АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/7518/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/940/14
Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І.
Доповідач Омельченко Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Триголова
В.М.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю адвоката ОСОБА_1

Відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 05 лютого 2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача
апеляційного суду Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року ПАТ «Родовід Банк»
звернувся до суду із зазначеним вище
позовом.

Позивач посилався на те, що 03 липня 2008
року між ВАТ «Родовід Банк» , що в
подальшому відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 580 від 10
червня 2009 року набув назви Публічне
акціонерне товариство «Родовід
Банк», та відповідачем ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір №
54/АК-00029.08.2, згідно з умовами якого
Банк надав позичальнику кредит у
розмірі 24 490 доларів 11 центів США
строком до 03 липня 2015 року включно зі
сплатою 7,7 % річних, щомісячною платою
за обслуговування кредиту у розмірі 0,
3000 % від суми виданого кредиту.

12 травня 2009 року між цими ж сторонами
укладено додатковий договір № 2,
відповідно до якого встановлювався
порядок погашення заборгованості.

Однак, відповідач належним чином
зобов»язання по кредитному договору не
виконував, внаслідок чого за ним станом
на 07 травня 2013 року рахується
заборгованість на загальну суму 183662
грн.78 коп.

Крім того, між ВАТ «Родовід Банк» та
ОСОБА_3 був укладений договір поруки
від 3 липня 2008 року, згідно якого
поручитель зобов»язується солідарно
відповідати перед Банком у повному
обсязі, на тих же умовах та в ті ж
строки, що і позичальник.

Посилаючись на вище викладені
обставини і на те, що умови договорів
відповідачі належним чином не
виконали, позивач просив суд стягнути з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному порядку
заборгованість по кредитному договору
у розмірі 183 662 грн. 78 коп. та судові
витрати.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 05 лютого 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк»
заборгованість по кредитному договору
№ 54/АК-00029.08.2 від 03 липня 2008 року станом
на 07 травня 2013 року у розмірі 183 662 грн.
78 коп.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» судові
витрати по справі у вигляді судового
збору у сумі 1 836 грн. 63 коп.

В апеляційному порядку рішення
місцевого суду оскаржив ОСОБА_2

Апелянт у своїй скарзі просить рішення
суду змінити та зменшити розмір
стягнутої пені у відповідності до
вимог ч.3 ст.551 ЦК України, посилаючись
на те, що суд дав невірну оцінку доказам
по справі, неправильно застосував
норми матеріального права і порушив
норми процесуального права. Також
ОСОБА_2 наголошував на тому, що суд
першої інстанції невірно розрахував
розмір пені та трьох процентів річних,
стягнувши з нього зазначені суми без
урахування річного строку позовної
давності.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, дійшла висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
і ухвалення нового рішення або зміни
рішення першої інстанції є
невідповідність висновків суду
обставинам справи і порушення або
неправильне застосування судом норм
матеріального або процесуального
права.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Родовід Банк», суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачі згідно
вимог ст. 526 ЦК України не виконували
свої зобов»язання за кредитним
договором належним чином і що підстав
для застосування положень ч. 3 ст. 551 ЦК
України для зменшення розміру пені не
було встановлено.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і відповідно до умов
договору.

Згідно вимог ст. 529 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 03
липня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», що
в подальшому відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 580 від 10
червня 2009 року набув назви Публічне
акціонерне товариство «Родовід
Банк», та відповідачем ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір №
54/АК-00029.08.2, згідно з умовами якого
Банк надав позичальнику кредит у
розмірі 24 490 доларів 11 центів США
строком до 03 липня 2015 року включно зі
сплатою 7,7 % річних, щомісячною платою
за обслуговування кредиту у розмірі 0,
3000 % від суми виданого кредиту (а.с.7-10,
15-16).

Також правильно встановлено, що 12
травня 2009 року між цими ж сторонами
укладено додатковий договір № 2,
відповідно до умов якого
встановлювався порядок погашення
заборгованості. Однак, відповідач
належним чином зобов»язання по
кредитному договору не виконував,
внаслідок чого за ним станом на 07
травня 2013 року утворилася
заборгованість на загальну суму 183 662
грн. 78 коп.( враховуючи офіційний курс
Національного Банку України станом на
7.05.2013 року , де 1 долар США дорівнює 7,993
грн.), а саме: прострочена
заборгованість за кредитом - 11521,37
доларів США, заборгованість за
відсотками - 739,16 доларів США, пеня -8367,30
доларів США, три відсотки річних від
простроченої суми - 41,57 доларів США,
плата за проведення розрахунків - 5872
грн. 50 коп. та нарахована на цю плату
пеня - 12515 грн.44 коп., а також три
відсотки річних - 64 грн.29 коп.

Крім того, між ВАТ «Родовід Банк» та
ОСОБА_3 3 липня 2008 року укладений
договір поруки, згідно якого
поручитель зобов»язується солідарно
відповідати перед Банком у повному
обсязі, на тих же умовах, та в ті ж
строки, що і позичальник, за своєчасне
повне виконання зобов»язань по
кредитному договору (а.с.17-18).

Забезпеченням виконання зобов»язань
за основним договором є застава -
автомобіль марки Skoda, OKTAVIA TOUR, згідно
договору застави № 54/АК-00029.08.2-3 від 03
липня 2008 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України, розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Зменшення розміру неустойки за
рішенням суду можливе за наявності
кількох умов: якщо розмір неустойки
значно перевищує розмір заподіяних
невиконанням зобов'язання збитків; за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення.

При цьому питання зменшення розміру
неустойки вирішується в конкретній
ситуації на підставі певних доказів і
розрахунків.

Так, відмовивши у застосуванні ч.3 ст.551
ЦК України, суд послався на те, що
фінансове становище ОСОБА_2
покращилося, оскільки він має роботу, а
його дружина є приватним підприємцем,
тому відповідачі не перебувають у
скрутному становищі. Крім того, суд
зазначив, що розмір неустойки не
перевищує суми збитків.

Однак, це не відповідає обставинам
справи та наданим сторонами доказам.

Як видно з матеріалів справи, розмір
плати за проведення розрахунків, в т.ч.
прострочена складає 5 872,50 грн., а розмір
пені, нарахованої на зазначену суму
складає 12 600 грн.00 коп. ( розрахунок
заборгованості а.с.99), що майже у 2 рази
перевищує розмір простроченої плати за
проведення розрахунків.

До того ж, згідно наданої ОСОБА_2 копії
трудової книжки видно, що він
звільнений з роботи 13.12.2013 року і не
працевлаштований до цього часу, а
виконувана ним робота згідно наказу №7
від 24.12.2013 року здійснювалась на
підставі цивільно-правового договору
№ 17 від 20.12.2013 року. Строк її виконання
передбачений був з 20.12.2013 року по 31.12.2013
року (а.с.129-131).

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
можливість зменшення розміру
неустойки, нарахованої позивачем на
прострочену плату за проведення
розрахунків з суми 12515 грн.44 коп. до 5 872
грн. 50 коп., у зв»язку з чим рішення суду
першої інстанції слід змінити.

Крім того, при вирішенні питання про
стягнення з відповідачів у солідарному
порядку судових витрат, місцевий суд не
звернув увагу на вимоги ст.88 ЦПК
України, згідно якої дані витрати
підлягають стягненню пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.
Отже, їх слід стягувати у дольовому
порядку.

Тому в цій частині рішення також
потрібно змінити і стягнути з
відповідачів по 885 грн.10 коп. судових
витрат з кожного відповідно до розміру
задоволених позовних вимог.

В іншій частині рішення суду
постановлено з дотриманням норм
чинного законодавства, і підстав для
його скасування чи зміни немає.

За таких обставин, апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1
п.п.3,4, 314 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 05 лютого 2014 року змінити в
частині стягнення зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ПАТ «Родовід Банк» пені,
нарахованої за несвоєчасну плату за
проведення розрахунків з 12515 грн. 44 коп.
до 5872 грн. 50 коп., зазначивши в
резолютивній частині рішення, що
стягненню підлягає замість 183662 грн.78
коп. сума 177019 грн.84 коп.( сто сімдесят
сім тисяч дев»ятнадцять гривень 84 коп.),
а також змінити в частині стягнення у
солідарному порядку судового збору,
стягнувши його в частках з кожного
відповідача по 885 грн.10 коп.

В іншій частині рішення місцевого суду
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий : суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: