Номер провадження: 22-ц/785/4048/14
Номер справи місцевого суду: 509/256/14-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2014 року

м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого: судді
Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова
В.О., Громіка Р.Д.

При секретарі:
Горновій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 26 лютого 2014 року у
справі за скаргою ОСОБА_2, за участю
заінтересованої особи - боржника,
ОСОБА_4, про визнання неправомірними
дій начальника відділу державної
виконавчої служби Овідіопольського
районного управління юстиції Одеської
області ОСОБА_5 та зобов’язання
вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2014р. ОСОБА_2 звернулася до суду з
вказаною скаргою.

Зазначала, що в процесі бездіяльності
головного державного виконавця ВДВС
Овідіопольського РУЮ ОСОБА_6 щодо
невиконання рішення Апеляційного суду
Одеської області від 28.11.2012р. та не
здійснення нею обов’язку щодо
організації знесення самочинно
побудованої ОСОБА_4 прибудови до
багатоквартирного будинку №6 по вул.
Лабораторна на території житлового
масиву «Червоний хутір» с. Мізікевича
Овідіопольського району Одеської
області, 05.11.2013р. вона (заявниця)
отримала припис начальника цього ВДВС
ОСОБА_5 з якого вбачається, що в разі не
здійснення нею авансування витрат на
проведення виконавчих дій або
самостійного укладання договору з
установою для надання послуг,
виконавче провадження на підставі п.11
ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження»
буде закінчено.

Оскільки в десятиденний строк вона не
повідомила ОСОБА_5 про прийняте нею
рішення з цього питання та не
одержувала від виконавчої служби
ніяких постанов, а виконавче
провадження є тривалим, ОСОБА_2 вважає,
що викладені в приписі вимоги є
неправомірними та є ухилення від
виконання рішення суду.

Посилаючись на ці обставини, заявниця
просила визнати ці дії начальника ВДВС
неправомірними і зобов’язати його
виконати рішення суду.

ОСОБА_5 скаргу не визнав.

Ухвалою суду від 26.02.2014р. у задоволенні
скарги відмовлено.

У апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати
та постановити нову ухвалу, якою
задовольнити скаргу, указуючи на
незаконність та необґрунтованість
постановленої у справі ухвали.

У запереченнях на апеляційну скаргу
ВДВС Овідіопольського районного
управління юстиції Одеської області,
вважаючи ухвалу суду законною та
обґрунтованою, просить залишити її без
змін.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, що
з’явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
й заперечення проти неї, колегія
суддів вважає, що апеляція підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні
скарги, суд першої інстанції керувався
тим, що ніякого припису державного
виконавця від 05.11.2013р. скаржниця не
отримувала, а отримала лише

лист за підписом начальника відділу
державної виконавчої служби в якому їй,
як стягувачу, було запропоновано
проавансувати витрати на проведення
виконавчих дій, провадження по яким не
було закрито, і після вказаного листа
ВДВС Овідіопольського РУЮ було вжито
ряд заходів, необхідних для виконання
рішення суду, і постанови про
закінчення виконавчого провадження не
виносилося.

Проте повністю погодитися з таким
висновком суду не можна.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду їз скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Як убачається з матеріалів справи
заявниця, оскаржує дії начальника ВДВС,
що пов’язані з надіслання на її адресу
листа від 05.11.2013р., у якому їй
запропоновано здійснити авансування
витрат для проведення виконавчих дій
або самостійно укласти договір з
установою для надання послуг, інакше
виконавче провадження за правилами п.11
ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження»
буде закінчено.

Вважаючи таки дії неправомірними, вона
просила про задоволення її вимог.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд
першої інстанції керувався тим, що сам
по собі факт запропонування стягувачу
здійснити авансування витрат певних
виконавчих дій ще не свідчить, що
такими діями посадових осіб державної
виконавчої служби порушено її права чи
свободи, оскільки судом було
встановлено, що 28.01.2014р. до ВДВС
надійшла відповідь спеціалізованої
організації про вартість вищевказаних
робіт і у той же день до Головного
управління юстиції в Одеській області
начальником відділу ДВС
Овідіопольського РУЮ було направлено
лист щодо виділення коштів на
проведення виконавчих дій у сумі 75 000
грн., що виконавче провадження не
закрито, що проводяться виконавчі дії.

Однак у суді апеляційної інстанції
представник ВДВС Овідіопольського РУЮ
надав 2 копії постанов про закінчення
виконавчого провадження від 06.05.2014р. та
від 08.05.2014р., з яких убачається, що у
зв’язку із відсутністю авансування
виконавчих дій з боку стягувача та не
виділенням коштів Головним
управлінням юстиції в Одеській
області, а виконати рішення суду без
участі боржника не є можливим,
виконавче провадження з примусового
виконання за цими виконавчими листами
на підставі п.11 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про
виконавче провадження» було
закінчено.

Колегія суддів вважає, що ці нові
обставини суду не були відомі, вони ним
не досліджувалися і, оскільки ці нові
обставини є важливими й вони тісно
пов’язані з тими обставинами, що стали
приводом для відмови у задоволенні
заяви, у зв’язку з чим вирішене судом
питання необхідно передати на новий
розгляд, для дослідження всіх обставин
у їх сукупності та постановлення у
справі законного і обгрунтованого
рішення.

Висновок суду про відмову у
задоволенні заяви є передчасним.

За наявності таких обставин, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржувану
ухвалу суду постановлено на неповно
з’ясованих обставинах справи, з
порушенням норм процесуального права,
і тому ухвала суду на підставі ст. ст. 311,
312 ЦПК України підлягає скасуванню з
передачею питання на новий розгляд.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 311-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у
х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного
суду Одеської області від 26 лютого 2014
року скасувати і передати питання на
новий розгляд до того ж суду першої
інстанції

Ухвала апеляційного суду
оскарженню у касаційному порядку не
підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської
області В.Ф.Парапан

ОСОБА_7

ОСОБА_8