АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/7139/14
Головуючий 1 інст.Островська Н.І.
Справа № 637/812/13-ц
Доповідач - Хорошевський О.М.
Категорія: право власності
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

13 травня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого, судді -
Хорошевського О.М.,

суддів:
Зазулинської Т.П., Кругова С.С.

при секретарі -
Пуль С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного
суду Харківської області від 30 вересня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання спільної сумісної
власності на нежитлову будівлю та
виділення майна в натурі, -

встановила:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом у якому просила визнати
спільною сумісною власністю її та
ОСОБА_3 нежитлову будівлю за адресою:
АДРЕСА_1.

Виділити в натурі у власність кожного з
сторін по ? частині зазначеної будівлі.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що з 1996 року до 2010 року вона
перебувала у шлюбі з ОСОБА_3

Судом було поділено майно набуте
сторонами під час шлюбу.

Однак самовільно добудована споруда до
магазину за адресою: АДРЕСА_1, яка
побудована у період 2003-2007 року на
момент поділу судом майна подружжя не
була введена у експлуатацію, на неї не
було набуте право власності.

Посилаючись на ст.ст. 60,61,70 СК України
просила позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного
суду Харківської області від 30 вересня
2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, як ухвалене з неправильним
застосуванням норм матеріального та з
порушенням норм процесуального права і
ухвалити нове рішення задовольнивши
позовні вимоги.

Скарга містить посилання на те, що суду
першої інстанції були надані докази
того, що спірна нежитлова будівля
будувалась у період 2003-2007 роки, тобто
під час шлюбу між сторонами.

Заперечуючи проти позову відповідач
пояснив, що будівлю збудовано у 2010 -2013
роках, проте доказів на підтвердження
заперечень не надав.

Суд не застосував норми Сімейного
Кодексу України, які регулюють спірні
правовідносини.

Суд безпідставно відмовив у
задоволенні клопотання позивача про
призначення будівельної експертизи, на
вирішення якої пропонувалось між іншим
питання про визначення періоду
будівництва спірної нежитлової
будівлі.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з ухваленням
нового рішення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 1996
року сторони перебували у шлюбі, який
розірвано 07 липня 2010 року (а.с. 5).

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 16 листопада 2011
року поділено майно набуте сторонами
під час шлюбу (а.с. 11-14).

У декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, зареєстрованого 08.07.2013
року зазначено, що будівництво спірної
будівлі відбувалось з вересня 2003 року
до грудня 2007 року (а.с. 8-10).

Відмовляючи у задоволенні клопотання
ОСОБА_2 про призначення
будівельно-технічної експертизи суд
першої інстанції виходив з того, що в
матеріалах справи є достатньо доказів
для вирішення справи по суті.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що згідно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 18.07.2013
року ОСОБА_3 є власником нежитлової
будівлі по АДРЕСА_1. Свідоцтво є
похідним документом відносно
прийнятого виконкомом рішення.

Рішення та свідоцтво позивача у
встановленому порядку не оскаржував і
не позбавлений такої можливості.

Однак з таким висновком погодитись не
можна, оскільки суд дійшов його з
порушенням норм процесуального права
та не застосував до спірних
правовідносин норми матеріального
права, які підлягали застосуванню.

Судом апеляційної інстанції було
призначено судову будівельно-технічну
експертизу, виходячи з правил ч. 2 ст. 330
ЦПК України.

За висновком експертизи № 12015/2416 від
28.02.2014 року дата початку будівництва
спірної будівлі, згідно наданих на
дослідження матеріалів - вересень 2003
року, дата закінчення будівництва -
грудень 2007 року (2008). Ринкова вартість
цієї будівлі - 76613 грн. Розподілити
нежитлову будівлю не уявляється
можливим (а.с. 119-135).

Судова колегія переглядаючи рішення
суду першої інстанції бере до уваги
зазначений експертний висновок,
оскільки він сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи.

За правилами ч. 1 ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям під час шлюбу,
належить дружині і чоловіку на праві
спільної сумісної власності.

За висновками експертного дослідження,
будівництво спірної нежитлової
будівлі відбулось з 2003 року до 2007 (2008)
року тобто під час шлюбу між сторонами,
а тому є їх сумісною власністю.

Розмір часток сторін у цьому майні
підлягає визначенню за правилами ч. 1
ст. 70 СК України.

Оскільки, згідно висновків експертного
висновку № 12015/2416 розподілити спірну
будівлю не уявляється можливим у цій
частині позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Враховуючи, що оскаржуване рішення
ухвалене судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, судова колегія з підстав
передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
вважає, що воно підлягає скасуванню, а
позовні вимоги частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат підлягає
вирішенню на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК
України.

Оскільки судом першої інстанції
неправильно застосовано норми
матеріального права, з огляду на
приписи п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч.
1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України судова
колегія,-

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Шевченківського районного
суду Харківської області від 30 вересня
2013 року скасувати.

Поділити спільне майно подружжя
визнавши за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за кожним
право власності на ? частину нежитлової
будівлі розташованої за адресою:
АДРЕСА_1.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 498,40 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, та може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: