Справа №489/2791/14-ц 19.05.2014 19.05.2014 19.05.2014
Провадження №22-ц/784/1587/14
Суддя суду 1-ї інстанції - Коваленко І.В.
Доповідач апеляційної інстанції -
Ухвала

Іменем України

19 травня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Серебрякової Т.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання
- Богатирьовою В.А.,

за участю:

- представника позивача
Скородумової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва

на ухвалу судді Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 17 квітня 2014 року
про відмову у відкритті провадження у
справі, постановлену за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва до
ОСОБА_4 про стягнення надміру отриманої
пенсії,

встановила:

16 квітня 2014 року Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва звернулося
до суду із вищевказаним позовом,
зазначивши, що ОСОБА_4
протягом періоду з 19 вересня 2011 року по
31 серпня 2013 року поновила своє
перебувала на обліку в управлінні та
отримувала пенсію у зв'язку із втратою
годувальника.

Відповідачка вчасно не
повідомила про обставини, що впливають
на підставність призначеного
пенсійного забезпечення, внаслідок
чого їй були надмірно сплачені кошти
за період з 01 січня по 31 серпня 2013 року в
сумі 7 152 грн.

Посилаючись на викладене, позивач
просив стягнути з ОСОБА_4 вказану
надмірно отриману нею пенсію у зв'язку
з втратою годувальника.

Ухвалою судді Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 17
квітня 2014 року відмовлено у відкритті
провадження у справі на підставі п. 1 ч. 2
ст. 122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просив скасувати
ухвалу, постановили нову, якою відкрити
провадження у справі, та направити
справу до розгляду до суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача,
перевіривши наведені в скарзі доводи
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті
провадження у справі, суд першої
інстанції виходив з того, що даний спір
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Проте, колегія суддів не
погоджується з таким висновком суду.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку зі здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 21
зазначеного Кодексу вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми
дає підстави для однозначного висновку
про те, що адміністративними судами
можуть розглядатися вимоги про
відшкодування шкоди лише за наявності
таких умов: вимоги мають стосуватися
шкоди, завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Зі змісту позову вбачається, що
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва стосуються вимог про
відшкодування шкоди та не поєднані з
вимогами вирішити публічно-правовий
спір.

Те, що позивач, здійснює владні
управлінські функції, саме по собі, не є
безумовною підставою для розгляду
даної справи в порядку
адміністративного судочинства.

Отже, вирішення цих вимог
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

За такого, суд повинен був, при
відповідності заяви вимогам ст. 119 ЦПК
України вирішувати питання про
відкриття провадження у справі, той же,
пославшись на п. 1
ч. 2 ст. 122 ЦПК України безпідставно
відмовив у такому.

Разом з тим, не підлягає
задоволенню клопотання в апеляційній
скарзі позивача про постановлення
судом апеляційної інстанції ухвали про
відкриття провадження у справі,
оскільки, згідно положень ст.122 ЦПК
України, вирішувати це питання повинен
суддя суду першої інстанції.

За такого, апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
ухвала судді суду першої інстанції -
скасуванню, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312
ЦПК України, з направленням справи до
суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Керуючись ст. ст. 303, 308,312,315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва
задовольнити частково.

Ухвалу судді Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 17
квітня 2014 року скасувати, а справу
направити у той же суд для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з дня її проголошення, і
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий
Судді: