Справа № 309/466/14-ц
Провадження № 2/309/592/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді
Довжанин М. М.

при секретарі
Попадинець Я. В.

з участю позивача
ОСОБА_1

представників
позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4,

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Хустського РВ ГУ ДМС України в
Закарпатській області про виселення
без надання іншого житлового будинку
та зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_1 про визнання членами сім'ї,
права на проживання та користування
житловим приміщенням та зобов'язання
не чинити перешкод у проживанні та
користуванні житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач за первісним позовом звернувся
до суду з позовом про виселення
відповідачів з будинку, посилаючись на
те, що він в порядку спадкування після
смерті батька ОСОБА_6 є власником
житлового будинку, що розташований в
АДРЕСА_1.

У вказаному будинку також
зареєстровані та проживають
відповідачі.

Позивач за первісним позовом вважає, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не мають права на
проживання та реєстрацію у належному
йому будинку, також вважає, що їх
реєстрація та проживання у його
будинковолодінні порушує його законні
права та інтереси як власника будинку,
у зв'язку з чим просить суд виселити
відповідачів за первісним позовом без
надання їм іншого житла.

Відповідачі за первісним позовом
пред'явили зустрічний позов, у якому
просять суд визнати їх членами сім'ї
померлого ОСОБА_6, визнати за ними право
на проживання та користування житловим
приміщенням за адресою АДРЕСА_1 та
зобов'язати відповідача за зустрічним
позовом не чинити їм перешкод у
проживанні та користуванні
вищевказаним житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач за
первісним позовом та його
представники, що діють на підставі
довіреності підтримали первісний
позов, посилаючись на наведені в заяві
обставини. Зустрічний позов
заперечили.

Відповідачі за первісним позовом та їх
представник ОСОБА_7, що діє на підставі
довіреності первісний позов
заперечили. Зустрічний позов
підтримали, посилаючись на наведені в
заяві обставини.

Представник Хустського РВ ГУ ДМС
України в Закарпатській області до
суду не з'явився. До суду подав заяву
про розгляд справи без його участі,
первісний позов заперечив.

Суд вважає за можливе розглядати дану
справу у відсутності представника
Хустського РВ ГУ ДМС України в
Закарпатській області і постановити
рішення на підставі наявних у справі
доказів та пояснень сторін.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що первісний позов до
задоволення не підлягає, а зустрічний
слід задоволити, виходячи з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 25 січня 2001 року обвінчалася у
церкві с. Копашнево із ОСОБА_6 і з того
часу вона разом із своєю донькою
ОСОБА_5, яка на той час була
неповнолітньою, почали проживати разом
із ОСОБА_8 у його будинку.

Даний факт повністю стверджений в
судовому засіданні показами свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які є
сусідами позивачів за зустрічним
позовом, довідками, виданими
Копашнівською сільською радою та
свідоцтвом про вінчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки, а ч. 4
ст. 3 цього Кодексу встановлено, що сім'я
створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Позивачі за зустрічним позовом спільно
проживали разом із ОСОБА_8 та були і є
зареєстровані на сьогоднішній день у
його будинку, вони були пов'язані
спільним побутом із ОСОБА_8 (спільно
доглядали за будинком, обробляли
прилеглу до нього земельну ділянку,
мали спільний сімейний бюджет, тощо),
ОСОБА_13 та ОСОБА_4 перебували на
утриманні у ОСОБА_8, в період хвороби
ОСОБА_8 позивачі за зустрічним позовом
доглядали за ним, надавали допомогу,
зверталися у його інтересах до лікаря
(про що також свідчать письмові докази
по справі), тобто ОСОБА_13, ОСОБА_4 та
ОСОБА_8 мали взаємні права та обов'язки.

Отже, з огляду на наведене вбачається,
що ОСОБА_13, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 складали
сім'ю у розумінні ч. 2 ст. 3 СК України,
жодних заборонених законом і таких, що
суперечать моральним засадам
суспільства підстав не визнання їх
сім'єю судом не встановлено, а тому, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовної вимоги
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання їх
членами сім'ї померлого ОСОБА_6.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним
у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням, а ч. 4 ст.
156 ЖК України передбачено, що до членів
сім'ї власника будинку (квартири)
належать особи, зазначені в частині
другій статті 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід
визнати членами сім'ї померлого ОСОБА_8,
який був одноосібним власником
житлового будинку, що розташований в
АДРЕСА_1, останній дав згоду на їх
проживання та реєстрацію у належному
йому будинковолодінні, то суд вважає,
що підстав для їх виселення без надання
іншого житлового приміщення немає, а їх
позовна вимога про визнання права на
проживання за вищевказаною адресою є
підставною, обґрунтованою та підлягає
до задоволення.

Порядок та підстави виселення без
надання громадянам іншого жилого
приміщення регламентовано ст. 116 ЖК
УРСР.

В даному випадку позивачем за
первісним позовом не представлено
доказів та не доведено суду законність
та обґрунтованість своїх позовних
вимог про примусове виселення
відповідачів за первісним позовом із
будинку, який він успадкував після
смерті свого батька і який належить
йому станом на сьогоднішній день на
праві приватної власності.

Суд також звертає увагу на той факт, що
за заповітом, залишеним ОСОБА_6 18.06.2008
року на користь ОСОБА_14 заповідач
зобов'язав спадкоємця - ОСОБА_14 надати
право довічного проживання ОСОБА_4 у
спадковому будинку, що також вказує на
законне право на проживання
відповідачів за первісним позовом у
будинку спадкодавця.

Частиною 4 ст. 9 ЖК України встановлено,
що ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Враховуючи наведену норму закону, а
також беручи до уваги
необґрунтованість первісних позовних
вимог про примусове виселення
відповідачів за первісним позовом із
житлового будинку, що належить ОСОБА_1,
суд приходить до висновку, що
останнього слід зобов'язати не чинити
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перешкод у проживанні
та користуванні житловим приміщенням
за адресою АДРЕСА_1.

Із урахуванням положень ст. 88 ЦПК
України із ОСОБА_1 на користь позивачів
за зустрічним позовом підлягають до
стягнення судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст. 9, 64, 116, 156 ЖК України, ст. 3 СК
України суд, -

Р І Ш И В:

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Хустського РВ ГУ ДМС
України в Закарпатській області про
виселення без надання іншого житлового
приміщення та зняття з реєстрації -
відмовити.

Зустрічний позов задоволити.

Визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 членами сім'ї
померлого ОСОБА_6, які разом проживали
за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право на
проживання та користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 перешкод у проживанні та
користуванні житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 судові витрати в сумі 243 грн. 60
коп.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Закарпатської
області.

Суддя Хустського

районного суду:
підпис Довжанин М. М.

З оригіналом вірно.

Суддя Хустського

районного суду
Довжанин М. М.