АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/287/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 612/290/13-ц
Доповідач - Пилипчук Н.П.
Категорія - договірні
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.,

суддів:
Трішкової І.Ю.,

Кірсанової Л.І.,

при секретарі -
Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу

апеляційною скаргою КП «Харківський
обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі»

на рішення Близнюківського районного
суду Харківської області від 15 жовтня
2013 року

по справі за позовом КП «Харківський
обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» до ОСОБА_2, правонаступниками
якого є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також
до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

КП «Харківський обласний фонд
підтримки індивідуального будівництва
на селі» звернулося до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 03 серпня 2006 року між позивачем та
ОСОБА_2 було укладено договір за
№0899/0306п про надання довгострокового
кредиту на придбання завершеного
будівництвом житлового будинку на суму
17000 грн. на термін 10 років. Згідно
вказаного договору та відповідно до
правил надання довгострокових
кредитів індивідуальним забудовникам
житла на селі, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України №1597 від
05.10.1998 року, Фонд зобов'язався надати
ОСОБА_2 довгостроковий кредит під 3%
річних для придбання житлового будинку
за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки ОСОБА_2
своїх зобов'язань щодо повернення
кредиту та відсотків за його
використання не виконував, на листи, з
вимогою виконання цих зобов'язань, не
реагує, позивач вимушений звернутися
до суду з цим позовом. Зобов'язання
ОСОБА_2 були забезпечені договором
поруки серії ВСХ №562335 від 07 липня 2006
року, згідно з якими поручителі ОСОБА_6
та ОСОБА_3 зобов'язалися відповідати за
належне виконання зобов'язань ОСОБА_2
Позивач просив розірвати кредитний
договір №0899/0306п від 03.08.2006 р. та
стягнути з відповідачів на його
користь суму заборгованості у розмірі
19583,65 грн. яка складається із
заборгованості за кредитом у розмірі
16269,60 грн., відсотків за користування
кредитом у розмірі 1950,86 грн., пені за
прострочення повернення кредиту у
розмірі 1363,19 грн., а також судовий збір у
розмірі 229,40 грн.

Рішенням Близнюківського районного
суду Харківської області від 15 жовтня
2013 року в задоволенні позовних вимог КП
«Харківський обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати вказане рішення суду,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на неповне
з'ясування обставин справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
норм права. Вказує, що відповідачі
повинні відповідати перед Фондом
солідарно на підставі ст. 554 ЦК України,
а позов необхідно задовольнити.

У відповідності до статті 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, що з'явились,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Апеляційним судом встановлено,
підтверджується матеріалами справи, що
03 серпня 2006 року між КП «Харківський
обласний фонд підтримки
індивідуального будівництва на селі»
та ОСОБА_2 було укладено договір за №
0899/0306п про надання довгострокового
кредиту на придбання завершеного
будівництвом житлового будинку за
адресою АДРЕСА_1

26.06.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 був
укладений договір купівлі-продажу
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1

Згідно платіжних доручень №152 від 07
серпня 2006 року та № 190 від 29 листопада
2006 року позивачем на рахунок ОСОБА_7 за
купівлю будинку у відповідності до
договору про надання довгострокового
кредиту за № 0899/0306п від 03 серпня 2006 року
за рахунок обласного бюджету були
сплачені кошти на загальну суму 17 000
грн.

Таким чином, позивачем обов*язки за
договором про надання довгострокового
кредиту за № 0899/0306п від 03 серпня 2006 року
були виконані, ОСОБА_2 отримав кредит на
суму 17 000 грн. на термін 10 років з
виплатою кредиту та щорічною виплатою
відсотків по кредиту у розмірі 3% від
виданої суми одночасно із погашенням
кредиту згідно п. п.2.4 Договору.

Зобов'язання ОСОБА_2 були забезпечені
договором поруки серії ВСХ №562335 від 07
липня 2006 року укладеним з поручителями
ОСОБА_6 та ОСОБА_3, які зобов'язалися
відповідати за належне виконання
зобов'язань позичальником, тобто
ОСОБА_2 (а.с.10).

Як свідчать матеріали справи
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Відмовляючи у задоволенні позову КП
«Харківський обласний фонд підтримки
індивідуального будівництва на селі»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
боржник ОСОБА_2 помер, а в договорі
поруки не було передбачено згоди
поручителя відповідати за
зобов*язаннями у випадку переходу
боргу за основним зобов'язанням, немає
підстав для задоволення позову.

Проте повністю з таким висновком суду
погодитись не можна, оскільки
вирішуючи позов до ОСОБА_2 суд порушив
вимоги ст. 37, п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,
не встановив коло спадкоємців
померлого, не вирішив питання про
залучення спадкоємців померлого до
участі у справі.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджено, що на
час смерті ОСОБА_2, тобто станом на
ІНФОРМАЦІЯ_1, його заборгованість за
кредитом становила 16819,73 грн., з яких 16
269,60 грн. - заборгованість по тілу
кредиту, 560,13 грн. - заборгованість за
відсотками.

Згідно ст. 1268 ЦК Україн?и cпадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Не допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї?. Малолітня, неповнолітня,
недієздатна особа, а також особа,
цивільна дієздатність якої обмежена,
вважаються такими, що прийняли
спадщину, крім випадків, встановлених
частинами другою - четвертою статті 1273
цього Кодексу. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Згідно повідомлення ГУ ДМС України в
Харківській області за життя ОСОБА_2
був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2
За тією ж адресою на час його смерті
були зареєстровані ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно інформаційної довідки із
Спадкового реєстру (а.с.79) спадкова
справа після смерті ОСОБА_2 не
заводилась. Таким чином встановлено, що
із заявами про прийняття спадщини або
про відмову від спадщини до
нотаріальної контори спадкоємці
ОСОБА_2 не звертались.

За таких обставин, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК
України вважаються такими, що прийняли
спадщину після померлого ОСОБА_2

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 12 лютого 20014 року батьки
померлого - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та дружина
померлого - ОСОБА_5, були залучені до
участі у справі у якості
правонаступників відповідача ОСОБА_2,
як його спадкоємці першої черги.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про час та місце
розгляду справи в суді апеляційної
інстанції повідомлені належним чином
телеграмою, на їх адресу направлені
необхідні копії матеріалів справи,
однак в судове засідання суду
апеляційної інстанції вони не
з*явились, пояснення надати не
побажали, встановлені судом обставини
не спростували.

В силу ст. 1281 ЦК України, спадкоємці
зобов'язані повідомити кредитора
спадкодавця про відкриття спадщини,
якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляється права вимоги.

Доказів того, що спадкоємці ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 повідомляли кредитора
про смерть ОСОБА_2 матеріали справи не
містять.

В силу ст. 1282 ЦК, у разі смерті боржника,
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, спадкоємці боржника за
умови прийняття спадщини є боржниками
перед кредитором в межах вартості
майна, одержаного в спадщину.

Оскільки матеріалами справи
підтверджено, що 26.06.2006 року ОСОБА_2 за
договором купівлі-продажу на кредитні
кошти придбав житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1 вартістю 17 000 грн., який
на час його смерті відчужений не був,
тому зазначене майно судова колегія
вважає спадковим, а ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 - боржниками перед позивачем в
межах вартості цього майна.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що позовні вимоги КП
«Харківський обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» підлягають частковому
задоволенню, з правонаступників ОСОБА_2
стягненню підлягає його
заборгованість за кредитом в рівних
частках з кожного, тобто по 5606,58 грн.
(16819,73 грн. : 3).

Згідно ст. 530 ЦК України, порука або
застава, встановлена іншою особою,
припиняється після заміни боржника,
якщо поручитель або заставодавець не
погодився забезпечувати виконання
зобов'язання новим боржником.

Оскільки за змістом договору поруки
поручителі згоду забезпечувати
виконання зобов'язання новим боржником
не давали, то у задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_6, яка є поручителем за
зобов*язаннями ОСОБА_2 перед позивачем
необхідно відмовити.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне скасувати рішення
суду першої інстанції, підставою для
чого є, згідно п.3, п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення норм
матеріального, процесуального права.
Необхідно ухвалити нове рішення про
часткове задоволення позову із
наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.
309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу КП «Харківський
обласний фонд підтримки
індивідуального будівництва на селі»
задовольнити частково.

Рішення Близнюківського районного
суду Харківської області від 15 жовтня
2013 року скасувати.

Позов КП «Харківський обласний фонд
підтримки індивідуального будівництва
на селі» задовольнити частково.

Стягнути з правонаступників ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КП
«Харківський обласний фонд підтримки
індивідуального будівництва на селі»
заборгованість за кредитним договором
№ 0899/0306п від 03 серпня 2006 року по 5606,58
грн. з кожного та судові витрати по 56,06
грн. з кожного.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -