АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 607/9436/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Процько Я.В. Провадження №
22-ц/789/432/14 Доповідач - Хома М.В.Категорія
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Хоми М.В.

суддів - Козака І. О., Демковича Ю. Й.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін - представника
апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 5 лютого 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті
особи: приватний нотаріус
Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, відділ
державної виконавчої служби
Тернопільського районного управління
юстиції, про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню,
-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_1, треті особи:
приватний нотаріус Тернопільського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
відділ державної виконавчої служби
Тернопільського районного управління
юстиції, про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню.
В обгрунтування позовних вимог
зазначала, що 10 грудня 2007 року між нею
та ОСОБА_1 було укладено нотаріально
посвідчений договір авансу на суму 50 700
грн. в рахунок подальшого укладення
договору купівлі-продажу земельної
ділянки площею 0, 15 га у с.Великий
Глибочок вартістю 55 770 грн. 31.12.2008 року в
договір авансу було внесено зміни,
згідно яких договір купівлі-продажу
повинен бути укладений до 10 липня 2010
року. Однак, такий договір укладений не
був. 19 липня 2010 року приватним
нотаріусом Тернопільського міського
нотаріального округу вчинено
виконавчий напис №3105, яким
запропоновано здійснити стягнення з
позивачки на користь відповідача 101 400
грн., з яких 50 700 грн. - неповернута сума
авансу та 50 700 грн. - штраф, передбачений
договором авансу. Виконавчий напис
ОСОБА_3 вважає таким, що не підлягає
виконанню, оскільки нотаріусом при
його вчиненні не виконана вимога
закону щодо перевірки безспірності
заборгованості, та штрафні санкції
застосовані з порушенням строків
позовної давності, який становить один
рік і його слід рахувати з 10 липня 2009
року.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 05 лютого 2014 року позов
задоволено.

Визнано таким, що не підлягає до
виконання виконавчий напис приватного
нотаріуса Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, вчинений
19 липня 2010 року, за реєстром №3105, про
стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 101
400 грн., з яких 50 700 грн. неповернута сума
авансу та 50 700 грн. - штраф.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
вищевказане рішення суду скасувати, та
постановити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог. Зазначає,
що ним було подано нотаріусу усі
необхідні документи, які підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та право вимоги як стягувача. Також,
вважає безпідставним посилання суду на
пропуск строку позовної давності,
оскільки строк позовної давності було
перервано 16.06.2011 року, так як позивачка
добровільно повернула йому 8 000 грн., що
підтверджується письмовим документом.

Заслухавши представника
апелянта, який посилається на доводи
апеляції, представника позивачки, яка
вважає рішення суду законним та
обгрунтованим, дослідивши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив з того, що однією з обов"язкових
умов для вчинення нотаріусом
виконавчого напису є безспірність
майнових вимог. Однак, у даному випадку
така умова відсутня, оскільки між
сторонами існує спір щодо застосування
штрафних санкцій у сумі 50 700 грн. за
неукладення договору купівлі-продажу
земельної ділянки. Позивачка вимагає
застосування строку позовної давності
при стягненні з неї штрафу. За таких
обставин нотаріус необгрунтовано
прийшов до переконання про
безспірність майнової вимоги до
боржника.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 10 грудня 2007 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено
нотаріально посвідчений договір
авансу на суму 50 700 грн. в рахунок
подальшого укладення в строк до 10
грудня 2008 року договору
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0, 15 га у с.Великий Глибочок
Тернопільського району, вартістю 55 770
грн.

31 грудня 2008 року в договір авансу було
внесено зміни, згідно яких договір
купівлі-продажу повинен бути укладений
до 10 липня 2010 року.

Однак, такий договір укладений не був.

19 липня 2010 року приватним нотаріусом
Тернопільського міського
нотаріального округу вчинено
виконавчий напис №3105, яким
запропоновано здійснити стягнення з
позивачки на користь відповідача 101 400
грн., з яких 50 700 грн. - неповернута сума
авансу та 50 700 грн. - штраф, передбачений
договором авансу.

Відповідно до ст. 87, 88 Закону України
"Про нотаріат" для стягнення грошових
сум або витребування від боржника
майна нотаріуси вчиняють виконавчі
написи на документах, що встановлюють
заборгованість. Нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років. Якщо для вимоги, за
якою видається виконавчий напис,
законом встановлено інший строк
давності, виконавчий напис видається в
межах цього строку.

Відповідно до п.1 "Переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів", затв. Постановою КМУ від
29.06.1999 р. №1172, для одержання виконавчого
напису за нотаріально посвідченою
угодою, що передбачає сплату грошових
сум, нотаріусу подається оригінал
нотаріально посвідченої угоди та
документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов"язання.

В частині стягнення штрафу у розмірі 50
700 грн. між сторонами існує спір.
Позивачка зазначає, що договір
купівлі-продажу земельної ділянки не
укладено не з її вини.

Крім цього, відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК
України, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
позовна давність в один рік. Такий
строк на момент вчинення виконавчого
напису нотаріуса пропущений, що не
враховано при вчиненні виконавчого
напису.

Також, при вчиненні виконавчого напису
нотаріусом не було отримано
документів, які встановлюють
прострочення виконання зобов"язання.

Таким чином, рішення суду є законним та
обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що
посилання суду на пропуск строку
позовної давності щодо стягнення
штрафу у розмірі 50 700 грн. є
безпідставним, оскільки строк позовної
давності було перервано 16.06.2011 року
добровільним поверненням позивачкою 8
000 грн., колегія суддів до уваги не
приймає, так як виконавчий напис було
вчинено 19.07.2010 року, до повернення 8 тис.
грн.

Підстав для скасування чи зміни
рішення з мотивів, наведених апелянтом,
колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 5 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області М.В. Хома