Ухвала іменем україни 16 квітня 2014 року

м. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:
головуючого: Макарчука М.А.,
суддів:
Леванчука А.О., Мазур
Л.М.,Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах
малолітнього ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Телесвіт»
в особі Полтавської філії товариства з
обмеженою відповідальністю
«Телесвіт», третя особа ОСОБА_4, про
визнання дій протиправними, визнання
права на відпустку для догляду за
дитиною, припинення дії, яка порушує
право, зобов'язання вчинити дії,
стягнення моральної та майнової шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 10 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 31 жовтня 2013 року, в с т а н о в и л а:
Позивач звернулася до суду із
позовом до відповідача про визнання
дій протиправними, визнання права на
відпустку для догляду за дитиною,
припинення дії, яка порушує право,
зобов'язання вчинити дії, стягнення
4 тис. грн моральної та 16 тис.
грн майнової шкоди. Вказала, що вона з 10
березня 2010 року працює в ТОВ
«Полтавські Телекомунікаційні
Системи/Телесвіт» на посаді
консультант-контакт центру. З 26 вересня
2012 року по 01 лютого 2013 року перебувала в
декретній відпустці. ІНФОРМАЦІЯ_1
народила сина ОСОБА_3 Рекомендованим
листом від 25 січня 2013 року звернулася
до свого роботодавця, надіславши на
адресу ТОВ «Полтавські
Телекомунікаційні Системи/Телесвіт»
заяву про надання їй відпустки для
догляду за дитиною до досягнення нею
дворічного віку разом зі свідоцтвом
про народження та додала клопотання з
проханням надіслати їй виписку з
наказу про надання їй відпустки для
догляду за дитиною, для оформлення
гарантованої державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку на її фактичну адресу
проживання. Роботодавець
вищезазначену виписку їй не надіслав.
Листом - запрошенням від 26 березня 2013
року їй запропоновано переписати заяву
від 24 січня 2013 року про надання їй
відпустки для догляду за дитиною, в
зв'язку з об'єднанням підприємства.
Вважає вищезазначену вимогу
безпідставною і неправомірною. В
зв'язку з тим, що їй роботодавець не
надав виписку з наказу для оформлення
гарантованої державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, вона звертається до
суду з даним позовом. ОСОБА_2
двічі змінювала (уточнювала) позовні
вимоги - 17 червня 2013 року та 08
серпня 2013 року. Рішенням
Октябрського районного суду м. Полтави
від 10 вересня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 31 жовтня 2013
року, позовні вимоги задоволено
частково. Зобов'язано
ТОВ «Телесвіт» в особі Полтавської
філії ТОВ «Телесвіт» внести зміни до
наказу від 30 січня 2013 року за № 2-в «Про
надання відпустки» - надати ОСОБА_2
відпустку для догляду за дитиною до
досягнення нею дворічного віку з 30
січня 2013 року по 22 листопада 2014 року
включно. Зобов'язано ТОВ
«Телесвіт» в особі Полтавської філії
ТОВ «Телесвіт» надати ОСОБА_2 виписку з
наказу про надання ОСОБА_2 відпустки
для догляду за дитиною до досягнення
нею дворічного віку з 30 січня 2013 року по
22 листопада 2014 року включно.
Стягнуто з ТОВ «Телесвіт» в особі
Полтавської філії товариства з
обмеженою відповідальністю «Телесвіт»
на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у
розмірі 1 000 грн. В іншій частині
позову відмовлено. Стягнуто з ТОВ
«Телесвіт» в особі Полтавської філії
ТОВ «Телесвіт» на користь держави
судовий збір у розмірі 114 грн 70 коп.
У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 10 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 31 жовтня 2013 року скасувати і
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на порушення цими
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.
Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.
Частково задовольняючи
позовні вимоги, місцевий суд вважав, а
апеляційний суд погодився з таким
висновком, що відповідач, збільшивши
термін відпустки позивачки для догляду
за дитиною, порушив трудові права
ОСОБА_2 і з цих підстав зобов'язав
внести зміни до виданих наказів та
стягнув за вказані дії 1тис. грн
моральної шкоди. У цій
частині позовних вимог судові рішення
відповідають вимогам ст. ст. 179,
181 КЗпП України і сторонами не
оскаржується.
Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог у частині відшкодування
матеріальної шкоди, місцевий суд
виходив, а апеляційний суд погодився,
що позивачка не доказала заподіяння їй
матеріальної шкоди внаслідок не
надання копії наказу про відпустку для
догляду за дитиною.
Проте з цими висновками повністю
погодитися не можна. Відповідно
до ст. 18 Закону України «Про відпустки»
після закінчення відпустки у зв'язку з
вагітністю та пологами за бажанням
жінки їй надається відпустка для
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.
Підприємство за рахунок власних
коштів може надавати жінкам частково
оплачувану відпустку та відпустку
без збереження заробітної плати для
догляду за дитиною більшої тривалості.
Ця відпустка може бути
використана повністю або частинами
також батьком дитини, бабою, дідом чи
іншими родичами, які фактично
доглядають за дитиною, або особою, яка
усиновила чи взяла під опіку дитину, та
одним із прийомних батьків.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
документи, необхідні для призначення
державної допомоги сім'ям з дітьми,
подаються особою, яка претендує на
призначення допомоги, самостійно. За
наявності письмової заяви особи, яка
претендує на призначення допомоги, але
за станом здоров'я або з інших поважних
причин не може самостійно зібрати
необхідні документи, збір зазначених
документів покладається на органи, що
призначають допомогу.
Документи, необхідні для призначення
державної допомоги сім'ям з дітьми,
розглядаються органом, що призначає та
здійснює виплату державної допомоги,
протягом 10 днів з дня звернення.
Про призначення державної
допомоги чи про відмову в її наданні
із зазначенням причини відмови та
порядку оскарження цього рішення
орган, що призначає і здійснює виплату
державної допомоги сім'ям з дітьми,
видає чи надсилає заявникові письмове
повідомлення протягом 5 днів після
прийняття відповідного рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 цього ж
Закону допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
виплачується щомісяця з дня
призначення допомоги по догляду за
дитиною по день досягнення дитиною
вказаного віку включно.
Згідно зі ст. 21 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
органи, що призначають і здійснюють
виплату державної допомоги сім'ям з
дітьми, мають право у разі потреби
перевіряти обгрунтованість видачі та
достовірність відповідних
документів, поданих для призначення
допомоги.
Підприємства, установи та організації
несуть відповідальність за шкоду,
заподіяну сім'ям з дітьми або державі
внаслідок несвоєчасної видачі
документів або видачі недостовірних
даних, і відшкодовують її в
установленому законом порядку.
Отже, допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку призначається уповноваженим
органом за умови подання особою, яка
претендує на призначення допомоги,
всіх необхідних документів і така
допомога виплачується з дня її
призначення. З огляду
на визначені законом умови призначення
та виплати допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, суд мав з'ясувати обставини, на
які посилалася позивачка у своїх
доводах, а саме мав перевірити, що
невидача копії наказу про надання
відпустки по догляду за дитиною до
дворічного віку перешкоджало їй
звернутися до уповноваженого органу із
заявою про призначення такої допомоги,
або з'ясувати обставини про наявність у
позивачки право подати лише заяву пр.
призначення допомоги і про обов'язок
уповноваженого органу самостійно
витребовувати необхідні документи.
Між тим із матеріалів
справи та ухвалених у справі рішень
вбачається, що місцевий та апеляційний
суди ці обставини не перевіряли, а
обмежилися лише посиланням на те, що
позивачка не надала доказів про
відмову у призначення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка не має
визначального значення для вирішення
судом вимог про відшкодування
роботодавцем шкоди, завданої
несвоєчасною видачею документів.
З цих підстав рішення суду першої
інстанції та ухвала апеляційного суду
в частині відмови у відшкодуванні
матеріальної шкоди підлягають
скасуванню з направленням справи в цій
частині на новий розгляд до місцевого
суду. В іншій частині судові
рішення відповідають нормам
матеріального та процесуального права
і підстав для їх скасування не
вбачається. Керуючись ст. ст. 336, 338, 345
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу
ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
від 10 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 31 жовтня 2013 року в частині відмови
ОСОБА_2 у стягненні 16 000 грн
матеріальної шкоди скасувати і в цій
частині справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції. В
іншій частині судові рішення залишити
без змін. Ухвала
оскарженню не підлягає.Головуючий:

Макарчук М.А.

Судді:
Леванчук А.О.

Мазур Л.М.

Маляренко А.В.

Нагорняк В.А.