АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/1499/14
Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.
Доповідач Бутенко С. Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді:
Бутенко С.Б.

Суддів:
Прядкіної О.В., Пікуля В.П.

при секретарі:
Нестеренко А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 14 березня 2014 року

по справі за позовом Дочірнього
підприємства «Електромотор-побут» ПАТ
«Електромотор» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
інтересах себе та малолітньої особи
ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах
дітей виконавчого комітету
Октябрської районної в м. Полтаві ради
про втрату права користування житловим
приміщенням та виселення з гуртожитку.

Заслухавши суддю-доповідача
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2013 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом, в якому
просив визнати ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх
малолітнього сина ОСОБА_3 такими, що
втратили право користування кімнатою
АДРЕСА_1, та виселити їх з вказаного
помешкання без надання іншого
житлового приміщення.

В обґрунтування позову вказував, що ДП
«Електромотор-побут» ПАТ
«Електромотор» є балансоутримувачем і
здійснює утримання та обслуговування
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, який
призначений для тимчасового
проживання робітників в період їх
праці на ПАТ «Електромотор», де
відповідачу за його заявою від 11.06.2008
року була надана двомісна кімната №
НОМЕР_1 на період його роботи на
підприємстві. У разі звільнення з
підприємства він зобов'язувався в
місячний строк звільнити надану йому
житлову площу та знятися з
реєстраційного обліку. 29.04.2013 р. ОСОБА_1
звільнений з ПАТ «Електромотор» за
власним бажанням, тому 29.05.2013 р. разом із
сім'єю втратив право користування
житловою площею, наданою для
тимчасового проживання у період роботи
на ПАТ «Електромотор», але виселятися в
добровільному порядку не бажає.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 14 березня 2014 року позовні
вимоги ДП «Електромотор-побут» ПАТ
«Електромотор» задоволено повністю.

Ухвалено виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
ОСОБА_3 з кімнати АДРЕСА_1 без надання
іншого житлового приміщення.

Вирішено питання судових витрат.
Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ДП
«Електромотор-побут» ПАТ
«Електромотор» судові витрати в сумі 114
грн. 70 коп. за оплату судового збору.

Не погодившись з таким рішенням суду,
відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на неповне,
однобічне та упереджене дослідження
судом обставин справи, а також
неправильне застосування норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, просить рішення
місцевого суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Вказує, що при ухваленні оскаржуваного
рішення судом першої інстанції не
враховано житлові права відповідачів,
як мешканців гуртожитку, що були
вселені в гуртожиток і зареєстровані
на законних підставах, прожили в ньому
більше п'яти років. Крім того, на
утриманні у відповідачів знаходиться
малолітній син, а іншого житла вони не
мають. Також відповідач посилається на
продовження трудових правовідносин з
ПАТ «Електромотор».

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання, приходить
до висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, гуртожиток по
АДРЕСА_1 Полтавського
електромеханічного заводу
«Електромотор» перебуває на балансі
Дочірнього підприємства
«Електромотор-побут», що було
засноване ПАТ «Електромотор» з метою
надання житлово-комунальних послуг
громадянам та юридичним особам.

Частина приміщень в даному гуртожитку
згідно спільного рішення
адміністрації та профспілки ВАТ заводу
«Електромотор», погодженого рішенням
виконкому Полтавської міської ради від
27.05.1998 р. № 119, призначена для проживання
сімей.

На підставі постанови № 6-1 від 05.06.2008 р.
спільного засідання правління та
профспілкового комітету ВАТ
«Електромотор» ОСОБА_1 -
фрезерувальнику механоскладального
цеху на склад сім`ї 2 чол. було надано у
тимчасове користування двомісну
кімнату № НОМЕР_1 гуртожитку, в яку
відповідачі вселилися, зареєстровані
та постійно проживають з 06.08.2008 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_2
народився син - ОСОБА_3.

29.04.2013 р. згідно наказу ПАТ
«Електромотор» № 56 ОСОБА_1 звільнений з
ПАТ «Електромотор» за власним
бажанням.

19.09.2013 р. за наказом № 45 ОСОБА_1
прийнятий на роботу в ПАТ
«Електромотор» на посаду
слюсаря-ремонтника по 4 розряду
механоскладального цеху.

Вирішуючи питання про задоволення
позову, місцевий суд керувався нормами
статей 124, 132 ЖК України, положеннями
яких визначений порядок виселення із
службових жилих приміщень та
гуртожитків, а також тим фактом, що
звільнившись із займаної посади в ДП
«Електромотор-побут» ПАТ
«Електромотор» відповідач ОСОБА_1
втратив право користування кімнатою в
гуртожитку підприємства, а тому
підлягає виселенню із службового
приміщення разом зі своєю сім'єю без
надання іншого жилого приміщення.

Колегія суддів не може повною мірою
погодитися з висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Порядок та умови надання жилої площі в
гуртожитку визначено статтями 128, 129 ЖК
України.

Статтею 132 ЖК України передбачено
підстави виселення з гуртожитків.
Зокрема, працівників підприємств,
установ, організацій, які поселилися в
гуртожитку в зв'язку з роботою, може
бути виселено без надання іншого
жилого приміщення в разі звільнення за
власним бажанням без поважних причин,
за порушення трудової дисципліни або
вчинення злочину.

Осіб, перелічених у статті 125 цього
Кодексу, може бути виселено лише з
наданням їм іншого жилого приміщення.

Так, не підлягають виселенню без
надання іншого жилого приміщення
особи, що звільнені з посади, у зв'язку з
якою їм було надано жиле приміщення,
але не припинили трудових відносин з
підприємством, установою,
організацією, які надали це приміщення
(абз. 4 ч. 1 ст. 125 ЖК України).

При ухваленні оскаржуваного рішення
суд першої інстанції не врахував, що
відповідачі іншого житла не мають,
проживають у гуртожитку на законних
підставах та трудові відносини ОСОБА_1
із ПАТ «Електромотор» не припинені, що
свідчить про наявність у відповідачів
пільги при виселенні.

Як вбачається із довідки ПАТ
«Електромотор», наказу № 45 від 19.09.2013 р.
ПАТ «Електромотор», запису трудової
книжки відповідача ОСОБА_1, на час
прийняття рішення про виселення
останній працював на умовах трудового
договору на підприємстві, яке надало
спірне жиле приміщення в гуртожитку,
отже, відповідача та членів його сім`ї
не може бути виселено без надання
іншого житла.

Вдавшись до оцінки характеру трудового
договору між ПАТ «Електромотор» та
ОСОБА_1, суд першої інстанції не взяв до
уваги, що правове значення по справі
має сам факт продовження відповідачем
трудових відносин з тим підприємством,
яке надало йому спірну кімнату в
гуртожитку, а відповідно до статті 43
Конституції України, ст. 21 КЗпП України
працівник не може бути обмежений у
своєму праві реалізувати свої
здібності до продуктивної і творчої
праці шляхом укладення трудового
договору на одному або одночасно на
декількох підприємствах, в установах,
організаціях, якщо інше не передбачене
законодавством, колективним договором
або угодою сторін.

За вказаних обставин позовні вимоги ДП
«Електромотор-побут» ПАТ
«Електромотор про виселення
відповідачів з кімнати АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення є
безпідставними.

З огляду на викладене, оскільки суд
першої інстанції не вірно оцінив
обставини справи та не застосував до
спірних правовідносин правила ст. 132 ч.
3, ст. 125 ЖК України, що призвело до
неправильного вирішення спору, в силу
ст. 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 3, 4 ЦПК України
колегія суддів приходить до висновку
про скасування рішення місцевого суду
з ухваленням по справі нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Даючи оцінку іншим доводам апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для застосування до спірних
правовідносин Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків», сфера дії
якого поширюється лише на гуртожитки,
які є об'єктами права державної та
комунальної власності, крім
гуртожитків, що перебувають у
господарському віданні чи в
оперативному управлінні військових
частин, закладів, установ та
організацій Національної гвардії
України, Служби безпеки України,
Державної прикордонної служби України,
Збройних Сил України та інших
утворених відповідно до законів
України військових формувань,
Міністерства внутрішніх справ України,
Державної кримінально-виконавчої
служби України, Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, системи цивільного
захисту та державних навчальних
закладів, до яких гуртожиток по АДРЕСА_1
не належить.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 14 березня 2014 року -
скасувати.

Постановити по справі нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову
Дочірнього підприємства
«Електромотор-побут» ПАТ
«Електромотор» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 в
інтересах себе та малолітньої особи
ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах
дітей виконавчого комітету
Октябрської районної в м. Полтаві ради
про втрату права користування житловим
приміщенням та виселення з гуртожитку.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:
С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/
О.В. Прядкіна

В.П. Пікуль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
С.Б. Бутенко