Головуючий суду 1 інстанції - Фастовець
Доповідач - Дмитрієва Л.Д.
Справа № 415/355/14-ц
Провадження № 22ц/782/1723/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Луганської області у складі:

Головуючого - Дмитрієвої Л.Д.

Суддів:Медведєва А.М.,Лозко Ю.П.

при секретарі:Івасенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську апеляційну
скаргу ОСОБА_4 на рішення Лисичанського
міськсуду від 24.03.2014 року за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод
у здійсненні права власності шляхом
визнання такою, що втратила право
користування житлом

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 24 березня 2014
року в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
усунення перешкод у здійсненні права
власності шляхом визнання такою, що
втратила право користування житлом
було відмовлено.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити. В обгрутування
апеляційної скарги посилаються на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи апеляційної скарги, приходить
до висновку, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач є власником
будинку АДРЕСА_1. на підставі договору
купівлі-продажу від 04.07.2006 p..
посвідченого приватним нотаріусом,
реєстр №1506 (а.с.6-8).

Відповідачка зареєстрована у
вказаному будинку (а.с.4.). 20-21. 25-26). У
відповідності до довідки №74 від 22
грудня 2013 р. голови вуличного комітету
ОСОБА_6 відповідачка не проживає за
адресою АДРЕСА_1 з травня 2009 року (а.с.5).

У відповідності до повідомлення про
падання субсидій №909666 та листа УПСЗН
від 19.03.2014 року субсидія для сплати
комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1
не була призначена, оскільки заявником
не було задекларовано відомості про
матеріальне становище ОСОБА_5

З рішення апеляційного суду
Луганської області від 27 липня 2011 р.
вбачається, що ОСОБА_4 було відмовлено у
задоволенні позову про визнання ОСОБА_5
такою, що втратила право користування
житлом, а ОСОБА_5 було відмовлено у
задоволенні позову про визнання право
власності на частину домоволодіння.

Вирішуючи справу по суті, апеляційний
суд Луганської області виходив з того,
що зазначений будинок є приватною
особистою власністю ОСОБА_4, факт
перебування сторін у фактичних шлюбних
відносинах з 2004 року до травня 2009 року
та набуття в цей період майна як об'єкта
спільної сумісної власності не
доведено, що на думку суду було
встановлено судовим рішення, яке
набрало законної сили в цій частині, та
на підставі ч.З ст. 61 ЦПК України не
підлягає доказуванню.

Крім того, зазначено, що на спірні
відносини між сторонами норми ст.405 УК
України та норми ст.71 ЖК України не
поширюються, оскільки вимога про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом не відповідає
можливому способу захисту цивільних
прав позивача, яке він вважає
порушеним, на підставі чого у
задоволенні позову було відмовлено.

У відповідності до ст.7 ЗУ «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі: заяви особи
або її законного представника;
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою;

Згідно п.34 Постанови Пленуму ВССУ
№5 від 07 лютого 2014 р. усунення перешкод
у здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, зокрема
жилим приміщенням, шляхом зняття особи
з реєстраційного обліку, залежить від
вирішення питання про право
користування такої особи жилим
приміщенням відповідно до норм
житлового та цивільного законодавства
(наприклад, статті 71. 72. 116. 156 ЖК УРСР;
стаття 405 ЦК), а саме від вирішення
однієї із таких вимог: про позбавлення
права власності на жиле приміщення; про
позбавлення права користування жилим
приміщенням; про визнання особи
безвісно відсутньою; про оголошення
фізичної особи померлою".

Таким чином, підставою позову для
визнання особи такою., що втратила
право користування жилим приміщенням,
повинні витікати з обставин, що
регулюють відповідні житлові чи
цивільні, але пов'язані з сервітутом на
житло чи його орендою.

Позовні вимоги позивача не містять
посилання на такі обставини, а тільки
на обмеження права власності позивача,
що витікають з факту реєстрації
відповідачки, а не її проживання у
належному їй будинку.

Крім того, відповідачка не може
бути позбавлена права на житло, бо вона
і не мала такого права, бо не мешкала у
цьому житлі, договірні чи будь-які інші
правовідносини між сторонами з приводу
користування житлом на думку позивача
відсутні.

Враховуючи викладене та те, що
тільки факт реєстрації відповідача
обмежує право власності позивача, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Рішення суду, переглянуте судовою
колегією в межах доводів апеляційної
скарги, відповідає вимогам закону,
порушення або неправильного
застосування норм матеріального та
процесуального права при розгляді
справи та прийнятті рішення не
встановлено, тому підстав для
скасування рішення колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України судова
колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Лисичанського міськсуду від 24
03 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: