У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Тернопільської області від 18 березня
2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ
«Дельта Банк») звернулося до суду з
позовом, у якому зазначало, що 03 жовтня
2007 року між ним та та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № 003-19986-031007, згідно з
яким останньому відкрито картковий
рахунок НОМЕР_1 та надано кредит шляхом
відкриття відновлювальної відкличної
кредитної лінії на загальну суму 30 тис.
грн, ліміт якої на день укладення
договору становив 504 грн. Кредитний
договір передбачав надання кредиту за
плату: процентна ставка - 29,90 % річних та
плату з обслуговування кредитного
ліміту у разі наявності заборгованості
за рахунком 2,99 % на місяць. ОСОБА_2
неналежно виконував умови договору,
внаслідок чого за ним утворилася
заборгованість, що станом на 20
вересня 2013 року склала 1776 грн 68 коп., яку
банк просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Бережанського
районного суду Тернопільської області
від 19 грудня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ «Дельта Банк» 1141 грн 57 коп.
заборгованості за кредитним договором
від 03 жовтня 2007 року. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Тернопільської області від 18 березня
2014 року заочне рішенням Бережанського
районного суду Тернопільської області
від 19 грудня 2013 року змінено, позов ПАТ
«Дельта Банк» задоволено повністю.
Збільшено розмір стягуваної
заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Дельта Банк» до 1776 грн 68 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно,
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює.

Апеляційний суд обґрунтовано
задовольнив позов відповідно до вимог
ст. ст. 1054, 610 ЦК України та умов
кредитного договору від 03 жовтня 2007
року на підставі розрахунку
заборгованості, що у встановленому
законом порядку відповідачем не
спростована.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків суду вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік