Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №289/216/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
Свінцицький Леонід Валентинович
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого Павицької
Т.М.,

суддів Миніч Т.І.,
Трояновської Г.С.,

при секретарі судового

засідання Камінній
М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на повнолітню
доньку, яка продовжує навчання, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Радомишльського районного суду
Житомирської області від 12 березня 2014
року,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом, в якому
зазначала, що з 1994 року по 2011 рік
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, від якого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася донька
ОСОБА_4. Оскільки донька продовжує
навчання в Житомирському державному
університеті ім.І.Франка, а сама
позивач перебуває у скрутному
матеріальному становищі, просила
стягнути з відповідача аліменти на
утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно.

Рішенням Радомишльського
районного суду Житомирської області
від 12 березня 2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на
утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку (доходу), але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
щомісячно до закінчення нею навчання
на денному факультеті в Житомирському
державному університеті ім.І.Франка,
але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4
двадцяти трьох років ( за винятком
періоду канікул та виробничої
практики). Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід
держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60
коп. Рішення в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць допущено до негайного
виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове - про стягнення аліментів
на утримання повнолітньої доньки в
розмірі 1/8 частини заробітку. Вважає, що
судом винесено рішення без урахування
розміру заробітної плати, яку отримує
позивача та його матеріального
становища.

Розглянувши справу в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.199 СК
України якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Положеннями ст.141 СК України
визначено, що мати, батько мають рівні
права та обов'язки щодо дитини.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України
надав роз'яснення щодо підстав
виникнення обов'язку батьків по
утриманню своїх повнолітніх дітей, які
продовжують навчання. Відповідно до п.20
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
від 15.05.2006 року обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття, виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання, потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

При визначенні розміру аліментів на
повнолітніх дітей суд враховує такі
обставини: стан здоров'я та матеріальне
становище повнолітніх дочки, сина; стан
здоров'я й матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, інших дітей; можливість
надання утримання другим з батьків,
своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дітьми; інші обставини, що
мають істотне значення.

Матеріальне становище повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання,
визначається з врахуванням вартості
навчання, навчального обладнання,
навчальних матеріалів, проїзду,
проживання за місцем розташування
навчального закладу тощо.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народилася донька ОСОБА_4.

Довідкою Житомирського державного
університету ім.І.Франка
підтверджується, що ОСОБА_4 є студентом
першого курсу денної форми навчання,
державного фінансування і навчання
закінчується 30.06.2017 року.

Встановивши наведені обставини
справи, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що повнолітня
донька відповідача продовжує навчання
та у зв'язку з цим потребує
матеріальної допомоги.

Суд врахував, що донька сторін ОСОБА_4
перебуває на стаціонарній формі
навчання, а відтак не має можливості
працювати та отримувати доходи, а тому
потребує матеріальної допомоги від
батьків на оплату навчання.

Окрім того, особа, яка навчається
(студент) несе загальновідомі витрати,
пов'язані з навчанням, як то
необхідність придбання паперу,
ручок, зошитів, портфеля, користування
комп'ютерною та копіювальною технікою.

Водночас колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції підлягає
зміні, виходячи з наступного.

Згідно із ч.2 ст.200 СК України при
визначенні розміру аліментів з одного
з батьків суд бере до уваги можливість
надання утримання другим з батьків,
своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Встановлено, що позивачка працює в
Потіївській спеціальній
загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ
ступенів Житомирської обласної ради,
отримує заробіток в межах 4 000 грн.,
донька ОСОБА_4 навчається на державному
фінансуванні, отримує стипендію. Тобто,
витрати на оплату навчання ОСОБА_2 не
несе.

Незважаючи на те, що відповідач
працює, отримує стабільний заробіток,
однак він хворіє, сплачує аліменти на
меншу доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі ? частини заробітку.

А тому, зважаючи на те, що батьки мають
рівні права по відношенню до дитини, в
тому числі і по її утриманню, та
ураховуючи, стан здоров'я та
матеріальний стан ОСОБА_3, колегія
суддів вважає, що розмір аліментів,
визначений до стягнення судом першої
інстанції підлягає зменшенню з 1/4 до 1/8
частки з усіх видів заробітку (доходу)
відповідача.

Відповідно до вимог ст.ст.200, 201 СК
України на правовідносини про
стягнення аліментів на повнолітню
дочку не поширюється положення ч.2
ст.182 СК України про те, що мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Тому суд першої
інстанції помилково зазначив в
резолютивній частині рішення, що
аліменти не можуть бути меншими 30
відсотків прожиткового мінімуму.

Окрім того, в порушення вимог ст.192 СК
України суд першої інстанції в
судовому рішенні не зазначив час, з
якого присуджуються аліменти.

З огляду на наведене рішення суду
першої інстанції в частинні
задоволення позову підлягає
скасуванню з ухваленням нового - про
часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Радомишльського районного
суду Житомирської області від 12
березня 2014 року в частині задоволення
позову про стягнення аліментів
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на повнолітню доньку, яка
продовжує навчання задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на
утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти, в розмірі 1/8
частини з усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи стягнення з 12
лютого 2014 року і до закінчення нею
навчання на денному факультеті в
Житомирському державному університеті
ім.І.Франка, але не більше ніж до
досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох
років (за винятком періоду канікул та
виробничої практики).

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді