Справа № 317/290/14-ц
№/п 2/317/401/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого - судді
Мінгазова Р.В.,

при секретарі -
Балковій Л.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: Запорізька районна
держава нотаріальна контора,
Реєстраційна служба Запорізького
районного управління юстиції, ТОВ
«Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації», про визнання права
власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи:
Запорізька районна держава
нотаріальна контора, Реєстраційна
служба Запорізького районного
управління юстиції, ТОВ «Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації», про визнання права
власності на спадкове майно, вказавши
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати -
ОСОБА_3. Після її смерті залишилося
спадкове майно у вигляді житлового
будинку та господарських споруд, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1,
грошових внесків в ТОВ «Державний
ощадний банк України». При житті мати
склала заповіт, яким все належне їй
майно вона заповідала відповідачу
ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_2 у
встановленому законодавством порядку
не звернувся з заявою про прийняття
спадщини до Запорізької державної
районної нотаріальної контори, тому
вважається таким, що не прийняв
спадщину. Позивачка стверджує, що
являється спадкоємцем за законом
першої черги, як дочка померлої та
вважає, що прийняла спадщину, відкриту
після смерті ОСОБА_3 у встановленому
законодавством порядку, а саме шляхом
звернення до Запорізької районної
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, як
спадкоємець за законом. 13.11.2013 року
позивачка отримала в Запорізькій
державній нотаріальній конторі
свідоцтво про право на спадщину на
грошові внески. При оформленні своїх
спадкових прав з'ясувалось, що право
власності на спадковий житловий
будинок та господарські споруди,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я
покійної матері не було оформлено та
зареєстровано в ТОВ «ЗМБТІ»;
правовстановлююча документація на
вказаний житловий будинок відсутня.
Вказаний житловий будинок ОСОБА_3
прийняла як спадщину після смерті
свого чоловіка ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3. Однак, вона не оформила
право власності на своє ім'я.

На теперішній час позивачка не має
можливості зареєструвати право
власності на спадковий будинок на ім'я
померлого, тому що правоздатність
фізичної особи припиняється з її
смертю.

Всі зазначені обставини і змусили
позивача ОСОБА_1 звернутися до суду з
даним позовом, в якому вона просить суд
визнати за нею право власності на
житловий будинок та господарські
споруди за адресою: АДРЕСА_1.

В судове засідання представник
позивача ОСОБА_5 не з'явилась, однак
надала суду заяву в якій позов
підтримала повністю, наполягала на
його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про місце та час розгляду
справи повідомлений своєчасно,
заперечень суду не представив.

Представник третьої особи -
Запорізької районної державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, про місце та час
розгляду справи повідомлений
своєчасно, заперечень суду не
представив.

Представник третьої особи - ТОВ
«ЗМБТІ» в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву в якій зазначив, що
користується своїм правом не приймати
участь в розгляді справи, спір вирішити
на розсуд суду.

Представник третьої особи -
Реєстраційної служби Запорізького
районного управління юстиції в судове
засідання не з'явився, про місце та час
розгляду справи повідомлений
своєчасно, заперечень суду не
представив.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

У зв'язку з чим, на підставі ст..197 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
сторін, на підставі наявних у справі
доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини
справи, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, надавши їм оцінку
у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, у зв'язку з наступним.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК
України, суд розглядає справи на
принципах змагальності і
диспозитивності, у межах заявлених
позовних вимог на підставі доказів,
наданих сторонами.

Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1,
виданим 01.11.2012 року Виконавчим
комітетом Малокатеринівської селищної
ради Запорізького району Запорізької
області.

Факт родинних відносин між позивачем
та спадкодавцем ОСОБА_3
підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_2, виданим
30.12.1955 року Малокатеринівською
селищною радою Камишевахського району
Запорізької області, актовий запис №47.

Відповідно до свідоцтва про укладення
шлюбу серія НОМЕР_3, виданого 22.07.1977
року Малокатеринівською селищною
радою Запорізького району Запорізької
області, актовий запис №20 ОСОБА_1,
після укладення шлюбу з ОСОБА_7,
присвоєно прізвище «ОСОБА_1».

Факт смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4,
виданим 23.09.1999 року Малокатеринівською
селищною радою Запорізького району
Запорізької області.

Належність при житті ОСОБА_4 житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1
підтверджується записом в технічному
паспорті, який видано Запорізьким бюро
технічної інвентаризації 12.01.1988 року,
оновленим технічним паспортом від
28.02.2014 року, де я вказана, як користувач.

Відповідно до довідки №510 від 15.11.2013 р.
виданої Малокатеринівською селищною
радою Запорізького району Запорізької
області ОСОБА_4 проживав і був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. На
день смерті спадкодавця разом з ним
була зареєстрована та проживала
дружина - ОСОБА_3

Відповідно до довідки №511 від 15.11.2013 р.
виданої Малокатеринівською селищною
радою Запорізького району Запорізької
області ОСОБА_4 проживав і був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на
день смерті проживав один.

Також це підтверджується домовою
книгою.

Відповідно до довідки №512 від 15.11.2013 р.
виданої Малокатеринівською селищною
радою Запорізького району Запорізької
області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було
побудовано житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1. Користувачем
домоволодіння значиться ОСОБА_4

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 побудовано будинок в
1958 році для проживання сім'ї. Житлове
приміщення використовувалось за
призначенням з додержанням правил
користування, не порушуючи інтересів
інших осіб. ОСОБА_4 значився власником
домоволодіння в селищній раді. Ним
сплачувались всі необхідні платежі за
комунальні послуги та інші, як
власником будинку. Тобто, спадкодавець
виконував обов'язки та користувався
правами власника житлового будинку.
Територіальною громадою в особі
Малокатеринівської селищної ради
Запорізького району Запорізької
області здійснювався контроль за
утриманням будинку, право ОСОБА_4 на
житловий будинок не заперечувалось, не
оспорювалось, інших документів для
підтвердження права власності не
вимагалось. На сьогодні право
власності спадкоємця ОСОБА_1 на
житловий будинок визнається селищною
радою, про що суду надано заяву.

На запит суду Запорізькою районною
державною нотаріальною конторою
надано спадкову справу №480/2012, відкриту
після смерті ОСОБА_3, з матеріалів якої
вбачається, що позивач ОСОБА_1 прийняла
спадщину за законом належним чином,
інші спадкоємці до нотконтори не
зверталися. На частину спадкового
майна у вигляді грошових вкладів
ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на
спадщину.

Всі викладені обставини
підтверджуються матеріалами справи,
ніким не заперечуються.

Суд не піддає сумніву достовірність
документів, наданих позивачем як
докази.

Згідно зі ст.1217 ЦК України
спадкоємство здійснюється за
заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, до першої
черги право на спадкування мають діти
спадкодавця та той з подружжя, який
його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може подати позов про визнання
його права власності, якщо це право не
визнається іншою особою.

Відповідно до положень ст.. 548
Цивільного кодексу Української РСР 1963
року, для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Не допускається прийняття спадщини
під умовою або з застереженнями.
Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Тому, спадщина після смерті
ОСОБА_4 вважається належною його
дружині ОСОБА_3, оскільки прийнята нею
належним чином.

Відповідно до положень, визначених в ч.
1 ст.. 1223 Цивільного кодексу України
діючої редакції, право на спадкування
мають особи, визначені в заповіті.

Глава 87 Цивільного кодексу України
встановлює порядок здійснення права на
спадкування. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Згідно зі ст..ст. 1269, 1270 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав із спадкодавцем, має подати
до нотаріальної контори заяву при
прийняття спадщини у встановлений
строк - 6 місяців, який починається з
часу відкриття спадщини. Якщо
виникнення у особи права на
спадкування залежить від неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
іншими спадкоємцями, строк для
прийняття нею спадщини встановлюється
у три місяці з моменту неприйняття
іншими спадкоємцями спадщини або
відмови від її прийняття.

Як наголошує ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст.. 1270 ЦК не подав заяву
про прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її.

Як випливає з ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у
разі неприйняття спадщини
спадкоємцями за заповітом, право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК
України.

Згідно з положеннями п. 20
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008р. N 7 «Про судову
практику у справах про спадкування»
справи про спадкування за законом
мають вирішуватись на основі правил
глави 86 ЦК. Спадкування за законом
здійснюється почергово. За відсутності
заповіту, визнання його недійсним,
неприйняття спадщини або відмови від
її прийняття всіма спадкоємцями за
заповітом, а також у разі не охоплення
заповітом усієї спадщини право на
спадкування за законом одержують
спадкоємці відповідної черги. Зокрема,
у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст..ст.2, 9 ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV
від 01.07.2004 року, державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме
майно, обтяження таких прав шляхом
внесення відповідного запису до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно. Державна реєстрація
прав проводиться на підставі рішень
судів, що набрали законної сили.

Відповідно п. 26, 27 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень , затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011
року, для проведення державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення права власності та
інших речових прав на нерухоме майно та
інші документи, визначені Порядком.
Документом, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, є рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. ст. 392, 1217, 1218, 1223, 1261,
1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.548
Цивільного кодексу Української РСР 1963
року, ст. ст. 10, 11, 60, 169, 197, 212-215, 256 ЦПК
України, ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» , Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, постановою Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008р. N 7
«Про судову практику у справах про
спадкування», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в
порядку спадкування за законом на
житловий будинок та господарські
споруди за адресою: АДРЕСА_1, а саме на
житловий будинок літ. А, прибудову літ.
а, гано до літ. а, погріб з шийкою літ. пг,
літню кухню літ. Б, ганок до літ. Б, сарай
літ. В, ганок до літ. В, сарай літ. Г,
вбиральню літ. Д, сарай літ. Е, замощення
літ. І, паркан №1, паркан №2, паркан №3,
паркан №4, паркан №5, стінку підпірну
№6, хвіртку №7.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом
подання заяви про апеляційне
оскарження рішення протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
Мінгазов Р.В.