У Х В А ЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє
в інтересах ОСОБА_3, на рішення
Апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року публічне
акціонерне товариство «Альфа-Банк»
(далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до
суду із вказаним позовом, посилаючись
на те, що 06 травня 2008 року між ним та
ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір, відповідно до умов якого
відповідачу було надано кредит у
розмірі 49 970 доларів США 30 центів. На
забезпечення виконання умов договору
між банком та ОСОБА_4 було
укладено договір поруки. У порушення
умов договору боржник не виконував
свої зобов'язання щодо погашення
кредитної заборгованості, тому позивач
просив стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4
заборгованість: за кредитом у сумі 343 580
грн. 71 коп., по відсотках - 56 895 грн. 90 коп.
та 118 592 грн. 85 коп. пені.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 17 січня 2013 року в
задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк»
відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
08 жовтня 2013 року рішення суду першої
інстанції у частині позовних вимог ПАТ
«Альфа-Банк» до ОСОБА_3 скасовано, а
справу в цій частині направлено для
продовження розгляду до того ж суду. У
решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення апеляційного суду у
частині направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції та залишити в цій частині в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, виходив із того, що
судовим наказом, виданим Шахтарським
міськрайонним судом Донецької області
від 07 жовтня 2009 року, з ОСОБА_3 на
користь банку уже було стягнуто
заборгованість за кредитним договором
шляхом звернення стягнення на предмет
застави - транспортний засіб, тому
договір поруки відповідно до ч. 4 ст. 559
ЦК України припинив свою дію.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції у частині позовних вимог ПАТ
«Альфа-Банк» до ОСОБА_3 та направляючи
справу у цій частині для продовження
розгляду до суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції, виходив із того,
що судом першої інстанції порушені
норми процесуального права, а саме п. 5
ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Крім того судом не
були перевірені обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи.

З таким висновком апеляційного суду
погодитись не можна, оскільки він не
ґрунтується на матеріалах справи та
суперечить нормам процесуального
права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду
апеляційної інстанції не відповідає.

Судом установлено, що 06 травня 2008 року
між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого відповідачу було надано кредит у
розмірі 49 970 доларів США 30 центів на
придбання автомобіля, зі сплатою 14,5%
річних та кінцевим строком повернення
06 травня 2015 року, що був продовжений
договором про внесення змін і
доповнень № 1 від 05 лютого 2009 року, яким
кінцевий строк повернення кредитних
коштів встановлено 06 травня 2020 року (а.
с. 6-9, 10).

У забезпечення виконання умов
кредитного договору 06 травня 2008 року
між банком та ОСОБА_4 було укладено
договір поруки (а. с. 17-19).

Судовим наказом Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 07 жовтня 2009 року стягнуто з ОСОБА_3
на користь ПАТ «Альфа-Банк» 406
047 грн. 16 коп., у тому числі:
заборгованість за кредитом у сумі
372 885 грн. 37 коп., заборгованість по
процентах у сумі 19 953 грн. 80 коп. та пеня
у сумі 13 207 грн. 99 коп.

Окрім цього, у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
звернуто стягнення на предмет застави -
автомобіль «Тойота Прадо», 2008 року
випуску (а. с. 76-78, 188-190 т. 1).

01 лютого 2012 року Постійно діючим
третейським судом було ухвалено
рішення, відповідно до якого позов про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Альфа-Банк» кредитної заборгованості
у загальному розмірі 751 115 грн. 41 коп.
задоволено (а. с. 84-87).

Ухвалою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 21 березня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 23 травня 2012 року, скасовано
рішення третейського суду у зв'язку з
тим, що позивач використав своє право
на звернення до суду з приводу
стягнення з ОСОБА_3
заборгованості, звернувшись до суду із
заявою про видачу судового наказу (а. с.
88-95).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право:
1) постановити ухвалу
про відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін; 2) скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог; 3) змінити рішення; 4) постановити
ухвалу про скасування рішення суду
першої інстанції і закриття
провадження у справі або залишення
заяви без розгляду.

Скасування рішення суду першої
інстанції з направленням справи на
новий розгляд чинний ЦПК України не
передбачає.

Суд апеляційної інстанції встановивши,
що існує судове рішення, яке набрало
законної сили про стягнення з ОСОБА_3 на
користь банку кредитної
заборгованості - судовий наказ
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області від 07 жовтня 2009 року,
скасував рішення суду першої інстанції
у частині стягнення з ОСОБА_3 кредитної
заборгованості, та направив справу у
цій частині для продовження розгляду
до суду першої інстанції. При цьому суд
допустив порушення норм
процесуального права, оскільки вийшов
за межі повноважень суду апеляційної
інстанції, передбачених ст. 307 ЦПК
України.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням встановленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Тобто, апеляційний суд не позбавлений
права самостійно перевірити та
встановити обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи, та у разі встановлення підстав
передбачених п. 5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
скасувати судове рішення, ухвалене
судом першої інстанції, та закрити
провадження у справі.

Оскільки суд апеляційної інстанції на
вищевикладені обставини уваги не
звернув, у порушення вимог ст. ст. 212-214
ЦПК України не врахував норм
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини, не встановив
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, тому
відповідно до ст. 338 ЦПК України
ухвалене у справі судове рішення
підлягає скасуванню з передачею справи
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_3, задовольнити
частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від
08 жовтня 2013 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко