Справа № 761/2660/14-ц
Провадження №2/761/2391/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.,

при секретарі
Звонцовій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Теплосервіс Київ»
про визнання договорів удаваними,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду
з позовом та просить визнати договір №
33 генерального підряду реконструкції
від 17.12.2009 р. укладений між ОСОБА_1 та ТОВ
«Теплосервіс Київ», договір оренди
нежилого приміщення від 25.10.2010 р.
укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
договір оренди квартири від 15.12.2010 р.
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та
договір оренди нерухомого майна від
21.03.2011 р. укладений між ТОВ «Теплосервіс
Київ» та ОСОБА_1 удаваними. Свої вимоги
мотивує тим, що між позивачем та ОСОБА_2
була укладена усна угода за якою
відповідач взяв на себе зобов'язання
провести утеплення покрівлі в
нежитловому приміщенні за адресою
АДРЕСА_2, яка належить на праві
приватної власності ОСОБА_1. В свою
чергу позивач зобов'язався передати
ОСОБА_2 в оренду умовно за 25,00 грн. з
правом суборенди квартиру за адресою:
АДРЕСА_1. Отримані ОСОБА_2 від оренди
кошти повинні були зараховуватись в
рахунок оплати проведених робіт з
утеплення покрівлі. 17.12.2009 р. між ОСОБА_1
в особі ОСОБА_3 та ТОВ «Теплосерівс
Київ» в особі Генерального директора
ОСОБА_2 було укладено договір № 33
генерального підряду реконструкції .
Додаток № 1 до договору не місить
орієнтовних об'ємів робіт, а тому не
давав можливості встановити дійсну
вартість робіт, які повинні бути
проведені. Оскільки було відсутнє
належне фінансування робіт з боку
позивача, Товариство не приступило до
виконання робіт, а тому між ОСОБА_1 та
Генеральним директором ТОВ
«Теплосервіс Київ» було досягнуто
певних домовленостей. А саме ОСОБА_1
передав в оренду за 25,00 грн. ОСОБА_2
приміщення за адресою АДРЕСА_1 з правом
передачі в суборенду, а відповідач в
свою чергу мав передати це приміщення в
суборенду за ринковою ціною. Сума
коштів, яку становить різниця між
ринковою ціною оренди та 25,00 грн.
повинна була сплачуватись
відповідачем на рахунок Товариства. Як
потім з'ясувалось ОСОБА_2 був учасником
ТОВ «Теплосервіс Київ». На виконання
досягнутої домовленості між ОСОБА_2 та
позивачем було укладено договори
оренди нежилого приміщення 25.10.2010 р. та
15.12.2010 р. Виконання даних договорів
підтверджується актами про сплату у
повному обсязі поточних орендних
платежів та виконання розрахунків за
договором оренди нежилих приміщень від
25.10.2010 р. З метою ухилення від сплати
податків ОСОБА_2 вмовив позивача
укласти з ТОВ «Теплосервіс Київ» 21.03.2011
р. договір оренди та те ж саме майно, яке
перебувало у оренді відповідача. Також
25.03.2011р. ТОВ «Теплосервіс Київ» уклало
договір суборенди з ТОВ «Аспкт-Сервіс».
Гроші від суборенди відповідач
використовував на власний розсуд.
Удаваність правочинів підтверджується
тим, що дійсна вартість квартири, яка
здавалась в оренду за 25, 00 грн.
Становить 51 132,80 грн., що
підтверджується консультацією про
визначення сереньоринкової вартості
оренди. За таких обставин укладені
договори є удаваними правочинами, які
були укладені з метою приховати усну
домовленість між позивачем та ОСОБА_2
Дійсним же правочином є передача
позивачем належного йому нежилого
приміщення в управління ОСОБА_2 і ТОВ
«Теплоскрвіс Київ» з матою отримання
прибутку від здачі в оренду кв. 9-10 по
вул. Крапивницького в м. Києві з
подальшим спрямування коштів від
оренди на проведення ремонтних робіт в
приміщенні за адресою: АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги,
просив задовольнити в повному обсязі з
підстав зазначених в позові.

ОСОБА_2 заперечував щодо задоволення
позову, оскільки договори які
укладались ним з позивачем є реальними
та не приховують жодних інших
правочинів.

Представник ТОВ «Теплоскрвіс Київ»
також просив відмовити в задоволенні
позову. Пояснив суду, що удаваний
правочин укладається без наміру
створити правомірний результат.
Волевиявлення сторін в ньому
направлено на досягнення певного
правового ефекту, але в той же час
учасники правочину домовляються про
інші правові наслідки ніж ті, які
згідно з законом, є результатом даного
волевиявлення. При укладанні удаваного
правочину мають бути умисні дії сторін,
в діях же Товариства по укладанню угод
не було наміру укладання інших
правочинів. Навпаки, між позивачем та
відповідачем виник спір у зв'язку із
належним виконанням ОСОБА_1 грошового
зобов'язання за оскаржуваним договором
№ 33 генеральної реконструкції від
17.12.2009 р. та договору № 0271010 від 25.10.2010 р.

Вислухавши пояснення представника
позивача,ОСОБА_2, представника ТОВ
«Теплоскрвіс Київ», суд вважає, що
позов задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Встановлено і не заперечується
сторонами, що 17.12.2009 р. між ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Теплосвіт Київ» в
особі генерального директора ОСОБА_2
було укладено договір № 33 генерального
підряду реконструкції за умовами якого
позивач доручив, а Товариство взяло на
себе зобов'язання в межах договору на
свій ризик власними та залученими
силами та засобами в строки та за
цінами реконструювати об'єкт - за
адресою: АДРЕСА_2. Ціна договору є
орієнтовною та договірною, згідно
попереднього локального кошторису
складає 560 000,00 грн.

25.10.2010 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
укладено договір оренди нежитлового
приміщення за адресою АДРЕСА_1 за
умовами якого позивач передав
відповідачу в оренду нежитлові, що
складаються з 16 кімнат в
напівпідвальному приміщенні на строк
два роки одинадцять місяців з моменту
прийняття предмету оренди за актом
прийому-передачі. Орендна плата
встановлена сторонами - 25,00 грн. на
місяць.

За актом прийому - передачі від 25.10.2010
року нежитлове приміщення було
передано орендодавцю.

В подальшому, а саме 15.12.2010 р. між ОСОБА_2
та позивачем було укладено договір
оренди квартири за умовами якого
ОСОБА_1 передав відповідачу в оренду
квартиру АДРЕСА_1 за умовами якого
позивач передав відповідачу в оренду
житлове приміщення, розташоване в
цокольному поверсі на строк два роки
одинадцять місяців з моменту прийняття
предмету оренди за актом
прийому-передачі. Орендна плата
встановлена сторонами - 25,00 грн. на
місяць.

Зазначені в договорах оренди
приміщення належать на праві власності
ОСОБА_1 на підстав договору
купівлі-продажу нежилих приміщень від
10.07.2006 року, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, про що
свідчить дублікат договору, копія
якого долучена до матеріалів справи.

Дане житлове приміщення передано
орендарю по акту прийому-передачі,
копія якого долучена до матеріалів
справи.

Крім того, як свідчать матеріали
справи,а саме договір суборенди
нерухомого майна від 25.03.2011 р., між ТОВ
«Теплосвіт Київ» та ОСОБА_1 було
укладено договір оренди нерухомого
майна від 21.03.2011 р. та Товариству
передано в оренду приміщення на
цокольному поверсі кв. АДРЕСА_1.

Дані обставини не заперечувались
сторонами, їх представниками в
судовому засіданні.

Представник позивача зазначає, що дані
угоди є удаваними та укладались
сторонами з метою приховання дійсного
правочину - передачі ОСОБА_1 належного
йому нежитлового приміщення в
управління ОСОБА_2 та ТОВ «Теплосервіс
Київ» з метою отримання прибутку від
здачі в оренду з подальшим
спрямуванням коштів на проведення
ремонтних робіт в приміщенні за
адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до положень ст. 202 ЦК
України, правочином є дія особи
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Приписами ст. 235 ЦК України удаваним є
правочин, який вчинено сторонами для
приховання іншого правочину, який вони
насправді і вчинили.

Пленум Верховного суду України в п. 25
постанови № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»
роз'яснив, що за удаваним правочином
сторони умисно оформляють один
правочин, але між ними насправді
встановлюються інші правовідносини.
На відміну від фіктивного правочину,
за удаваним правочином права та
обов'язки сторін виникають, але не ті,
що випливають зі змісту правочину.

Таким чином, обов'язковою умовою
удаваного правочину є умисел сторін
такого правочину на встановлення
правовідносин, які не випливають з умов
оскаржуваних договорів - договору
підряду та договорів оренди.

За договором найму (оренди), відповідно
до ст. 759 ЦК України, наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

В свою чергу за договором підряду,
згідно до положень ст. 837 ЦК України,
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Як свідчать матеріали справи, і не
заперечується представником позивача,
сторони виконували взяті на себе
зобов'язання за договорами оренди, про
що свідчать акти прийому-передачі
приміщень та акти про сплату в повному
обсязі встановленої сторонами
орендної плати, долученими до
матеріалів справи.

Крім того заочним рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 15.05.2013 р., яке набрало
чинності, з АДРЕСА_1 стягнуто на користь
ТОВ «Теплосервіс Київ» заборгованість
за договором № 33 генерального підряду
реконструкції від 17.12.2009 р. в сумі 306 918,69
грн.

Приписами ст. 60 ЦПК України встановлено
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

За встановлених обставин, суд
приходить до висновку, що
представником позивача не доведено в
судовому засіданні обставин з якими
законодавець передбачає визнання
правочину удаваним, не доведено умислу
сторін на оформлення однієї угоди з
метою приховати інший, а тому не
знаходить підстав для задоволення
позову.

Розподіляючи судові витрати, суд
керується положеннями ст. 88 ЦПК
України,

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
3,11,57,60, 88,212-215 ЦПК України, ст. ст. 202, 235 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили в разі
закінчення вищезазначених строків або
якщо його не скасовано після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Суддя