Справа № 177/2224/13-ц
Провадження № 2/177/56/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 квітня 2014 року

Криворізький районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я.
З.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кривому Розі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаною
позовною заявою 02.08.2013 року та просила
суд розірвати шлюб зареєстрований
21.07.2001 року між нею та відповідачем
ОСОБА_2 виконавчим комітетом
Новопільської сільської ради
Криворізького району
Дніпропетровської області, актовий
запис № 08, від якого є спільна
малолітня дитина - донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач в судовому засіданні
посилається на те, що вони разом не
проживають з липня 2013 року, причиною
чого є те, що в неї з чоловіком
виникали непорозуміння одне одного,
різні погляди на життя, що вона бажає
створити сім'ю з іншим чоловіком,

Позивач вказує на те, що протягом
6-місячного строку для примирення
подружжя наданого судом відповідно до
ухвали суду від 30.08.2013 року, їх стосунки
з відповідачем не поліпшилися, що
відповідач проживає у батьків та не
має наміру повертатися до неї, а вона
не бажає проживати в шлюбі окремо.
Вказувала, що дитина проживає разом з
нею, за домовленістю інколи проживає і
у відповідача, що він приймає участь в
утриманні та вихованні дитини.

Позивач просила залишити їй прізвище
«ОСОБА_1», яке вона змінила під час
державної реєстрації шлюбу.

Також просила стягнути з відповідача
на її користь витрати на правову
допомогу у розмірі 350,00 грн. та 114, 70 грн.,
в рахунок сплати судового збору

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги позивача не визнав,
вказував, що шлюб бажає зберегти в
інтересах дитини, але дійсно не має
наміру повертатися до позивача, в
зв'язку з її подружньою зрадою.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21.07.2001 року між
позивачем та відповідачем був
укладений шлюб, який зареєстровано
виконкомом Новопільської сільської
ради Криворізького району
Дніпропетровської області, актовий
запис № 08 (а.с.6).

Зі свідоцтва про шлюб сторін
вбачається, що під час державної
реєстрації шлюбу позивач змінила своє
дошлюбне прізвище «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1» (а.с.6). Після розірвання шлюбу
позивач бажає залишити прізвище
«ОСОБА_1».

Від шлюбу сторони мають малолітню
дитину, доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає з позивачем (а.с.7,8).

Шлюбно-сімейні стосунки сторони не
підтримують з липня 2013 року, разом не
проживають, єдиного господарства не
ведуть, що вказували сторони.

Ухвалою Криворізького районного суду
від 30.08.2013 року сторонам було надано 6-
місячний строк для примирення подружжя
(а.с. 17), однак протягом вказаного строку
сторони не примирилися, їх стосунки з
відповідачем не поліпшилися, позивач
вважає, що розпад сім'ї носить стійкий
характер, перспектив на збереження
сім'ї не має, категорично наполягає на
розірванні шлюбу, оскільки, збереження
шлюбу суперечить її інтересам.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам хоча б одного із них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги те, що шлюб між подружжям існує
лише формально, шлюбні відносини та
ведення спільного господарства між
ними припинено, зберегти їх сім'ю на
майбутнє неможливо, а подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу буде
суперечити інтересам позивача, суд
вважає за необхідне шлюб,
зареєстрований 21.07.2001 року між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 виконавчим комітетом
Новопільської сільської ради
Криворізького району
Дніпропетровської області, актовий
запис № 08, від якого є малолітня
дитина, донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 -
розірвати та після розірвання шлюбу
залишити позивачу прізвище «ОСОБА_1».

Згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст.. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи належать
також витрати на правову допомогу.

Позивачем при зверненні до суду із
позовною заявою було сплачено судовий
збір у розмірі 115,00 грн. (а.с. 1), але
відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» судовий
збір за звернення до суду з позовною
заявою 02.08.2013 року про розірвання шлюбу
складав 114,70 грн., тому сума судового
збору, яка підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача
складає 114,70 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з
відповідача на її користь 350 грн. в
рахунок відшкодування витрат на
правову допомогу, то суд дійшов до
висновку, що ці вимоги також підлягають
задоволенню, в силу ст. 61, п.2 ч.3 ст.79, ст.
84, ч. 1 ст. 88 ЦПК України, оскільки
визнані відповідачем та документально
підтверджені актом виконаних робіт з
надання юридичних послуг від 30.07.2013
року адвокатом ОСОБА_3, де на
вивчення наданих замовником
матеріалів він затратив 20 хвилин та на
складання позовної заяви затратив 40
хвилини, тобто надавав правову
допомогу 1 годину, та відповідно до
розрахунку, складеного відповідно до
ст. 1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах», де
погодинна оплата праці за годину
роботи адвоката складає 40 % від
мінімальної заробітної плати витрати
склали 458,8 грн., але позивач сплатила
350,00 грн. за знижкою адвоката (а.с. 9-12),
які і підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, п.2 ч.3 ст.79, 84,
ч. 1 ст. 88, 212-215, 235 ЦПК України, ст. ст. 104,
105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,
ст. 1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах», суд; -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрований 21 липня 2001 року
виконавчим комітетом Новопільської
сільської ради Криворізького району
Дніпропетровської області, актовий
запис за № 8, від якого сторони мають
одну малолітню дитину, доньку -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,- розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити
ОСОБА_1 прізвище «ОСОБА_1», яке вона
змінила під час державної реєстрації
шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
працюючого підземним електрослюсарем
«Шахтомонтажне управління» ПАТ
Криворізький залізорудний комбінат,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, проживаючої та зареєстрованої
за адресою; АДРЕСА_1, судові витрати в
розмірі - 114 (сто чотирнадцять) грн. 70
коп., в рахунок сплати судового збору та
350 (триста п'ятдесят) гривень 00 копійок,
в рахунок відшкодування витрат на
правову допомогу.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: