк» було
укладено кредитну угоду, за якою
позичальник отримав кредит у розмірі 7
300 доларів США з кінцевим строком
погашення до 13 вересня 2017 року зі
сплатою 14,3 % річних. Виконання
договору було забезпечено договором
поруки між банком та ОСОБА_2 Судом також
встановлено, що 30 червня 2010 року між ПАТ
«Дельта Банк», ТОВ «Укрпромбанк» та
Національним банком України укладено
договір про передачу активів та
кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь ПАТ «Дельта
Банк». Разом з тим, встановивши
наявність договору про передачу
активів та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь ПАТ «Дельта
Банку» замість з'ясування обставин про
виконання боржником своїх зобов'язань
по поверненню кредиту та оплаті інших
передбачених договором платежів,
місцевий суд вдався до аналізу права
відповідача як боржника не платити
періодичні платежі новому кредитору у
разі неналежного його повідомлення про
заміну сторони у зобов'язанні та не
врахував, що зазначене право не
звільняє позичальника від виконання
умов кредитної угоди на користь
попереднього кредитора. Із справи
вбачається, що банк, заявивши вимоги до
позичальника про стягнення кредитної
заборгованості, на підтвердження своїх
вимог подав до суду копію договору від
30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк»,
ТОВ «Укрпромбанк» та Національним
банком України про передачу активів та
кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь ПАТ «Дельта
Банку» (а.с. 24-28, 92-103), копію заяви
позичальника від 25 травня 2011 року до
позивача (а.с. 52). Відхиляючи вказані
докази як недопустимі, місцевий суд
порушення вимог ст. 59 ЦПК України не
вказав, яким законом встановлено інший
спосіб доказування правочину, ніж
подана позивачем копія договору. При
цьому відхиливши докази позивача, суд у
порушення вимог ч. 1 ст.10 ЦПК
України про здійснення цивільного
судочинства на засадах змагальності
сторін, не встановив і не зазначив у
своєму рішенні докази, якими
відповідачі заперечували заявлені до
ним вимоги, а саме: докази про виконання
боржником умов кредитного договору;
докази, які спростовують договір від 30
червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк»,
ТОВ «Укрпромбанк» та Національним
банком України про передачу активів та
кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь ПАТ «Дельта
Банку». Внаслідок порушення норм
процесуального права при дослідженні
доказів у справі та неповного
з'ясування всіх обставин у справі
місцевий суд прийшов до передчасного
висновку про недоведеність позовних
вимог. Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення місцевого
суду, апеляційний суд не звернув уваги
не порушення судом першої інстанції
норм процесуального права при розгляді
справи та на неповне з'ясування
обставин у справі і сам припустився цих
порушень. Зазначені обставини свідчать
про те, що суди не визначилися із
предметом судового спору та предметом
доказування, підставами звернення до
суду. З цих підстав ухвалені у справі
судові рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції. Керуючись ст.
ст. 336, 338, 345 ЦПК України колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу
Мельникової Олени Юріївни в інтересах
та за довіреністю Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити частково. Рішення
Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області від 05 липня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 09
жовтня 2013 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції. Ухвала оскарженню не
підлягає. Головуючий:
Макарчук М.А.
Судді:
Леванчук А.О.

Мазур
Л.М.
Маляренко А.В.

Нагорняк В.А.