Провадження №: 2/752/742/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі:

Головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

при секретарі Короткій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
комунального підприємства з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлдофонд» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по
квартирній платі та за надані
комунальні послуги,

встановив:

27.08.2013 року позивач звернувся з позовом
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по витратах на
утримання будинку та прибудинкової
території і комунальних послугах.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивачем зазначено, що з 01.03.2001
року по 05.11.2002 року будинок АДРЕСА_1
перебував на балансі КП
«Спецжитлофонд». У квартирі АДРЕСА_1
зазначеного будинку з 01.11.2008 року
проживають відповідачі та їх
неповнолітній син ОСОБА_3, що
підтверджується довідкою про
проживання. Останні не у повному обсязі
сплачували витрати на утримання
будинку та прибудинкової території а
також комунальні послуги за період з
01.11.2008 року по 01.10.2010 року, внаслідок
чого утворилася заборгованість у
розмірі 7 146, 15 грн., яку сплатити у
добровільному порядку відповідачі не
бажають. Просили стягнути з
відповідачів суму заборгованості у
розмірі 7 146, 15 грн., витрати по сплаті
судового збору в розмірі 229,40 грн..

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала, просила
стягнути з відповідача суму
заборгованості по витратам на
утримання будинку та прибудинкової
території а також комунальним
послугам. Також просила стягнути з
відповідача судові витрати.

Відповідачі у судовому засіданні позов
не визнали, посилаючись на те, що
позивач неналежним чином виконував
свій обов»язок щодо надання
житлово-комунальних послуг. Крім того,
при вирішенні спору просили відмовити
в задоволенні позовних вимог КП
«Спецжитлофонд» з причин пропуску
останнім строків позовної давності
встановлених ст.. 257 ЦК України для
звернення з позовом до суду.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
перевіривши матеріали справи, вважає,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що відповідно до розпорядження
Київської міської державної
адміністрації від 19.04.2001 року №777 «Про
комунальне підприємство з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд», відповідно до рішень
Київської міської ради від 01.03.2001 року
№217/1194 «Про створення комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» та від 30.11.2000 року
№106/1083 «Про впорядкування прийняття
до комунальної власності
територіальної громади міста Києва
відомчого житлового фонду та
інженерних мереж» за позивачем
закріплено на праві повного
господарського відання жилі будинку
згідно з переліком, до якого включено і
будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до розпорядження Київської
міської державної адміністрації від
10.08.2012 року №1424 «Про внесення змін у
додаток 1 до розпорядження
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 10.12.2010 року №1112
будинок АДРЕСА_1 було передано в
експлуатацію до КП «Дирекції з
управління та обслуговування
житлового фонду Голосіївського
району», що підтверджено актом
приймання-передачі від 01.01.2013 року.

Отже з 19.04.2001 року по 01.01.2013 року
зазначений будинок перебував на
балансі КП «Спецжитлофонд».

У квартирі №39, що в будинку АДРЕСА_1, у
період з 01.05.1998 року по 01.10.2020 року були
проживали - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх
неповнолітній син ОСОБА_3.

Відповідно до ст.ст. 64,68 ЖК України,
наймач зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і за комунальні
послуги. Члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються
нарівні з наймачем усіма правами ї
несуть усі обов'язки, що випливають з
договору найму жилого приміщення.
Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

Позивач у справі стверджує, що за час
проживання відповідачів у квартирі
АДРЕСА_1, останні не у повному обсязі
виконували свої зобов»язання щодо
сплати квартирної плати та
комунальних послуг.

За період часу з 01.11.2008 року по 01.10.2010
року за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рахується
заборгованість за надані КП
«Спецжитлофонд» послуги в розмірі 7 146,
15 грн..

Відповідач у справі, заперечуючи проти
позову послались на те, що позивач
неналежним чином надавав
житлово-комунальні послуги, а тому вони
не виконували свої зобов»язання щодо
щомісячної оплати наданих послуг у
зазначений позивачем період.

Наразі, судом встановлено, що
відповідачі, у зазначений позивачем
період часу використовували для
проживання житлове приміщення за
адресою - АДРЕСА_1, а позивач надавав
останнім житлово-комунальні послуги.

За відсутності доказів, на
підтвердження заперечень відповідачів
на заявлений позивачем позов, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 без поважних на те причин не
виконували обов»язку щодо оплати
ориманих послуг.

Відповідач ОСОБА_2 заявила, а
відповідач ОСОБА_1 підтримав
клопотання про відмову в задоволенні
заявленого позову, посилаючись на
пропуск позивачем трирічного строку
звернення з позовом до суду.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється у три роки.

Заявлені позивачем вимоги є
цивільно-правового характеру, до них не
передбачено спеціальної позовної
давності, відповідно до вимог ст. 258 ЦК
України.

Так, у суд з позовом до відповідачів з
позовом КП «Спецжитлофонд» звернулося
27.08.2013 року про захист порушеного
відповідачами його права на отримання
плати наданих послуг за період часу з
01.11.2008 по 01.10.2010 року.

За правилами ст.ст. 253-255 ЦК України,
строк позовної давності, передбачений
ст. 257 ЦК України, за заявленими
позовними вимогами, відраховується з
27.08.2010 року.

Відтак, при звернені 27.08.2013 року в суд з
позовом до відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
період часу з 01.11.2008 по 01.10.2010 року КП
«Спецжитлофонд» порушило строки
звернення з позовом до суду,
встановлені ст. 257 ЦК України.

Відповідачі під час судового розгляду
справи заявили клопотання про
застосування строків позовної даності
при вирішенні заявленого позову КП
«Спецжитлофонд» , що за правилами ст.. 267
ЦК України є підставою для відмови у
позові.

З огляду на викладене, позовні вимоги
КП «Спецжитлофонд» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про стягнення заборгованості по
витратах на утримання будинку та
прибудинкової території і комунальних
послугах підлягають залишенню без
задоволення з причин пропуску строків
позовної давності позивачем при
зверненні з позовом до суду.

За наведених обставин, понесені
позивачем судові витрати
відшкодуванню також не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 253-257,26764 ЦК України, ст.ст.
10,11,60,88,208,213,218 ЦПК України, суд,

вирішив:

позовні вимоги комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлдофонд» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по
квартирній платі та за надані
комунальні послуги, залишити без
задоволення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разу подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду м.Києва
через Голосіївський районний суд
м.Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Плахотнюк К.Г.