Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Медведєв А. М.
Справа № 415/7515/13-ц
Провадження № 22ц/782/1508/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року Судова
колегія судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Луганської
області в складі:

головуючого - Медведєва А. М.,

суддів: Дмитрієвої Л. Д.,
Лозко Ю. П.,

при
секретарі - Івасенко І. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Лисичанського
міського суду Луганської області від 19
березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа -
Лисичанська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності
на спадкове майно та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про
визнання права власності на частку у
спільному майні подружжя, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа - Лисичанська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на спадкове майно, в
якому просив суд визнати за ним у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року, право власності на земельну
ділянку загальною площею 0,1294 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, ведення особистого
підсобного господарства, на яку
зареєстровано Державний акт на право
приватної власності на землю серії
ІV-ЛГ № 074049 від 10 січня 2001 року,
реєстраційний № 3490; визнати за ним у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року, право власності на 46/100 часток
нежитлового приміщення загальною
площею 81,20 м2, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1; визнати за ним у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року, право власності на автомобіль
марки ВАЗ 21214, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, та автомобіль марки
ГАЗ-САЗ 3504, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2.

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про визнання права власності на
частку у спільному майні подружжя, в
якому просила суд визнати за нею після
смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року, право власності на 1/2 частку
земельної ділянки загальною площею 0,1294
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2,
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, ведення особистого
підсобного господарства; визнати за
нею після смерті ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/2
частку автомобіля марки ВАЗ 21214,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1;
стягнути з відповідачів на її користь
судові витрати в розмірі 2 243 грн. 60 коп.

Оскаржуваним рішенням Лисичанського
міського суду Луганської області від 19
березня 2014 року первісний позов ОСОБА_2
та зустрічний позов ОСОБА_3 були
задоволені частково. Суд визнав за
ОСОБА_2 право на спадщину у вигляді 1/6
частки автомобілю марки ВАЗ 21214,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
та 1/3 частки земельної ділянки
загальною площею 0,1294 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, ведення особистого
підсобного господарства, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, і
автомобіля марки ГАЗ-САЗ 3504, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
відкрилася після смерті ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Визнав за
ОСОБА_3 право власності у спільному
майні подружжя на 1/2 частки автомобіля
марки ВАЗ 21214, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1. У
задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено.
Вирішив питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з рішенням
суду частково не згоден, просить його
скасувати в частині відмови у
задоволенні його позовних вимог і
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги,
визнавши за ним у порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право
власності на автомобіль марки ГАЗ-САЗ
3504, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, та право власності на 46/100
часток нежитлового приміщення
загальною площею 81,20 м2, яке знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те,
що оскаржуване рішення було ухвалено
судом першої інстанції з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, судова колегія
вважає апеляційну скаргу ОСОБА_2 такою,
що не підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер у м.
Лисичанську Луганської області (а. с. 12).
Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 є
сином померлого (а. с. 40), а відповідач за
первісним позовом ОСОБА_3 - дружиною (а.
с. 39).

Після його смерті відкрилася спадщина,
зокрема, у вигляді 1/2 частки автомобілю
марки ВАЗ 21214, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, автомобілю ГАЗ-САЗ 3504,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
та земельної ділянки загальною площею
0,1294 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
ведення особистого підсобного
господарства, на яку зареєстровано
Державний акт на право приватної
власності на землю серії ІV-ЛГ № 074049 від
10 січня 2001 року, реєстраційний №
3490.

Задовольняючи частково зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_3
була дружиною ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а тому на підставі ст.
ст. 60, 69-71 СК України є власником 1/2
частки автомобіля марки ВАЗ 21214,
державний реєстраційний номер НОМЕР_3,
який є спільним майном подружжя. При
цьому, відмовляючи ОСОБА_3 у
задоволенні позовних вимог про
визнання за нею права власності на 1/2
частку земельної ділянки, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, суд
виходив з того, що відповідно до
рішення Виконавчого комітету
Лисичанської міської ради № 802 від
29 листопада 2001 року
вищевказана земельна ділянка була
передана померлому ОСОБА_5 у власність
безоплатно шляхом приватизації, а тому
у зв'язку з тим, що приватизація
здійснюється за рахунок
приватизаційних паперів, що належать
конкретній фізичній особі, майно, яке
отримане такою особою у шлюбі, не є
спільною сумісною власністю подружжя,
а належить цій особі на праві приватної
власності.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
того, що згідно з довідкою ЛКП
«Паспортна служба» № 167 від 05
жовтня 2013 року відповідачі за
первісним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4
були зареєстровані та проживали разом
із померлим ОСОБА_5 (а. с. 44), а тому на
підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України
вважаються такими, що прийняли
спадщину, яка відкрилася після смерті
ОСОБА_5. При цьому суд враховував, що
сторони по справі є спадкоємцями за
законом першої черги, частки яких у
спадщині є рівними, а тому дійшов
висновку про визнання за ОСОБА_2 право
на спадщину, а не право власності на
неї, у вигляді 1/6 частки автомобіля
марки ВАЗ 21214, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, 1/3 частки земельної
ділянки, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, та 1/3 частки автомобіля марки
ГАЗ-САЗ 3504, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2.

Такі висновки суду відповідають
матеріалам справи і вимогам закону.

Разом із цим, судова колегія
погоджується з висновком суду в
частині відмови ОСОБА_2 у задоволенні
позовних вимог про визнання за ним
права власності на 46/100 часток
нежитлового приміщення, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
оскільки право власності на ці 46/100
часток вищевказаного нежитлового
приміщення належать відповідачу за
первісним позовом ОСОБА_4 на підставі
договору дарування від 27 грудня 2012 року
(а. с. 32).

Враховуючи те, що висновки суду
відповідають матеріалам справи,
вимогам закону і не спростовуються
доводами апеляційної скарги, судова
колегія не вбачає підстав для зміни чи
скасування оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова
колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 19 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги протягом 20-ти днів з
дня її проголошення безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: