АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/5812/2014
Головуючий у 1 - й інстанції: Кравець Д.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

17 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду місті Києва
в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Калініній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
боржника ОСОБА_1ОСОБА_2 на ухвалу
Шевченківського районного суду міста
Києва від 03 лютого 2014 року про відмову у
задоволенні заяви про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню в цивільній справі за
позовом Відкритого акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором кредиту, -

в с т а н о в и л
а:

Ухвалою Шевченківського районного
суду міста Києва від 03 лютого 2014 року
ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні
заяви про визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню в
цивільній справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду,
представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу Шевченківського районного суду
міста Києва від 03 лютого 2014 року
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою заяву ОСОБА_1 про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню задовольнити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
ухвала суду постановлена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Вказує на те, що виконавчий лист
№2-2967/11 від 25.09.2013 року не підлягає
виконанню, з тих підстав, що пропущений
річний строк його пред'явлення до
виконання. В свою чергу стягувач, в
порядку ст.371 ЦПК України, до суду з
заявою про поновлення строку на
пред'явлення виконавчого листа до
виконання не звертався. Проте, судом 1-ї
інстанції не взято до уваги даних
обставин та безпідставно постановлено
оскаржувану ухвалу.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримала доводи
апеляційної скарги та просила її
задовольнити.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
Хмиров Едуард Олександрович проти
доводів апеляційної скарги
заперечував, посилаючись на те, що вони
є безпідставними, а ухвала суду
повністю відповідає вимогам закону.

Представник Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управляння юстиції у місті
Києві в судове засідання не з'явився,
про день та час слухання справи судом
повідомлений у встановленому законом
порядку, причину неявки суду не
повідомив, а тому, колегія судів вважає
можливим слухати справу за його
відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Шевченківського районного суду міста
Києва від 18 січня 2011 року позовні
вимоги Відкритого акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором кредиту
було задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3
на користь Відкритого акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра»
заборгованість в сумі 1 521 388,64 грн.,
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 1700 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 грн., всього
на загальну суму 1 523 208,64 грн.

Сторонами визнається той факт, що дане
рішення суду в апеляційному порядку не
оскаржувалося і набрало законної сили
29.01.2011 року.

25 вересня 2013 року Шевченківським
районним судом міста Києва було видано
виконавчий лист №2-2967/11 про солідарне
стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на
користь Відкритого акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра»
заборгованості в сумі 1 521 388,64 грн.,
судових витрат по сплаті судового
збору в сумі 1700 грн., витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 грн., всього
на загальну суму 1 523 208,64 грн.

На підставі даного виконавчого листа,
21.11.2013 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в місті Києві було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження. (ВП40849125).

Вважаючи, що стягувачем пропущено
річний строк пред'явлення виконавчого
листа до виконання, ОСОБА_1 звернулася
до Шевченківського районного суду
міста Києва з заявою про визнання
виконавчого листа №2-2967/11 від 25.09.2013
року таким, що не підлягає виконанню.

Постановляючи ухвалу про відмову
ОСОБА_1 в задоволенні заяви про
визнання виконавчого листа №2-2967/11 від
25.09.2013 року таким, що не підлягає
виконанню, суд 1-ї інстанції виходив з
того, що заява ОСОБА_1 є необґрунтованою
та такою, що не узгоджується з вимогами
ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду 1-ї інстанції зроблений
на підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
та в повній мірі відповідає вимогам
закону.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України суд,
який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 статті 369 ЦПК України
встановлено, що суд ухвалою вносить
виправлення до виконавчого листа, а у
разі якщо його було видано помилково
або якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

З системного аналізу даної норми права
вбачається, що суд постановляє ухвалу
про визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню лише у таких
випадках: 1) якщо його було видано
помилково, помилка може стосуватися
особи, якій видано виконавчий лист
(особа не має права на його одержання,
або у особи були відсутні належні
повноваження тощо), особи боржника або
законної сили судового рішення тощо; 2)
якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням або добровільним
виконанням боржником чи іншою особою. В
даному випадку суду слід надати докази
добровільного виконання; 3) з інших
причин, зокрема, у разі втрати
виконавчого документа, який повинен
бути повернутий до суду.

ОСОБА_1 ні суду 1-ї інстанції, ні суду
апеляційної інстанції не надано
належних та допустимих доказів щодо
існування обставин, встановлених ст.369
ЦПК України, за наявності яких суд може
визнати виконавчий лист №2-2967/11 від
25.09.2013 року таким, що не підлягає
виконанню повністю або частково.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції прийшов до
обґрунтованого та законного висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення заяви ОСОБА_1 та визнання
виконавчого листа №2-2967/11 від 25.09.2013
року таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги про те, що
виконавчий лист №2-2967/11 від 25.09.2013 року
не підлягає виконанню, з тих підстав, що
стягувачем пропущений річний строк
його пред'явлення до виконання, колегія
суддів вважає безпідставними, з огляду
на таке.

Судом встановлено, сторонами не
заперечується, що заочне рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 18 січня 2011 року набрало
законної сили 29.01.2011 року.

На момент набуття законної сили
рішенням по даній справі діяла
редакція Закону України «Про виконавче
провадження», згідно якої строк
пред'явлення виконавчих документів до
виконання був визначений у 3 роки, якщо
інше не передбачено законом (п.1 ст.21
Закону України «Про виконавче
провадження»).

Статтею 22 Закону України «Про
виконавче провадження», яка набрала
чинності 09.03.2011 року встановлено, що
виконавчий документ може бути
пред'явлений до виконання протягом
року, якщо інше не передбачено законом,
який відраховується з наступного дня
після набрання рішенням законної сили
чи закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню,
з наступного дня після його
постановлення.

Відповідно до п.4 «Перехідних та
прикінцевих положень» Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про виконавче провадження» та деяких
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)», який набрав
чинності 09.03.2011 року, виконавчі
документи, видані до набрання чинності
цим Законом, пред'являються до
виконання у строки встановлені на
момент їх видачі.

Таким чином, відповідно до зазначеної
норми виконавчі документи, видані
судами до 09.03.2011 року, підлягають до
виконання упродовж 3-х років.

Однак, даним Законом не врегульовано
питання про строк пред'явлення до
виконання виконавчих документів,
перебіг якого розпочався до 09.03.2011 року,
які станом на цю дату видані не були.

Вирішуючи це питання, за аналогією
закону слід застосовувати положення
пункту 4 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про виконавче
провадження» та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)». Отже, строк
пред'явлення до виконання виконавчого
документа, перебіг якого розпочався до
09 березня 2011 року, а виданого після цієї
дати, також становить три роки.

З наведеного вбачається, що заочне
рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 18 січня 2011 року
набрало законної сили 29.01.2011 року, а
тому строк для пред'явлення
виконавчого документа до виконання має
закінчитись 29.01.2014 року. Виконавчий
лист по даній справі отриманий банком
25.09.2013 року та пред'явлений до виконання
21.11.2013 року, тобто без пропуску строку
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду також не
спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
постановлена з дотриманням норм
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК
України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського
районного суду міста Києва від 03 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді :