Номер провадження: 22-ц/785/1141/14
Номер справи місцевого суду: 2/493/136/13
Головуючий у першій інстанції Наумчак
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Ступакова
О.А.

- Станкевича
В.А.

при секретарі -
Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеське обласне управління АТ
«Ощадбанк» на рішення Балтського
районного суду Одеської області від
30.10.2013 року по справі за позовом ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеське обласне
управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом
до суду (а. с. 3-7), який уточнив в ході
розгляду справи (а. с. 68-69) та просив
стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеського обласного
управління АТ «Ощадбанк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 123 080,17 грн., в тому числі:
заборгованість за відсотками - 57 748,27
грн.; заборгованість за пенею за
відсотками за період з 15.06.2011 по 29.04.2013 -
27 139,41 грн.; заборгованість за пенею по
основному боргу за період з 15.06.2011 по
29.04.2013 - 13 716,67 грн. та витрати по
сплаті судового збору в сумі 1 251 грн. 54
коп.

Свої позовні вимоги позивач, як
зазначено в рішенні суду,
обґрунтовував тим, що 06.12.2007 року ВАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеське обласне
управління ВАТ «Ощадбанк» уклало з
ОСОБА_3 договір про надання кредиту
№ 2136-н на суму 199 500 грн. строком до
06.12.2010 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між ВАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеське обласне
управління ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4
укладено договір поруки № 1 до
кредитного договору. Банк належним
чином виконав свої зобов'язання по
кредитному договору перед
відповідачем ОСОБА_3, видав кредит на
загальну суму 199 500 грн.

Оскільки, відповідачі неналежним чином
виконували зобов'язання, то позивач
звернувся з позовом, та відповідно до
рішення Балтського районного суду
Одеської області від 31.10.2011 року з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуто солідарно
заборгованість за кредитом в сумі 317
899,29 грн. та судові витрати на загальну
суму в розмірі 1 820 грн., але враховуючи,
що договір не було розірвано, а
ухвалене рішення не є підставою для
припинення нарахування відсотків та
пені, то з моменту ухвалення рішення,
відповідно до п. 1.5.1.1.; п. 8.1. кредитного
договору були нараховані відсотки та
пеня, тому виникла додаткова
заборгованість за кредитом у вигляді
відсотків та пені, та відповідно до
наданого розрахунку заборгованість
станом на 29.04.2013 року складає 123 080,17
грн., в тому числі: заборгованість за
відсотками - 57 748,27 грн.; заборгованість
за пенею за відсотками за період з
15.06.2011 року по 29.04.2013 року - 27 139,41 грн.;
заборгованість за пенею по основному
боргу за період з 15.06.2011 року по 29.04.2013
року - 13 716,67 грн.

Так як відповідачі стягнуту
заборгованість не повертають, своїх
зобов'язань по поверненню кредиту не
виконують, тому позивач змушений
звернутись до суду, та своєю заявою, як
зазначено в рішенні суду, підтримав
позовні вимоги.

Як зазначено в рішенні суду,
відповідач ОСОБА_3 до судових засідань,
які призначалися на 13.09.2013 року, 27.09.2013
року, 15.10.2013 року, 30.10.2013 року не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та у
встановленому законом порядку, згідно
довідки Балтського районного сектору
Головного Управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області (а. с. 33 ), відповідач
зареєстрований в АДРЕСА_1, що
відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України,
відповідач вважається належним чином
повідомленим про розгляд справи, хоча
згідно поштових повідомлень, які
повернулись до суду є відмітка, з
зазначенням того, що адресат відсутній
за місцем реєстрації.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов не визнала та пояснила, що
позивач порушив вимоги п. 4.2. договору
поруки, згідно якого, кредитор протягом
шести місяців з дня настання строку
виконання зобов'язань, зобов'язаний був
пред'явити вимоги до поручителя, однак
він цього не зробив, крім того, позивач
порушив вимоги п. 4.4. договору поруки,
оскільки без її згоди були змінені
умови договору, внаслідок яких
збільшився обсяг його
відповідальності а саме: збільшений
розмір сплати відсотків річних за
користуванням кредитними коштами з 18,5%
на 22,5%, а також без її згоди позивач
надав дозвіл на переоформлення
заставного майна на іншу особу, та
відомості де в цей час знаходиться
автомобіль, відсутні.

Рішенням Балтського районного суду
Одеської області від 30.10.2013 року позов
ПАТ «Державний ощадний банк України», в
особі філії - Одеське обласне
управління АТ «Ощадбанк» задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України», в
особі філії - Одеське обласне
управління АТ «Ощадбанк» (р/р №
0001, МФО 328845, ідентифікаційний код
за ), кредитну
заборгованість в сумі сто двадцять три
тисячі вісімдесят гривень 17 коп. (123
080,17 грн.) та судові витрати в сумі
тисяча двісті тридцять гривень 17 коп. (1
230,17 грн.) В частині стягнення
заборгованості з ОСОБА_4, відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеське обласне
управління АТ «Ощадбанк» подало
апеляційну скаргу на рішення
Балтського районного суду Одеської
області від 30.10.2013 року, в якій просить
рішення суду від 30.10.2013 року змінити та
викласти у наступній редакції -
«Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України», в особі філії -
Одеське обласне управління АТ
«Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 -
задовольнити повністю. Стягнути
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України», в
особі філії - Одеське обласне
управління АТ «Ощадбанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 123 080,17 грн. та судові витрати
у сумі 1 230,17 грн., судові витрати
покласти на відповідача. При цьому,
апелянт посилається на те, що вважає, що
суд без всебічної і повної перевірки
обставин справи, не дослідивши та не
оцінивши в сукупності надані докази,
без детального аналізу законодавства,
що регулює спірні правовідносини між
сторонами, з неправильною оцінкою
наданих доказів і встановлених
юридичних фактів дійшов хибного
висновку та вважає, що відсутні
будь-які правові підстави для відмови у
стягненні заборгованості з поручителя
ОСОБА_4

Відповідачами рішення суду не
оскаржується.

В судовому засіданні ОСОБА_4
заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги. Інші учасники
процесу в судове засідання не
з'явилися, причини неявки суду не
повідомили, клопотання про
відкладення розгляду справи від них на
адресу суду не надходили. Представник
позивача, в судовому засіданні 17.03.2014
року підтримав апеляційну скаргу

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог та межах
оскарження, наданих доказів і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав. При цьому, судова
колегія зазначає, що не робить
висновків стосовно неоскаржуваної
частини рішення, щодо стягнення
заборгованості за кредитним договором
з ОСОБА_3

Відповідно до ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Задовльняючи частково
позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний
банк України» в особі філії - Одеське
обласне управління АТ «Ощадбанк», суд
першої інстанції виходив з наступного.

В судовому засіданні
встановлено, що 06.12.2007 року ВАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеське обласне
управління ВАТ «Ощадбанк» уклало з
ОСОБА_3 договір про надання кредиту №
2136-н на суму 199 500 грн. строком до 06.12.2010
року (а. с. 8-10).

В статуті ПАТ «Державний Ощадний банк
України», в особі ТВБВ № 10015/0391 філії -
Одеського обласного управління
зазначено, що слово «відкритого»
замінено на «публічного», отже ПАТ
«Державний Ощадний банк України», в
особі ТВБВ № 10015/0391
філії - Одеського обласного управління
є належним позивачем (а. с. 22).

6 грудня 2007 року в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між ВАТ «Державний ощадний
банк України» в особі філії - Одеське
обласне управління ВАТ «Ощадбанк» та
ОСОБА_4 укладено договір поруки № 1 до
кредитного договору (а. с. 14-15).

06.12.2007 року ВАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеське
обласне управління ВАТ «Ощадбанк»
уклало з ОСОБА_3 договір застави
транспортного засобу до кредитного
договору № 2136-нвід 06.12.2010 року (а. с. 11-13).

Відповідно до рішення Балтського
районного суду Одеської області від
31.10.2011 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуто
солідарно заборгованість за кредитом в
сумі 317 899,29 грн. та судові витрати на
загальну суму в розмірі 1 820 грн. (а. с.
17-19).

10.10.2008 року між ВАТ «Державний ощадний
банк України» в особі філії - Одеське
обласне управління ВАТ «Ощадбанк» та
ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду №
1 до кредитного договору № 2136-н від
06.12.2007 року про збільшення сплати
відсотків річних за користуванням
кредитними коштами з 18,5% на 22,5% (а. с. 70
цивільної справи Балтського районного
суду Одеської області № 2-899/11р.).

Відповідно до листа ВАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеське обласне управління ВАТ
«Ощадбанк», який адресований
начальнику РЕВ ГУМВС України в
Одеській області, надано дозвіл на
перереєстрацію транспортного засобу
(а. с. 86 цивільної справи Балтського
районного суду Одеської області
№2-899/11р.).

Останні дві вищевказані обставини
свідчать про збільшення без згоди
поручителя зобов'язання, внаслідок
чого збільшився обсяг його
відповідальності, що відповідно до п.
4.4. договору поруки, - має наслідком
припинення договору поруки (а. с. 14-15).

Відповідно до п. 4.2. договору поруки,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання зобов'язань
за кредитним договором від 6 грудня 2007
року не пред'явить вимоги до
поручителя, а «строком виконання
зобов'язання» відповідно до визначення
та тлумачення термінів, що вказано в
договорі поруки (а. с. 14-15), вважається
встановлений Кредитним договором, до
закінчення якого Боржник зобов'язаний
в порядку, визначеному Кредитним
договором здійснити ті чи інші виплати
на користь Кредитора. В даному випадку
такий момент настав після 22.12.2008 року,
оскільки після цієї дати ніяких
погашень по кредиту не відбувалось, що
підтверджується розрахунком
заборгованості за кредитним договором
станом на 14.06.2011р., який знаходиться в
матеріалах цивільної справи
Балтського районного суду за 2011 рік (а.
с. 25-35 цивільної справи 2-899/11р.). Крім
того, кредит видавався на 36 місяців, з
терміном остаточного погашення не
пізніше 6 грудня 2010 року. Відомості про
повідомлення поручителя про
пред'явлення до нього вимог відповідно
до п. 4.2. договору поруки, в матеріалах
цієї справи, а також в матеріалах
цивільної справи Балтського районного
суду № 2-899/11р., відсутні, крім того, ця
обставина підтверджена в судовому
засіданні поясненнями ОСОБА_4, що
відповідно до п. 4.2. договору поруки,
також має наслідком припинення
договору поруки (а. с. 14-15), що відповідає
вимогам ч. 4 ст. 559 ЦК України, відповідно
до якої порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Відповідно до наданого розрахунку (а. с.
71-73) заборгованість станом на 29.04.2013
року складає 123 080,17 грн., в тому числі:
заборгованість за відсотками - 57 748,27
грн.; заборгованість за пенею за
відсотками за період з 15.06.2011р. по
29.04.2013р. - 27 139,41 грн.; заборгованість за
пенею по основному боргу за період з
15.06.2011р. по 29.04.2013р. - 13716,67 грн., що
відповідає умовам кредитного договору.

Встановивши дані обставини, суд першої
інстанції вважав, що вимоги позивача
відносно поручителя ОСОБА_4 є
необґрунтованими .

Та за таких обставин, враховуючи, що
позичальник ОСОБА_3 порушує умови
договору та в обумовлені договором про
кредит строки не виконує свої
зобов'язання по поверненню кредиту, суд
першої інстанції відповідно до ст. ст.
526, 530, 554, 636, 549-552, 553-559, 610-612, 625, 631,1048, 1050, 1054
ЦК України частково задовольнив позов
ПАТ «Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеське обласне
управління АТ «Ощадбанк», стягнувши
заборгованість за кредитним договором
з ОСОБА_3

Судова колегія, не роблячи висновків
стосовно неоскаржуваної частини
рішення суду, вважає, що суд першої
інстанції, в межах позовних вимог,
повно, всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин та
прийшов до правильного висновку на
підставі наданих та досліджених
доказів, відмовивши в стягненні
заборгованості з ОСОБА_4

Тому судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають фактичним
обставинам справи, наданим доказам та
відповідним нормам матеріального і
процесуального права, а суд першої
інстанції правомірно на підставі вимог
закону та на підставі встановлених
обставин справи дійшов висновку про
відмову в стягненні заборгованості з
ОСОБА_4

Оскільки, в судовому засіданні
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що між позивачем та
відповідачем ОСОБА_3 06.12.2007 року було
укладено кредитний договір № 2136-н,
відповідно до якого позивач
зобов'язався надати ОСОБА_3 грошові
кошти в сумі 199 500 грн. строком до 06.12.2010
року зі сплатою процентів за
користування кредитом в розмірі 18,5 %
річних (а. с. 8-10).

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором,
позивачем 06.12.2007 року з ОСОБА_4 укладено
договір поруки № 1 (а. с. 14-15).

10.10.2008 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_3 було укладено
додаткову угоду № 1 до кредитного
договору № 2136-н від 06.12.2007 року про
збільшення сплати відсотків річних за
користуванням кредитними коштами з 18,5%
на 22,5% (а. с. 70 цивільної справи
Балтського районного суду Одеської
області № 2-899/11р.).

В матеріалах справи відсутні докази
про те, що банк повідомляв поручителя
ОСОБА_4 щодо зміни процентної ставки,
внаслідок якої збільшився обсяг її
відповідальності (п. 4.4. договору
поруки).

Крім того, відповідно до договору
поруки встановлений шестимісячний
строк для пред'явлення вимоги до
поручителя ОСОБА_4 (п. 4.2. договору
поруки), однак позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 після спливу
шестимісячного строку.

Матеріали справи не містять даних про
те, що позивач направляв вимогу ОСОБА_4
про існування заборгованості за
кредитним договором, яку вона б
отримала та їй було відомо про
існування заборгованості за кредитним
договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності; порука припиняється
після закінчення строку, встановленого
в договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлено або встановлений моментом
пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 12.03.2014 року, копія якого
досліджена в судовому засіданні та
приєднана до матеріалів справи,
встановлено, що правовідносини за
договором поруки між позивачем та
ОСОБА_4 припинилися у зв'язку із
збільшенням обсягу відповідальності
останньої без її згоди та пропуском
строку позивачем пред'явлення вимоги
до поручителя ОСОБА_4, в зв'язку з чим, в
позовних вимогах позивача до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором від 06.12.2007 року
відмовлено.

Тому припинення поруки ОСОБА_4 за
договором поруки № 1 від 06.12.2007 року (а.
с. 14-15), яким позивач обгрунтовував
позовні вимоги до ОСОБА_4 не підлягає
доказуванню відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК
України.

За таких обставин, враховуючи
припинення поруки ОСОБА_4 за договором
поруки № 1 від 06.12.2007 року (а. с. 14-15), яким
позивач обгрунтовував позовні вимоги
до ОСОБА_4, у позивача відсутнє право
вимагати стягнення боргу (додаткової
заборгованості) з ОСОБА_4, як поручителя
за кредитним договором від 06.12.2007 року,
укладеного з ОСОБА_3, оскільки
правовідносини між позивачем та ОСОБА_4
за вказаним договором поруки, який було
укладено в забезпечення виконання
зобов'язань за наведеним кредитним
договором припинилися.

Тому судом першої інстанції правильно
відмовлено в стягненні заборгованості
з ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги з посиланням
на рішення Балтського районного суду
Одеської області від 31.10.2011 року, судова
колегія не приймає до уваги, оскільки
це рішення, в частині позовних вимог до
ОСОБА_4, скасовано рішенням
апеляційного суду Одеської області від
12.03.2014 року та в позовних вимогах
позивача до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
від 06.12.2007 року відмовлено саме з
підстав припинення поруки, з чого
виходив і суд першої інстанції,
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_4

Таким чином, враховуючи
викладене, надані докази, доводи
апеляційної скарги, судова колегія не
роблячи висновків стосовно
неоскаржуваної частини рішення,
вважає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення, в оскаржуваній частині, з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки вони не
спростовують висновки суду першої
інстанції, з якими погодилася судова
колегія.

За таких обставин судова колегія
вважає, що апеляційну скаргу ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеське обласне
управління АТ «Ощадбанк» необхідно
відхилити, а рішення Балтського
районного суду Одеської області від
30.10.2013 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеське обласне управління АТ
«Ощадбанк» відхилити.

Рішення Балтського районного
суду Одеської області від 30.10.2013 року по
справі за позовом ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеське обласне управління АТ
«Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області О.Д.
Варикаша

О.А. Ступаков

В.А. Станкевич