Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Кожух
О.А.

суддів - Леска В.В.,
Кондора Р.Ю.,

при секретарі - Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 11 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
без самостійних вимог - орган опіки та
піклування Ужгородської районної
державної адміністрації про усунення
перешкод в спілкуванні із дитиною, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до
ОСОБА_2, в якому просив визначити йому
порядок прийняття участі у спілкуванні
з дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та у її
вихованні згідно наступного порядку:
щонеділі кожного тижня з 15.00 до 19.00
години включно. Також позивач просив
зобов'язати відповідача не чинити йому
перешкоди у спілкуванні з дитиною.
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2, шлюб з
якою розірвано рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 06.12.2012, чинить
позивачу перешкоди у спілкуванні з
донькою ОСОБА_3, не дозволяє приймати
участь у її вихованні.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 11 листопада 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на таке рішення подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати це рішення та ухвалити нове
по суті позовних вимог. Вважає, що судом
було неповно з'ясовано обставини, що
мають значення для справи; ті
обставини, які суд вважав
встановленими - не доведені; а висновки
суду не відповідають обставинам
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого у справі рішення,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано жодних доказів в
підтвердження доводів щодо вчинення
перешкод з боку відповідачки в
спілкуванні з малолітньою дитиною.

Колегія суддів не погоджується із
указаним висновком суду через неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та порушення норм
матеріального права.

Як вбачається з матеріалів
справи, з 11.08.2007 сторони перебували у
шлюбі, від якого 22.09.2011 р. народилася
донька ОСОБА_3 (а.с.6)

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 06.12.2012 шлюб,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
розірвано; малолітню ОСОБА_3 залишено
проживати з матір'ю; стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання дитини в розмірі 700 грн.
щомісячно, починаючи з 05.07.2012 і до
досягнення дитиною повноліття (а.с.7-9).

Дитина проживає із матір'ю.

Питання про визначення способів
участі позивача у вихованні доньки
розглядалось на засіданні Комісії з
питань захисту прав дитини 18 квітня 2013
року, на якому було визначено час
зустрічей позивача з дитиною - щонеділі
з 15.00 до 19.00 години включно в
присутності матері (а.с.5).

Позивач вказує, що відповідачка чинить
йому перешкоди у спілкуванні з донькою
ОСОБА_3, не дозволяє приймати участь у
її вихованні, не виконуючи вказане
рішення Комісії з питань захисту прав
дитини.

У запереченнях на позовну заяву
відповідач заперечувала проти
задоволення позову. Причому не
вказувала, що дає можливість батькові
зустрічатись з донькою, а заперечувала
проти зустрічей батька з дитиною.

Згідно з положеннями ст. 157 ч.ч.1-3
Сімейного кодексу України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні та має право на
особисте спілкування із нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися із
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 ч.ч.1-3 СК якщо
той із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод. Суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування. Під
час вирішення спору щодо участі одного
з батьків у вихованні дитини береться
до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі стан психічного здоров'я
одного з батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами. Суд може обумовити побачення
з дитиною присутністю іншої особи.

За правилами ст. 19 СК України при
розгляді судом спорів, зокрема, щодо
участі одного з батьків у вихованні
дитини, обов'язковою є участь органу
опіки та піклування, який подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи.

Однак, суд першої інстанції
розглянув спір за відсутності
визначеного законом письмового
висновку органу опіки та піклування. В
своєму рішенні суд вказав, що Комісія з
питань захисту прав дитини дійшла
висновку щодо визначення способу
ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з
малолітньою донькою, що
підтверджується довідкою № 02-24/2158 від
31.10.2013 (а.с.62), відповідно до якої ОСОБА_1
визначено час зустрічей з донькою
щопонеділка та щоп'ятниці з 16 до 18
години включно в присутності матері.

У зв'язку з цим ухвалою
апеляційного суду від 07.03.2014 було
зобов'язано орган опіки та піклування
Ужгородської районної державної
адміністрації надати письмовий
висновок щодо розв'язання спору між
сторонами.

Відповідно до висновку органу
опіки та піклування Ужгородської
районної державної адміністрації від
24.03.2014 №330/02-38 визначено спосіб участі
батька ОСОБА_1 у вихованні та
спілкуванні з малолітньої дочкою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом
встановлення зустрічей щопонеділка та
щоп'ятниці з 16 до 18 години включно в
присутності матері (а.с.123). Крім того, в
ході перевірки органом опіки і
піклування було встановлено, що матір
дитини не дозволяє батькові брати
участь у вихованні малолітньої доньки,
утриманні, цікавитись здоров'ям та її
розвитком, повністю перестала давати
дозвіл приймати участь у вирішенні
питань, пов'язаних з її вихованням.

Таким чином, відповідачка чинить
перешкоди позивачу у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, ухиляючись
від виконанні рішень органу опіки і
піклування, які приймались з питання
зустрічей ОСОБА_1 з донькою. Доказів
того, що позивач зловживає
алкогольними напоями та що спілкування
з батьком буде перешкоджати
нормальному розвитку дитини,
відповідачем надано не було.

Враховуючи вік дитини - дівчинці на
даний час неповні три роки, виходячи з
інтересів дитини, судова колегія
погоджується з висновком органу опіки
і піклування про встановлення часу
зустрічей позивача з донькою та
можливість таких зустрічей в
присутності матері.

Зважаючи на викладене, через
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального права, судова колегія
вважає за необхідне рішення суду
першої інстанції скасувати з підстав,
передбачених п.п.3,4 ст. 309 ЦПК України, та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов частково.

Керуючись ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1
п.3, п.4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 11 листопада 2013
року - скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визначити спосіб участі батька
ОСОБА_1 у вихованні дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення часу
зустрічей щопонеділка та щоп'ятниці з
16 до 18 години включно в присутності
матері.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити
ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з
дитиною.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча

Судді: