Справа № 2-2850/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 року суддя Солом'янського
районного суду м. Києва Калініченко
О.Б., розглянувши матеріали позовної
заяви ОСОБА_1 до Державної виконавчої
служби Солом'янського районного
управління юстиції у м. Києві про
скасування постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 24.03.2014 року звернувся з позовом,
в якому просив скасувати постанову
Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві від 26.12.2013 року про
стягнення з боржника виконавчого
збору. Даний спір просить вирішити в
порядку цивільного судочинства.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку що даний позов не
підлягає розгляду в суді в порядку
цивільного судочинства, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійснені ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ст.17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів
індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України
суб'єкт владних повноважень це орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що
даний позов не пов'язаний із захистом
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних відносин. По суті спір
позивача із суб'єктом владних
повноважень виник з приводу оскарження
дій ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві з
приводу винесення постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
в порядку ст.28 ЗУ «Про виконавче
провадження».

Так, згідно з ч. 1 ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до роз'яснень п. 6 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 13.12.2010 року N 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка, у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово в
установленому Законом України «Про
виконавче провадження».

На підставі зазначеного вказано, що
тому юрисдикція адміністративних
судів поширюється на справи з приводу
оскарження постанов державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції, вони видані.

Також до юрисдикції адміністративних
судів належать справи про оскарження
рішень, дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби, прийнятих (вчинених,
допущених) під час примусового
виконання постанов державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
як виконавчих документів в окремому
виконавчому провадженні.

Таким чином, на підставі
вищезазначеного, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача про
скасування постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору повинні
розглядатись в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо заява не підлягає розгляду
в судах в порядку цивільного
судочинства.

Виходячи з того, що даний позов не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства, суд приходить
до висновку про відмову у відкритті
провадження.

Крім того, згідно з п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про
судовий збір» підлягає поверненню
позивачу сплачений судовий збір.

Керуючись постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 року N 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби»п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір»,
ст.ст. 15, 122 ЦПК України, ст.ст. 2, 3, 17, 181
КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
провадження в справі за його позовом до
Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві про скасування
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору.

Повернути ОСОБА_1 243,60 грн. судового
збору, сплаченого згідно з квитанцією
№5592.18.1 від 14.03.2014 року на р/р 0010.

Ухвала може бути оскаржена в
Апеляційний суд м. Києва протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: