ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1861/14-ц

Провадження № 4-с/210/28/14

"18" квітня 2014 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу складі:

головуючого - судді
Сільченко В.Є.

при секретарі -
Бендас І.І.

за участю скаржника
ОСОБА_2

за участю представника скаржників
ОСОБА_3

за участю суб'єкта оскарження
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні з м. Кривому Розі цивільну
справу за скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_2,
суб'єкт оскарження Дзержинський відділ
Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції на дії державного виконавця,
суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі
скаргою в порядку розділу 7 ЦПК України
та ст.82 Закону України «Про виконавче
провадження» на дії державного
виконавця Дзержинського відділу
Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції (далі - Дзержинський ВДВС КМУЮ)
щодо виконання Рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від
22.08.2011 р. у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України» (далі - стягувач) до ОСОБА_2
(далі - відповідач або боржник) про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, яким з відповідачки було
стягнуто 957986,75 грн. та Ухвали
Дзержинського районного суду міста
Кривого Рогу від 30.04.2013 р. у справі №
210/2258/13-ц якою, було задоволено подання
державного виконавця та визначено, що
ОСОБА_2 належить 1 / 2 частка у спільно
нажитому майні подружжя разом з ОСОБА_5.
В скарзі просили визнати
неправомірними дії Дзержинського ВДВС
КМУЮ щодо накладення арешту на майно,
належне ОСОБА_5 в рамках виконавчого
провадження ВП №29579890; скасувати
постанови державного виконавця від
23.12.2013 р. про арешт майна та оголошення
заборони на його відчуження, якими було
накладено арешт на 1-кімнатну житлову
АДРЕСА_1 4-кімнатну житлову АДРЕСА_4;
3-кімнатну житлову АДРЕСА_9; житловий
будинок АДРЕСА_10, а також постанову
державного виконавця від 14.02.2014 р. про
накладення арешту на автомобіль
«Тойота Прадо», 2006 року випуску,
номерний знак НОМЕР_1. В обґрунтування
скарги посилались на те, що державним
виконавцем при накладенні арешту не
було виділено в натурі частку боржника
в спільному майні, а визначення часток
судом було здійснено без врахування
правового режиму майна як особистого,
що визначено в укладеному подружжям
шлюбному договорі, без врахування
факту розірвання шлюбу між ОСОБА_2
понад три роки тому, у зв'язку з чим
фактично накладено арешт на особисте
майно ОСОБА_5, який не є боржником та
учасником виконавчого провадження, чим
порушено його право власності.

В судовому засіданні представник
скаржників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 скаргу
підтримали та наполягали на її
задоволенні з викладених в ній підстав.

Державний виконавець Дзержинського
відділу Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції ОСОБА_4 проти задоволення
скарги заперечував, пояснивши суду, що
діяв в рамках закону і виконуваної ним
ухвали Дзержинського районного суду
міста Кривого Рогу від 30.04.2013 р., якою
було визначено частку майна боржника у
майні, яким він володіє спільно з
іншими особами, а саме разом з ОСОБА_5,
проте частку боржника він не виділяв,
за реєстрацією права власності на 1 / 2
частку майна на ОСОБА_2 не звертався,
оскільки в нього відсутні такі
повноваження. Про наявність шлюбного
договору, укладеного між скаржниками
як подружжям, йому відомо не було.
Просив в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про наявність
законних підстав для задоволення
скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Постановою
державного виконавця Дзержинського
ВДВС КМУЮ від 03.10.2011 р. було відкрито
виконавче провадження ВП №29579890 на
виконання виконавчого листа
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу № 2-73, виданого на
виконання Рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від
22.08.2011 р. у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
яким з відповідачки було стягнуто 957986,75
грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду
міста Кривого Рогу від 30 квітня 2013 року
у справі №210/2258/13-ц було задоволено
подання державного виконавця
Дзержинського ВДВС КМУЮ, визначено, що
ОСОБА_2 належить 1 / 2 частка у спільно
нажитому майні подружжя, а саме:
автомобілі «Тойота Прадо», 2006 року
випуску, номерний знак НОМЕР_1;
житловому будинку АДРЕСА_10; 4-кімнатній
житловій квартирі АДРЕСА_4; 1-кімнатній
житловій квартирі АДРЕСА_1: 3-кімнатній
житловій квартирі АДРЕСА_9.

Постановою державного виконавця
Дзержинського ВДВС КМУЮ від 23.12.2013 про
арешт майна та оголошення заборони на
його відчуження було накладено арешт
на 1-кімнатну житлову квартиру АДРЕСА_1
4-кімнатну житлову квартиру АДРЕСА_4;
3-кімнатну житлову квартиру АДРЕСА_9;
житловий будинок АДРЕСА_10.

Постановою державного виконавця
Дзержинського ВДВС КМУЮ від 23.12.2013 про
розшук майна боржника було оголошено в
розшук автомобіль «Тойота Прадо», 2006
року випуску, номерний знак НОМЕР_1,
який начебто належить боржнику - ОСОБА_2

Постановою державного виконавця від
09.01.2014 р. про накладення арешту на
автомобіль «Тойота Прадо», 2006 року
випуску, номерний знак НОМЕР_1 було
накладено арешт на вказаний
автомобіль. Проте Листом Центру
надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів з обслуговування м. Кривий Ріг
та Криворізького району №14/4ЦНП-224 від
29.01.2014 р. начальника Дзержинського ВДВС
КМУЮ було повернуто без виконання
постанову державного виконавця від
09.01.2014 р. про накладення арешту на
автомобіль «Тойота Прадо», 2006 року
випуску, номерний знак НОМЕР_1, та
повідомлено, що ОСОБА_2 не є власником
зазначеного транспортного засобу.

У зв'язку з цим постановою державного
виконавця від 14.02.2014 р. про накладення
арешту на автомобіль «Тойота Прадо», 2006
року випуску, номерний знак НОМЕР_1 було
повторно накладено арешт на вказаний
автомобіль як належний ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1,2 ст. 182 ЦК України
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Відповідно до
ч.4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації, виникають з дня такої
реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 73 СК України за
зобов'язаннями одного з подружжя
стягнення може бути накладено лише на
його особисте майно і на частку у праві
спільної сумісної власності подружжя,
яка виділена йому в натурі.

Проте як вбачається с дійсних обставин
справи на момент накладення арешту на
спірне нерухоме майно право власності
боржника на нього (а саме на 1 / 2 частину)
не було зареєстровано, отже воно не
виникло у ОСОБА_2, не зважаючи на
визначення її частки судом, а тому
фактично арешт було накладено на
нерухоме майно іншого власника -
ОСОБА_2, який не є боржником та стороною
виконавчого провадження, чим порушено
його право власності.

Так, відповідно до оглянутої в
засіданні суду інформаційної довідки з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно індексний номер 556645, в розділі
відомості про право власності відносно
всього переліченого в постановах про
накладення арешту нерухомого майна
значиться інформація про власника -
ОСОБА_5, форма власності - приватна,
частка власності - 1/1.

Так само не міг бути накладений арешти
на спірний автомобіль, який є
неподільною річчю, без виділення
частки боржника та реєстрації її права
власності на 1 / 2 частину.

Крім того, як вбачається з Ухвали
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 09.04.2014 р. відкрито
апеляційне провадження за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на Ухвалу Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від
30.04.2013 р. у справі № 210/2258/13-ц за поданням
державного виконавця Дзержинського
ВДВС КМУЮ про визначення часток
оскаржена ОСОБА_2 в апеляційному
порядку, у зв'язку з чим вона вважається
такою, що не набрала законної сили та не
підлягає виконанню до закінчення
процедури апеляційного оскарження в
силу вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, згідно
з якою у разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Також врахуванню державним виконавцем
підлягав той факт, що як встановлено
судом, 23.01.2009 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_2
було укладено шлюбний договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Голопристанського районного
нотаріального округу Херсонської
області ОСОБА_8, згідно з п. 2.3 якого
передбачено, що майно, придбане кожним
з подружжя за час шлюбу, належатиме як
за час шлюбу, так і у випадку його
розірвання на праві особистої
приватної власності тому, ким це майно
буде придбане, або на кого воно буде
зареєстроване чи оформлене. У п. 2.3.1
даного шлюбного договору визначено, що
його сторони погодили, що ОСОБА_2 на
праві особистої приватною власності
належить, зокрема: автомобіль «Тойота
Прадо» 2006 року випуску, номерний знак
НОМЕР_1; житловий будинок АДРЕСА_10;
4-кімнатна житлова квартира АДРЕСА_4;
1-кімнатна житлова квартира АДРЕСА_1;
3-кімнатній житловій квартирі АДРЕСА_9.

Цим же шлюбним договором (п.п. 4.1, 4.2)
визначено, що кожен з подружжя несе
відповідальність з узятих на себе
зобов'язань перед кредиторами в межах
належного йому майна. При недостатній
кількості цього майна кредитор не в
праві звертати стягнення на майно
іншого з подружжя. Кожен з подружжя не
несе відповідальності за фінансові
зобов'язання іншого з подружжя ні перед
фізичними, ні перед юридичними особами.

Таким чином, укладеним шлюбним
договором визначено як правовий статус
майна, придбаного до, так і після його
укладання за час шлюбу, а також після
розірвання шлюбу, в т.ч.
відповідальність за взяті на себе
зобов'язання перед кредиторами.

При цьому судом також встановлено, що
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 було
розірвано 25.03.2009 р., тобто більше трьох
років тому, позов про поділ майна
ОСОБА_2 не заявлено, що свідчить про те,
що за кожним з подружжя залишено те
майно, яке йому належить, оскільки
відповідно до ч.2 ст. 72 СК України до
вимоги про поділ майна, заявленої після
розірвання шлюбу, застосовується
позовна давність у три роки.

Отже, як наслідок спірне майно, на яке
було накладено арешт є особистою
власністю ОСОБА_2 і взагалі не може бути
предметом будь-яких обтяжень за
зобов'язаннями його колишньої дружини -
ОСОБА_2

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено право державного
виконавця накладати арешт на майно
боржника. Відповідно до ст. 41
Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК
України власник може вимагати усунення
перешкод у праві користування та
розпорядження своїм майном, в тому
числі, шляхом звільнення його з-під
арешту у випадку безпідставного вжиття
таких обмежень за зобов'язаннями іншої
особи - боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, суд погоджується зі
скаржниками в тому, що накладений
державним виконавцем арешт підлягає
скасуванню, оскільки він накладений
всупереч вимогам закону на майно, яке
не належить боржнику та порушує права
власника вказаного майна.

На підставі викладеного, та керуючись
ст. 209 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_2, суб'єкт
оскарження Дзержинський відділ
Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції на дії державного виконавця -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії
Дзержинського відділу Державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції щодо
накладення арешту на майно, належне
ОСОБА_5 в рамках виконавчого
провадження ВП №29579890

Скасувати постанови державного
виконавця Дзержинського відділу
Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції від 23.12.2013 р. про арешт майна та
оголошення заборони на його
відчуження, якими було накладено арешт
на 1-кімнатну житлову квартиру АДРЕСА_1;
4-кімнатну житлову квартиру АДРЕСА_4;
3-кімнатну житлову квартиру АДРЕСА_9;
житловий будинок АДРЕСА_10.

Скасувати постанову державного
виконавця Дзержинського відділу
Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції від 14.02.2014 року про накладення
арешту на автомобіль «Тойота Прадо», 2006
року, номерний знак НОМЕР_1

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу.

Суддя:
В. Є. Сільченко