АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/883/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30 Колода Л. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
Подорога В. М. РІШЕННЯ
02 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПодорога В. М.
суддівБородійчук В. Г. , Демченко В. А.
при секретарі Рибасюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційні
скарги ОСОБА_6, Державної служби
автомобільних доріг в Черкаській
області на рішення Придніпровського
районного суду міста Черкаси від 11
лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_6 до дочірного підприємства
«Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України», Державної служби
автомобільних доріг в Черкаській
області про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої в результаті
дорожно-транспортної пригоди,-
в с т а н о в и л а :
У липні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до дочірного
підприємства «Черкаський облавтодор»,
третя особа: філія «Шполянський
Райавтодор» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої в результаті
дорожно-транспортної пригоди.
Позивач свої вимоги мотивував тим, що 14
квітня 2013 року близько 14 год. 00 хв. він
рухався на належному йому автомобілі
марки «Пежо Партнер», державний номер
НОМЕР_1 по автодорозі
Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань в
напрямку м. Черкаси. В салоні його
автомобіля знаходились дружина ОСОБА_7
та син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. В районі 107
км.+900м. автодороги позивач потрапив у
велику яму (вибоїну). Вибоїна
знаходилась за поворотом дороги,
ніяких попереджуючих знаків не було.
В результаті ДТП позивач отримав
закриту черепно-мозкову травму - струс
мозку, а автомобіль зазнав серйозних
пошкоджень і був не в змозі рухатись
Працівниками служби ДАІ був складений
протокол про адміністративне
правопорушення серія СА1 №175451 із
зазначенням схеми ДТП та описом
пошкоджень дорожнього полотна. Факт
пошкоджень автомобіля підтверджено
довідкою інспектора з дізнання
Після огляду та фіксації ДТП позивач
викликав евакуатор за послуги якого
сплатив 856 грн., що підтверджується
актом виконаних робіт від 14 квітня 2013
року та квитанцією від 15 квітня 2013 року.
Для визначення вартості збитків,
завданих в результаті ДТП позивач
сплатив за автотоварознавчу
експертизу 1321 грн. 92 коп. (квитанція про
оплату від 23 квітня 2013 року). Для
спільного проведення експертизи на 26
квітня 2013 року 10 год. 00 хв. були
запрошені представники відповідача та
третьої особи. В ДП "Черкаський
облавтодор" лист був вручений особисто
секретарю, в "Шполянський Райавтодор". 22
квітня 2013 року відправлено запрошення
телеграмою по телефону. За поштові
послуги позивач сплатив 78 грн. 60 коп.
(квитанція від 04 червня 2013 року). За
послуги СТО - авто діагностики для
проведення авто-товарознавчої
експертизи сплатив 100 грн.(рахунок від 23
квітня 2013 року). Згідо висновку
експерта КНДІСЕ за результатами
проведення авто-товарознавчого
дослідження №988/13-23 від 16 травня 2013
року сума завданих збитків становить 18
Крім цього, для захисту своїх прав та
інтересів, позивач звернувся за
правовою допомогою до адвоката і
оплатив його послуги в сумі 4000 грн.(
квитанція № 23 від 22 липня 2013
року).Заподіяну йому в результаті
дорожно-транспортної пригоди моральну
Позивач неодноразово змінював свої
позовні вимоги, зокрема, 29 листопада 2013
року та надавав пояснення до них від 14
січня 2014 року, в яких відповідачем
вказав тільки дочірне підприємство
«Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України», третю особу не
вказував. Судом до участі по справі 12
грудня 2013 року в якості
співвідповідача було залучено
Державну службу автомобільних доріг в
Остаточно ОСОБА_6 просив: стягнути в
солідарному порядку з ДП «Черкаський
облавтодор», ВАТ «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» та Служби автомобільних доріг
у Черкаській області на його користь
а також у відшкодування моральної
солідарному порядку з відповідачів
судові витрати, які складаються з
судового збору в розмірі 803, 82 грн. та
витрат на правову допомогу на загальну
Рішенням Придніпровського районного
суду міста Черкаси від 11 лютого 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з Державної служби
автомобільних доріг в Черкаській
області на користь ОСОБА_6 матеріальну
шкоду в сумі 21 171 грн. 68 коп., моральну
шкоду в сумі 2 000 грн., судові витрати в
сумі 2 458 грн. 80 коп., а всього 25 630 грн. 48
коп. В частині позовних вимог про
стягнення відновлювального ремонту в
сумі 33 880 грн. 91 коп., витрат на
збереження транспортного засобу в сумі
1 050 грн., оплати паливно - мастильних
матеріалів в сумі 249 грн. 91 коп., оплати
поштових послуг в сумі 92 грн. 16 коп.,
упущеної вигоди в сумі 14 000 грн.,
юридичної допомоги в сумі в сумі 4000
грн., судового збору в сумҐ 345 грн.,
моральної шкоди в сумі 8 000 грн., а всього
61 617 грн. 92 коп. - відмовлено.

В позовних вимогах до дочірного
підприємства «Черкаський облавтодор»
ВАТ «Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України»
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6
та Державна служба автомобільних доріг
у Черкаській області подали апеляційні
скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мали значення для справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить змінити
рішення Придніпровського районного
суду міста Черкаси від 11 лютого 2014 року
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги у
повному обсязі

Державна служба автомобільних доріг у
Черкаській області, в своїй
апеляційній скарзі, посилалась на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, на те, що висновки
викладені у рішенні суду не
відповідають обставинам справи, на
недоведеність обставин, що мають
значення для справи та порушення норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просила скасувати рішення
Придніпровського районного суду міста
Черкаси від 11 лютого 2014 року стосовно
стягнення зі Служби автомобільних
доріг у Черкаській області 25 650 грн. 48
коп. повністю та постановити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовної вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга Державної служби автомобільних
доріг в Черкаській області підлягає до
відхилення, а апеляційна скарга ОСОБА_6
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 14
квітня 2013 року близько 14 год. 00 хв.
ОСОБА_8 рухаючись на власному
автомобілі марки «Пежо Партнер»,
державний номер НОМЕР_1 по автодорозі
Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань в
напрямку м. Черкаси, разом з двома
пасажирами в салоні автомобіля:
дружиною ОСОБА_7 та сином ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в районі 107 км.+900м.
автодороги потрапив у велику яму
(вибоїну) що знаходилась за поворотом
дороги та ніяких попереджуючих знаків
не мала.

В результаті ДТП позивач отримав
закриту черепно-мозкову травму - струс
мозку, а його автомобіль був технічно
пошкодженим та не мав змоги рухатись
далі самостійно.

Працівниками служби ДАІ був складений
протокол про адміністративне
правопорушення серія СА1 №175451 із
зазначенням схеми ДТП та описом
пошкоджень дорожнього полотна. Факт
пошкодження автомобіля підтверджено
довідкою інспектора з дізнання
Шполянського ВДНІ .

Після огляду та фіксації ДТП позивач
викликав евакуатор за послуги якого
сплатив 856 грн., що підтверджується
актом виконаних робіт від 14 квітня 2013
року та квитанцією від 15 квітня 2013 року.

Для визначення вартості збитків,
завданих в результаті ДТП позивач
сплатив за автотоварознавчу
експертизу 1321 грн. 92 коп. (квитанція про
оплату від 23 квітня 2013 року). За послуги
СТО - авто діагностики для проведення
авто-товарознавчої експертизи сплатив
100 грн.(рахунок від 23 квітня 2013 року).
Згідо висновку експерта КНДІСЕ за
результатами проведення
авто-товарознавчого дослідження
№988/13-23 від 16 травня 2013 року сума
завданих збитків становить 18 893,76 грн.

Крім цього, для захисту своїх прав та
інтересів, позивач звернувся за
правовою допомогою до адвоката і
оплатив його послуги в сумі 4000 грн.(
квитанція № 23 від 22 липня 2013
року).Заподіяну йому в результаті
дорожно-транспортної пригоди моральну
шкоду позивач визначив в сумі 10000 грн.

Позивач неодноразово змінював свої
позовні вимоги, зокрема 29 листопада 2013
року та надавав пояснення до них від 14
січня 2014 року, в яких відповідачем
вказав тільки дочірне підприємство
«Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України», третю особу не
вказував. Судом до участі по справі 12
грудня 2013 року в якості
співвідповідача було залучено
Державну службу автомобільних доріг в
Черкаській області.

Остаточно ОСОБА_6 просив: стягнути в
солідарному порядку з ДП «Черкаський
облавтодор», ВАТ «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» та Служби автомобільних доріг
у Черкаській області на його користь
матеріальні збитки в розмірі 55550, 90 грн.,
а також у відшкодування моральної
шкоди 10000 грн. Крім того,стягнути в
солідарному порядку з відповідачів
судові витрати, які складаються з
судового збору в розмірі 803, 82 грн. та
витрат на правову допомогу на загальну
суму 6000,00 грн.

Статтею 1 Закону України « Про
автомобільні дороги » передбачено, що
автомобільна дорога це лінійний
комплекс інженерних споруд,
призначений для безпечного та зручного
руху транспортних засобів. Державне
управління автомобільними дорогами
загального користування здійснює
Державна служба автомобільних доріг
України, що є центральним органом
виконавчої влади.

Відповідно до ст..10 Закону України « Про
автомобільні дороги» державне
управління автомобільними дорогами
загального користування здійснює
Державна служба автомобільних доріг
України, що має свої органи управління
на місцях.

Основними обов'язками органу
державного управління автомобільними
дорогами загального користування є,
зокрема, забезпечення безперервних,
безпечних, економічних та зручних умов
руху транспортних засобів з
нормативними технічними
характеристиками і навантаженнями;
організація будівництва,
реконструкції, ремонту та утримання
автомобільних доріг за встановленими
для них будівельними нормами,
державними стандартами і нормами (
п.п.5,6 ст.11 Закону).Дані вимоги Закону
України « Про автомобільні дороги»
також зафіксовані в п.п. 2.1, 2.2, Положенні
про службу автомобільних доріг у
Черкаській області затвердженого
наказом Державного агентства
автомобільних доріг України № 12 від
2.11.2011 року

Відповідно до п.3 ст.13 Закону України «
Про автомобільні дороги» орган
державного управління автомобільними
загального користування відповідає за
відшкодування збитків користувачам
автомобільних доріг загального
користування у порядку, визначеному
законом. Причиною заподіяння шкоди
позивачеві стало невиконання
Державною службою автомобільних доріг
в Черкаській області вимог закону та
свого обов'язку по ремонту й утримання
доріг з дотриманням норм і стандартів з
безпеки руху.

Тому колегія суддів уважає, що доводи
апелянтів про те, що збитки повинні
бути відшкодовані дочірним
підприємством « Черкаський автодор» не
можуть бути прийняті до уваги по
зазначених вище обставинах і рішення
суду першої інстанції щодо стягнення з
Державної служби автомобільних доріг
на користь ОСОБА_6 відповідних коштів у
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди є обґрунтованим та
законним.

Відмовляючи ОСОБА_6 в задоволенні
частини позовних вимог суд правильно
посилався на те, що позивачем не
вказано, що саме собою представляють
поштові послуги на суму 78.60 грн. та 13.56
грн. і яке відношення вони мають до
зазначеної справи,

З аналізу фіскального чеку від 13.05.2013 р.
вбачається, що невідомим адресатом
направлено цінний лист до Шполянського
райсуду, а документу, який обґрунтовує
витрати на суму 78.60 грн. відповідачем
взагалі не надано. На підтвердження
вартості відповідального зберігання
транспортного засобу на суму 1050 грн.
позивачем також не надано жодного
підтверджуючого документу.
Обгрунтовано суд відмовив і в
задоволенні позовних вимог щодо
відшкодування витрат, пов'язаних із
купівлею паливно-мастильних
матеріалів, нібито необхідних для
виїзду позивача для додаткового огляду
місця ДТП 4.10.2013 року на суму 249 грн. 91
коп.оскільки з фіскального чеку не
вбачається, що платником коштів є
позивач. Не вказана необхідність
такого додаткового виїзду, його
процесуальна обґрунтованість та який
процесуальний документ і ким був
складений в результату такого виїзду.

Відповідно до ч.2 ст. 22 ЦК України
збитками є доходи, які б особа могла
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушено (упущена вигода)

Зі змісту договору, який є в матеріалах
цивільної справи, вбачається, що
позивач зобов'язаний надавати
замовнику послуги з технічного
обслуговування комп'ютерної техніки, а
не транспортні послуги. Тобто, між
діями відповідача та недоотриманими
позивачем доходами, передбаченими
договором причинного зв'язку не існує.
Крім того, позивачем не надано жодних
доказів на підтвердження того, що ним
вживались відповідні дії для отримання
доходів за таких обставин. Навпаки, між
позивачем, як виконавцем по договору та
замовником послуг було укладено угоду
про розірвання договору, що свідчить
про те, що позивач з власної ініціативи
добровільно відмовився від виконання
договору.

Тому судова колегія уважає, що суд
першої інстанції правильно не
задовольнив позовні вимоги щодо
стягнення на користь позивача
упущеної вимоги в розмірі 14000 грн. за
надання послуг згідно договору від
15.03.2013 року на абонентське
обслуговування комп'ютерної техніки.

Відмовляючи позивачу в стягненні
витрат за надання правої допомоги суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що правова допомога на суму 4000
грн., згідно квитанції від 23.09.2013 року
була надана адвокатом ОСОБА_9 позивачу
в тому числі за представництво в
апеляційному суді Черкаської області
при розгляді адміністративного
матеріалу відносно правопорушника
ОСОБА_10, тому питання щодо стягнення
зазначених судових витрат необхідно
було вирішувати при розгляді
зазначеної адміністративної справи.
Крім того, позивачем ОСОБА_6 не було
надано будь-яких розрахунків про
надання правової допомоги при розгляді
зазначеної цивільної справи.

Статтею 23 ЦК України
передбачено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої порушенням її прав. В тому
числі тієї, що полягає у фізичному болю
та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням майна.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо
фізичній особі внаслідок порушення її
особистого немайнового права завдано
майнової та (або) моральної шкоди, ця
шкода підлягає відшкодуванню.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 №4 "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди"
визначено, що під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності вини, крім випадків
встановлених частиною другою цієї
статті.

Вирішуючи спір в частині позовних
вимог про стягнення моральної шкоди,
суд першої інстанції, врахував
зазначені норми та роз'яснення, та
враховуючи обставини справи і
досліджені докази, дійшов до
правильного висновку про часткове
задоволення моральної шкоди,
обгрунтовуючи це тим, що позивач
зазнав внаслідок неправомірних діянь
відповідача цілу низку негативних
наслідків морального характеру і факт
завдання моральної шкоди позивачеві не
викликає сумнівів, але суд першої
інстанції критично віднісся до
заявленої суми моральної шкоди в 10000
грн.

Розмір відшкодування моральної шкоди
суд визначає, виходячи з вимог
розумності справедливості, а також
істотності зазначених змін в звичному
складі життя позивача, враховуючи те,
що він отримав черепно-мозкову травму
та перебував на амбулаторному
лікуванні, був позбавлений можливості
нормального звичного способу життя.
Тому судова колегія погоджується з тим,
що вимоги про відшкодування моральної
шкоди підлягають частковому
задоволенню в розмірі 2000 грн. на
користь позивача.

Відмовляючи позивачу в задоволенні
позовних вимог про відшкодування
матеріальної шкоди, що складається з
відновлювального ремонту автомобіля в
сумі 33880 грн.91 коп. суд першої інстанції
посилався на вимоги ст.1166 ЦК України ,
якою передбачено, що майнова шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, що її завдала і що дана
стаття передбачає відшкодування шкоди,
а не суми відновлювального ремонту.

Між тим, ч.1 ст. 22 ЦК України
передбачає, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права має право на їх
відшкодування.

Ч.2 ст.22 ЦК України передбачено, що
збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

На дані обставини суд першої
інстанції не звернув уваги та ухвалив в
цій частині неправильне та незаконне
рішення, яке потрібно, в цій частині,
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги позивача
про стягнення на його користь 33880 грн.91
коп. витрат на відновлювальний ремонт
автомобіля та, відповідно, 243грн.60 коп.
судового збору .В іншій частині рішення
підлягає залишенню без змін, як таке, що
обґрунтоване та ухвалене відповідно
до вимог матеріального та
процесуального права.

Згідно вимог ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Враховуючи, що суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, неправильно
застосував норми матеріального права,
судова колегія уважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_6 підлягає до часткового
задоволення, а рішення суду до
скасування в частині, з ухваленням в
цій частині нового рішення. Апеляційна
скарга Державної служби автомобільних
доріг в Черкаській області підлягає
відхиленню, як необґрунтована та така,
що не містить підстав для зміни чи
скасування рішення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 303, 304, 309, 316 ЦПК України колегія
суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Державної служби
автомобільних доріг в Черкаській
області відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Придніпровського районного
суду міста Черкаси від 11 лютого 2014 року
в частині відмови в позові про
стягнення витрат на відновлювальний
ремонт в сумі 33880 грн. 91 коп. та судового
збору скасувати. Ухвалити в цій частині
нове рішення яким позовні вимоги
ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з Державної служби
автомобільних доріг в Черкаській
області на користь ОСОБА_6 33880 грн.91 коп.
на відновлювальний ремонт автомобіля
та 243 грн.60 коп. судового збору.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання ним законної
сили.

Головуючий :

Судді :