АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4957/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Казак С. Ю. Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:
Козлова С.П.,

суддів:
Каратаєвої Л.О., Прозорової М.Л.,

при секретарі:
Савеленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 07 квітня 2014 року
по цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої
черги та зміну черговості одержання
права на спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 07 квітня
2014 року відмовлено в задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої
черги та зміну черговості одержання
права на спадкування.

Посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи
ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про задоволення його
позову.

Розглянувши справу в межах доводів
скарги колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення та
скасування рішення суду.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 і
ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому
шлюбі з 10.09.1982 року, при цьому від
попереднього шлюбу ОСОБА_5 мав
повнолітню доньку ОСОБА_4, а ОСОБА_3 -
сина ОСОБА_2.

ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали
разом в квартирі АДРЕСА_2 яка належала
на праві власності ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та
22.05.2006 року була ними продана, після
чого вони втрьох переїхали мешкати в
квартиру АДРЕСА_1, що належала на праві
власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва
про право власності, виданого 18.10.2006
року виконкомом Дніпропетровської
міської ради, де ОСОБА_3 і ОСОБА_2 були
зареєстровані та проживають по
теперішній час.

Рішенням Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 14.03.2013 року
квартиру АДРЕСА_1 було визнано об'єктом
спільної сумісної власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_5; визнано за ОСОБА_3 право
власності на 1/2 частину вказаної
квартири, за ОСОБА_4 - право власності на
1/4 частину квартири, але рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 22.04.2013 року зазначене
рішення суду було скасоване в частині
визнання квартири об'єктом спільної
сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3, а
також в частині визнання за останньою
права власності на 1/2 частину квартири,
та в задоволенні вказаних позовних
вимог відмовлено, а в частині визнання
за ОСОБА_4 права власності на 1/4 частину
квартири - змінено та за ОСОБА_4 визнано
право власності на 1/2 частину квартири.

Також судом встановлено, що з 2004
року ОСОБА_5 хворів на онкологічне
захворювання та ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер, після чого відкрилася спадщина
на належне йому при житті майно.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених ст. 1259 цього
Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична
особа, яка є спадкоємцем за законом
наступних черг, може за рішенням суду
одержати право на спадкування разом із
спадкоємцями тієї черги, яка має право
на спадкування, за умови, що вона
протягом тривалого часу опікувалася,
матеріально забезпечувала, надавала
іншу допомогу спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Позивач в обґрунтування своїх
позовних вимог про зміну черговості
одержання права на спадкування шляхом
визнання за ним право на спадкування
після ОСОБА_5 разом із спадкоємцями
першої черги посилався на те, що він
тривалий час здійснював догляд за
ОСОБА_5 та витрачав свої кошти на його
лікування, які потребував останній в
зв'язку із вказаною хворобою, проте на
підтвердження таких обставин належних
доказів суду не надав, а наявні в
матеріалах справи медичні документи не
містять даних про те, що ОСОБА_5 в
зв'язку з хворобами перебував у
безпорадному стані.

Дійшовши правильного висновку про
безпідставність заявлених позовних
вимог, суд обґрунтовано відмовив в їх
задоволенні, керуючись названими
нормами закону.

З урахуванням наведеного доводи
ОСОБА_2 у скарзі про залишення судом без
уваги доказів в підтвердження його
позову не ґрунтуються на матеріалах
справи, фактично зводяться до
повторного обґрунтування заявлених
вимог з викладенням таких же самих
обставин та до переоцінки доказів, яким
суд дав належну оцінку у їх сукупності
за своїм внутрішнім переконанням
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 07 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Судді: