АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7357/2014
Головуючий у 1 - й інстанції: ШевчукА.В.
Доповідач - Ратнікова В.М.
І М Е Н Е М У К Р
29 травня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в
головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Борисової О.В.
при секретарі - Пилипчук В.Є.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського
районного суду міста Києва від 27
березня 2014 року про відмову в
задоволенні заяви про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню в цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_3 про стягнення
Ухвалою Оболонського районного суду
міста Києва від 27 березня 2014 року
ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні заяви
про визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню в цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення
Не погоджуючись з такою ухвалою суду,
відповідач ОСОБА_3 звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу Оболонського районного суду
міста Києва від 27 березня 2014 року
скасувати та постановити нову ухвалу
про задоволення заяви ОСОБА_3 про
визнання виконавчого листа таким, що не
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
ухвала суду постановлена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зазначає, що відповідно до
приписів ЦПК України за кожним судовим
рішенням, яке набрало законної сили,
видається один виконавчий лист. Заочне
рішення Оболонського районного суду
міста Києва від 25 липня 2013 року
законної сили не набрало, а тому є всі
правові підстави для визнання
виконавчого листа №2/756/2720/13 від 18
грудня 2013 року, виданого Оболонським
районним судом міста Києва на
виконання даного заочного рішення,
таким, що не підлягає виконанню. Проте,
судом 1-ї інстанції не взято до уваги
даних обставин та безпідставно
постановлено оскаржувану ухвалу.

В судовому засіданні представник
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» Хмиров
Едуард Олександрович проти доводів
апеляційної скарги заперечував,
посилаючись на те, що вони є
безпідставними, а ухвала суду повністю
відповідає вимогам закону.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився,
про день та час слухання справи судом
повідомлялась у встановленому законом
порядку, причину неявки суду не
повідомила, а тому, колегія суддів
вважає можливим слухати справу за її
відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Оболонського районного суду міста
Києва від 25 липня 2013 року позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра»
заборгованість в сумі 27 430,01 доларів
США, що за курсом НБУ еквівалентно 219
248,09 грн., судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 2 192,48 грн.

В апеляційному порядку рішення суду не
оскаржувалось.

18 грудня 2013 року Оболонським районним
судом міста Києва було видано
виконавчий лист №2/756/2720/13 про стягнення
з ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» заборгованості в сумі 27
430,01 доларів США, що за курсом НБУ
еквівалентно 219 248,09 грн., судових витрат
по сплаті судового збору в сумі 2 192,48
грн., зазначено, що рішення набрало
чинності 29 жовтня 2013 року

На підставі даного виконавчого листа,
13.01.2014 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції в місті Києві було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження (ВП 41414106).

Судом також встановлено, що 14.03.2014 року
ОСОБА_3 звернулась до Оболонського
районного суду міста Києва з заявою про
перегляд заочного рішення
Оболонського районного суду міста
Києва від 25 липня 2013 року (вхідний 12660).

Цього ж дня, ОСОБА_3 звернулася до
Оболонського районного суду міста
Києва з заявою про визнання
виконавчого листа №2/756/2720/13 від 18
грудня 2013 року таким, що не підлягає
виконанню (вхідний 12661).

Постановляючи ухвалу про відмову
ОСОБА_3 в задоволенні заяви про
визнання виконавчого листа №2/756/2720/13
від 18 грудня 2013 року таким, що не
підлягає виконанню, суд 1-ї інстанції
виходив з того, що саме по собі подання
відповідачем заяви про перегляд
заочного рішення Оболонського
районного суду міста Києва від 25 липня
2013 року не є свідченням помилковості
видачі виконавчого листа.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим з огляду на
таке.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України суд,
який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 статті 369 ЦПК України
встановлено, що суд ухвалою вносить
виправлення до виконавчого листа, а у
разі якщо його було видано помилково
або якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

З системного аналізу даної норми права
вбачається, що суд постановляє ухвалу
про визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню лише у таких
випадках: 1) якщо його було видано
помилково, помилка може стосуватися
особи, якій видано виконавчий лист
(особа не має права на його одержання,
або у особи були відсутні належні
повноваження тощо), особи боржника або
законної сили судового рішення тощо; 2)
якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням або добровільним
виконанням боржником чи іншою особою. В
даному випадку суду слід надати докази
добровільного виконання; 3) з інших
причин, зокрема, у разі втрати
виконавчого документа, який повинен
бути повернутий до суду.

ОСОБА_3 ні суду 1-ї інстанції, ні суду
апеляційної інстанції не надано
належних та допустимих доказів
існування обставин, встановлених ст.369
ЦПК України, за наявності яких суд може
визнати виконавчий лист №2/756/2720/13 від 18
грудня 2013 року таким, що не підлягає
виконанню повністю або частково.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції прийшов до
обґрунтованого та законного висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення заяви ОСОБА_3 та визнання
виконавчого листа №2/756/2720/13 від 18
грудня 2013 року таким, що не підлягає
виконанню.

Доводи апеляційної скарги про те, що
заочне рішення Оболонського районного
суду міста Києва від 25 липня 2013 року
законної сили не набрало, а тому наявні
всі правові підстави для визнання
виконавчого листа №2/756/2720/13 від 18
грудня 2013 року таким, що не підлягає
виконанню, колегія суддів вважає
безпідставними, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що
заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного
рішення Оболонського районного суду
міста Києва від 25 липня 2013 року було
задоволено ухвалою Оболонського
районного суду міста Києва від 25 квітня
2014 року заочне рішення Оболонського
районного суду міста Києва від 25 липня
2013 року скасовано та призначено справу
до розгляду на 17 липня 2014 року, а
оскаржувана ухвала була постановлена
Оболонським районним судом м.Києва 27
березня 2014 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню, в
разі скасування рішення суду або
іншого органу (посадової особи), на
підставі якого виданий виконавчий
документ, або визнання судом
виконавчого документа таким, що не
підлягає виконанню.

З урахуванням встановлених обставин
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що ухвала Оболонського
районного суду міста Києва від 25 квітня
2014 року є підставою для звернення
ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої
служби Оболонського районного
управління юстиції в місті Києві з
заявою про закінчення виконавчого
провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» та винесення державним
виконавцем постанови про закінчення
виконавчого провадження.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду також не
спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
постановлена з дотриманням норм
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК
України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду
міста Києва від 27 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: