АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/4625/2014
Головуючий у І інстанції - Притула Н.Г.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого судді
Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі
Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2
на заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 13 вересня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 13 вересня
2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про стягнення коштів - задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
кошти в розмірі 351 049 грн. 10 коп. та
судовий збір в розмірі 3 219 грн. 00 коп.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 22 січня 2014 року у
задоволенні заяви ОСОБА_1 по перегляд
заочного рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 13 вересня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про стягнення коштів -
відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням
суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
заочне рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права.

В судовому засіданні представник
позивача заперечувала проти
апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явились, про час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України їх неявка не перешкоджає
розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
заочного рішення суду та матеріали
справи в межах апеляційного
оскарження, дійшла наступного
висновку.

Як вбачається з матеріалів справи і це
було встановлено судом, 17.10.2008 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений
Попередній договір за яким сторони
зобов'язалися в майбутньому, в строк не
пізніше 01.09.2009 року, укласти договір
купівлі-продажу частини житлового
будинку (основний договір) у
нотаріальній формі на умовах,
визначених цим договором.

Як зазначено в п.2 Попереднього
договору, в підтвердження наміру
придбати частину житлового будинку та
з метою забезпечення оформлення
договору купівлі- продажу (Основного
договору), ОСОБА_3 передав ОСОБА_1, а
ОСОБА_1 прийняв до підписання цього
договору аванс у сумі 74 400,00 грн., що є
еквівалентом 15 000,00 доларів США
згідно з курсом НБУ встановленим на
день підписання договору, а грошові
кошти в сумі 155 942,40 грн., що є
еквівалентом 31 440,00 доларів США. згідно
з курсом НБУ ОСОБА_3 зобов'язувався
передати ОСОБА_1 до 17.11.2008 року, що буде
підтверджуватися розпискою, в рахунок
суми, яку повинен сплатити ОСОБА_1 при
оформленні договору купівлі-продажу
частини житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1.

Як зазначено в п.3 Попереднього
договору, істотними умовами основного
договору є: продавець - ОСОБА_1, покупець
- ОСОБА_3; ціна об'єкту - 255 436.00 грн., що є
еквівалентом 51 600,00 доларів CШA; ціна 1
кв.м. - 5 952,00 грн., що є еквівалентом 1
200,00 доларів США та перегляду не
підлягає.

Крім того, договором передбачено, що за
домовленістю сторін цей договір може
бути продовжено, що оформлюється
додатковим договором, посвідченим
нотаріально (п.9 Попереднього договору)
(а.с.6).

Договір підписаний сторонами, що
свідчить про те, що вони погодились з
його умовами.

24.10.2008 року ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 в
рахунок Попереднього договору, який
зареєстрований за №8648 від 17.10.2008 року
кошти в сумі 29 900,00 доларів США в рахунок
суми 51 600,00 доларів США, що
підтверджується розпискою.

12.05.2012 року ОСОБА_1 направив позивачу
повідомлення про укладення Основного
договору, однак позивача не влаштувала
та обставина, що будинок станом на 2012
рік не був введений в експлуатацію.

Будинок АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_1 на підставі рішення
Київського районного суду м. Донецька
від 16.12.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст.635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється
від укладення договору, передбаченого
попереднім договором, повинна
відшкодувати другій стороні збитки,
завдані простроченням, якщо інше не
встановлено попереднім договором або
актами цивільного законодавства (ч.2
ст.635 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.635 ЦК України зобов'язання,
встановлене попереднім договором,
припиняється, якщо основний договір не
укладений протягом строку (у термін),
встановлений попереднім договором, або
якщо жодна із сторін не направить
другій стороні пропозицію про його
укладення.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК
України).

Сторони домовились та зазначили в п.4
Попереднього договору, що при
невиконанні ОСОБА_1 умов цього
Договору, він зобов'язаний повернути
протягом десяти днів, рахуючи з дня
закінчення терміну, вказаного в п.1
цього Договору, ОСОБА_3 отриману
суму в повному обсязі.

Судом встановлено, що відповідачем не
надано доказів виконання умов
договору.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони на виконання п.9 Попереднього
договору не продовжували його дію,
додаткову угоду не укладали.

З підстав наведеного, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
стягнення з відповідача на користь
позивача на виконання п.4 Попереднього
договору, сплачену суму за попереднім
договором в розмірі 74 400,00 грн., що були
передані до підписання Попереднього
договору та 29 900,00 доларів США, що в
еквіваленті становить 238 990,70 грн. (100
доларів США=799,300 грн.), а всього 313 390,70
грн.

Стаття 625 ЦК України визначає, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав умов
договору в частині укладення договору
купівлі-продажу та не повернув кошти
отримані за договором у встановлений
строк (11.09.2009 року), тому судом першої
інстанції вірно стягнуто з відповідача
на користь позивача 3% річних за період
з 12.09.2009 року по 12.09.2013 року, що становить
313 390,70 x 3 x 1462:365:100 = 37 658,40 грн.

Доводи апеляційної скарги про
неналежне виконання представником
відповідача своїх обов'язків, колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
відповідно до ст. 44 ЦПК України про
припинення представництва або
обмеження повноважень представника за
довіреністю має бути повідомлено суд
шляхом подання письмової або усної
заяви, зробленої у судовому засіданні,
чого відповідачем виконано не було.

Стосовно доводів апеляційної скарги
щодо пропуску позивачем строку
позовної давності, колегія суддів
зазначає наступне, відповідно до ст. 264
ЦК України перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

З матеріалів справи вбачається, що 12
травня 2012 року ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_3
було надіслано листа-запрошення до
нотаріуса ОСОБА_4 для укладення
договору купівлі-продажу (а.с.8), що
свідчить про визнання останнім боргу
перед ОСОБА_3

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення, чого не відповідачем, не
представником відповідача заявлено не
було, та не надано доказів відповідно
до приписів статей 58, 59 ЦПК України щодо
спливу позовної давності до винесення
рішення судом.

Оскільки рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування

Керуючись ст.ст.303,304,307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 13 вересня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: