Єдиний унікальний номер 205/7826/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
звернення стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПриватБанк»,
звернулось до Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення.

В обґрунтування позовних вимог
зазначивши, що 07 травня 2008 року між
позивачем та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір №159 згідно якого
ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 120 000,00
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 07.05.2013 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором позивач і
відповідач ОСОБА_2 07 травня 2008 року
уклали договір застави рухомого майна,
відповідно до умов якого останній
надав в заставу автомобіль ДАФ модель
95XF380, рік випуску: 1998, тип ТЗ: сідловий
тягач-Е, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2

Позивач свої зобов'язання виконав,
кредит надав, але відповідач ОСОБА_1
належним чином свої зобов'язання не
виконала, допустивши прострочення
повернення кредиту, внаслідок чого за
нею станом на 16 серпня 2011 року
утворилась заборгованість перед
позивачем в розмірі 176 395,34 грн., яка
складається з: заборгованості за
кредитом в розмірі 103 954,48 грн.,
заборгованості по сплаті нарахованих
відсотків за користування кредитом в
розмірі 55 241,16 грн., пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань в розмірі 14 014,12
грн., заборгованості за огляд
транспорту в розмірі 3 185,58 грн.

Оскільки, ОСОБА_1 добровільно
здійснювати погашення заборгованості
не бажає, позивач змушений був
звернутися до суду і просить в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором №159 від 07 травня 2008 року у
сумі 176 395,34 грн.: звернути стягнення на
предмет застави: автомобіль ДАФ модель
95XF380, рік випуску: 1998, тип ТЗ: сідловий
тягач-Е, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2
шляхом продажу вказаного автомобіля
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк» з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, зі
зняттям вказаного автомобіля з обліку
в органах ДАІ України, а також наданням
ПАТ КБ «ПриватБанк» повноважень,
необхідних для здійснення продажу.
Стягнути з відповідача на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» судові витрати по
справі.

В судове засідання представник
позивача за довіреністю -
Гайворонський О.Г., не з'явився, про день
місце та час проведення судового
засідання сповіщений належним чином.
Письмово просив справу розглядати за
його відсутності. Позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

В судове засідання відповідачі не
з'явилися. Про день місце та час
розгляду справи сповіщені належним
чином, про що мається повідомлення. Про
причини своєї неявки суд не
повідомляли.

В судове засідання представник
відповідача ОСОБА_2-ОСОБА_4 не з'явився.
Про день місце та час розгляду справи
сповіщений належним чином, про що
мається розписка.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача,відповідача, представника
відповідача вивчивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено,
що 07 травня 2008 року між ЗАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір №159 згідно якого
ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 120 000,00
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 07.05.2013 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором позивач і
відповідач ОСОБА_2 07 травня 2008 року
уклали договір застави рухомого майна,
відповідно до умов якого останній
надав в заставу автомобіль ДАФ модель
95XF380, рік випуску: 1998, тип ТЗ: сідловий
тягач-Е, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2

Відповідно до нової редакції статуту
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Приватбанк» є
правонаступником всіх прав та
зобов'язань Закритого акціонерного
товариства Комерційного банку
«Приватбанк».

Разом з тим, в порушення умов договору,
ОСОБА_1 належним чином свої
зобов'язання не виконала, допустивши
прострочення повернення кредиту,
внаслідок чого за нею станом на 16
серпня 2011 року утворилась
заборгованість перед позивачем в
розмірі 176 395,34 грн., яка складається з:
заборгованості за кредитом в розмірі 103
954,48 грн., заборгованості по сплаті
нарахованих відсотків за користування
кредитом в розмірі 55 241,16 грн., пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань в
розмірі 14 014,12 грн., заборгованості за
огляд транспорту в розмірі 3 185,58 грн.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов і вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
застосовуються.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

За змістом ст.589 ЦК України, у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави, за рахунок якого має право
задовольнити свої вимоги у повному
обсязі, який визначається на момент
фактичного задоволення.

Як передбачено ст. 590 ЦК України,
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ст. 20 Закону України «Про
заставу», заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано, якщо інше не передбачено
законом чи договором.

У відповідності до Договору застави
№159-1, сторони погодили, що з метою
задоволення своїх вимог,
заставодержатель має право звернути
стягнення на предмет застави у випадку,
якщо в момент настання термінів
виконання якого-небудь із зобов'язань,
передбачених Кредитним договором вони
не будуть виконані.

Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» передбачено, що
обтяжувач має право задовольнити свою
вимогу за забезпеченим обтяженням
зобов'язанням шляхом продажу предмета
забезпечувального обтяження третій
особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний
у порядку, встановленому статтею 27
цього Закону, повідомити боржника та
інших обтяжувачів відповідного
рухомого майна про свій намір
реалізувати таке право із зазначенням
обраного ним способу, місця та часу
проведення процедури продажу.
Обтяжувач вправі продати предмет
обтяження будь-якій особі-покупцю або
на публічних торгах.

П. 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначаються спосіб реалізації
предмета забезпечувального обтяження
шляхом проведення публічних торгів або
із застосуванням однієї з процедур,
передбачених ст. 26 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» обтяжувач має
право на власний розсуд обрати один із
позасудових способів звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження, зокрема,
продаж обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем або на публічних
торгах.

Ч. 2 ст. 30 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень»передбачено, що
договір купівлі-продажу предмета
забезпечувального обтяження
укладається обтяжувачем від імені
боржника і є правовою підставою для
набуття покупцем цього предмета права
власності на відповідне рухоме майно.

У відповідності до положень п. 21
договору застави звернення стягнення
на предмет застави здійснюється у
випадках передбачених п.п. 15.8.1, 15.8.2, 15.8.3
цього договору, здійснюється
відповідно до чинного законодавства
України та цього договору.

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі
докази за внутрішнім переконанням щодо
їх належності, допустимості,
достовірності, а також достатності і
взаємності зв'язку у сукупності, суд
вважає, що обставини на які Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» посилався, як на
підставу своїх позовних вимог є
доведеними, внаслідок чого в рахунок
погашення заборгованості позичальника
за кредитним договором №159 від 07 травня
2008 року у сумі 176 395,34 грн. слід звернути
в судовому порядку стягнення на
належні відповідачу ОСОБА_2 на праві
власності автомобіль ДАФ модель 95XF380,
рік випуску: 1998, тип ТЗ: сідловий
тягач-Е, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_1. що
належить на праві власності ОСОБА_2, ІПН
НОМЕР_2, шляхом продажу вказаного
автомобіля Публічним акціонерним
товариством Комерційний банк
«Приватбанк», з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі - продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, зі
зняттям вказаного автомобіля з обліку
в органах ДАІ України, а також надання
Публічному акціонерному товариству
Комерційний банк «Приватбанк» всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу.

Вирішуючи питання щодо судових витрат
суд враховує, що позивачем при
зверненні до суду сплачено судові
витрати, його позовні вимоги
задоволенні, тому із відповідача на
користь позивача підлягають до
стягнення документально підтверджені
сплачені державне мито в сумі 1700,00 грн.
та витрати на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи у сумі
120,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.
20 Закону України «Про заставу», ст.2
Закону України «Про банки і банківську
діяльність», ст.ст. 14-16, 237, 526, 589, 590, 615, 625,
1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212,
213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
звернення стягнення про звернення
стягнення на предмет застави -
задовольнити

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_3 за кредитним
договором №159 від 07 травня 2008 року у
сумі 176 395,34 грн., звернути стягнення на
предмет застави: автомобіль ДАФ модель
95XF380, рік випуску: 1998, тип ТЗ: сідловий
тягач-Е, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2, ІПН
НОМЕР_2, шляхом продажу вказаного
автомобіля Публічним акціонерним
товариством Комерційний банк
«Приватбанк», з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі - продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, зі
зняттям вказаного автомобіля з обліку
в органах ДАІ України, а також надання
Публічному акціонерному товариству
Комерційний банк «Приватбанк» всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу.

Стягнути в рівних частках з
ОСОБА_1,ІПННОМЕР_3, ОСОБА_2, ІПННОМЕР_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» судові витрати в сумі 1
820,00 гривень (одна тисяча вісімсот
двадцять грн. 00 коп.), що складається
державне мито в сумі 1700,00 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі
120,00 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Н.Г. Остапенко