Справа № 335/709/14-ц 2-з/335/24/2014 У Х В
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі:
головуючого судді Апаллонової Ю.В.,
при секретарі: Франчук Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Запоріжжя
заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ТОВ «Лазер» про стягнення
безпідставно набутих коштів, -
У провадженні суду перебуває справа
за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Лазер» про
стягнення безпідставно набутих коштів.
07.04.2014 року представник позивача подав
до суду заяву про забезпечення позову,
в якій просить суд забезпечити позов
шляхом накладення арешту на земеьну
ділянку площею 2,30 га, яка знаходиться
за адресою: Дружелюбівська сільська
рада, Вільнянського району Запорізької
області та зареєстрована за ТОВ
«Лазер», заборонити будь-яким особам
укладати угоди стосовно цього майна,
проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати його
Суд, розглянувши заяву, вивчивши
матеріали справи, вважає, що заява
ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу з
Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.
Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України В
заяві про забезпечення доказів
обов'язково зазначається: а) причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов, тобто обґрунтування, чому
невжиття заходів забезпечення може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду і як саме; б) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, тобто вказівка на спосіб
забезпечення позову, який, на думку
заявника, є найбільш адекватним; в) інші
відомості, потрібні для забезпечення
позову (в заяві необхідно зазначити,
про які саме дії йде мова; місце
знаходження майна; найменування осіб, в
яких знаходиться майно відповідача
Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
Відповідно до роз'яснень, викладених
Постанові Пленуму Верховного Суду
України №9 від 22.12.2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України,
позов забезпечується накладенням
арешту на майно, що належить
відповідачеві і знаходиться у нього
або в інших осіб та забороною вчиняти
певні дії

Відповідно до ст.64 ЦПК України
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Письмові докази, як правило, подаються
в оригіналі.

Однак, всупереч даній нормі заявником
до заяви про забезпечення позову
додано копію документу, зокрема, копія
державного акту на право власності на
земельну ділянку, яка фактично є
недопустимим доказом, оскільки
відповідність його оригіналам
належним чином не посвідчена. Оригінал
вказаного акту як і його копія, яка
засвідчена нотаріусом у відповідності
до ст. 34 Закону України „Про нотаріат"
також не додано.

Відсутність оригіналу зазначеного
документа робить неможливим виконання
вимог заявника, оскільки винесення
ухвали про забезпечення позову судом
може порушити права інших осіб, які не
беруть участь у справі.

Окрім того, у заяві не наведено причини,
у зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов, тобто обґрунтування, чому
невжиття заходів забезпечення може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду і як саме, даних
про те, що ТОВ «Лазер» має намір вчинити
дії щодо відчуження земельної ділянки
в заяві немає.

Відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України суд,
встановивши, що заяву про забезпечення
позову подано без додержання вимог
статті 151 цього Кодексу, повертає її
заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зважаючи на вище викладене, суд
приходить до висновку повернути заяву
про забезпечення позову заявнику.

Заявник не позбавлений можливості,
усунувши вказані недоліки заяви про
забезпечення позову, повторно
звернутися до суду.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ТОВ «Лазер» про стягнення
безпідставно набутих коштів,
повернути заявнику.

Копію ухвали суду направити ОСОБА_1.

Одночасно, суд роз'яснює, що заявник не
позбавлений можливості, усунувши
вказані недоліки заяви про
забезпечення позову, повторно
звернутися до суду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-денний строк з
дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Ю.В. Апаллонова