Провадження № 2/756/1031/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 квітня 2014 року
м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді -
Белоконної І.В.

за участю секретаря -
Поливко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

позивач через свого представника
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, та просив
стягнути з відповідача заборгованість
за кредитним договором в сумі 81496,42 грн
та судові витрати у розмірі 814,96 грн.

В обґрунтуванні позову позивач
зазначив, що 03.04.2012 року між сторонами
був укладений кредитний договір №
R2В, відповідно до умов якого
кредитор надав позичальнику кредитні
кошти у розмірі 83200,00 грн з терміном
користування кредитом з 03.04.2012 по
03.04.2016, зі сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 31%
річних, а позичальник зобов'язувалася
прийняти, належним чином використати
та повернути кредит, а також сплатити
проценти за користування кредитом,
проте взятих на себе зобов'язань не
виконала, внаслідок чого станом на
20.10.2013 утворилась заборгованість у
розмірі 81496,42 грн.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, надав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі в якій також зазначив, що не
заперечує проти заочного розгляду
справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
судового засідання повідомлявся
належним чином, про причини неявки суду
не повідомив.

Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що представник
позивача проти заочного розгляду
справи не заперечує, суд, на підставі ч.1
ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК
України, постановив ухвалу про заочний
розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

03.04.2012 року між сторонами був укладений
кредитний договір № R2В,
відповідно до умов якого кредитор
надав позичальнику кредитні кошти у
розмірі 83200,00 грн з терміном
користування кредитом з 03.04.2012 по
03.04.2016, зі сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 31 %
річних (а.с.7-13).

Відповідно до п. 3.12 кредитного
договору відповідач підтверджує, що
він перед укладенням договору письмово
ознайомлений з інформацією про особу і
місцезнаходження банку, про умови
кредитування та умови договорів
забезпечення, а також про орієнтовану
сукупну вартість кредиту (в
процентному значенні та грошовому
виразі) з урахуванням процентної
ставки за кредитом та вартості всіх
послуг (реєстратора, нотаріуса,
страховика, оцінювача тощо), пов'язаних
з одержанням кредиту, укладенням цього
договору та оформленням договорів
застави та страхування. Позичальник
цим підтверджує свою згоду із
зазначеними діючими умовами (а.с.8).

Відповідно до умов договору позивач
виконав свої зобов'язання у повному
обсязі, а саме надав відповідачу
кредитні кошти (кредит), що
підтверджується меморіальним ордером
№ 36523 від 03.04.2012 року (а.с.17).

Пунктом 5.3.1 кредитного договору
встановлено, що позичальник
зобов'язаний сплатити комісійну
винагороду, повернути банку отриманий
кредит та сплатити нараховані проценти
за користування кредитом у повному
обсязі, виконувати інші зобов'язання в
порядку та в строки, встановлені цим
договором (а.с.11)

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору
за користування кредитом позичальник
сплачує банку проценти у розмірі,
зазначеному в п.3.3 цього договору або у
розмірі, який змінений відповідно до
п.3.3 та п.5.2.7 цього договору (а.с.8).

Пунктом 3.3 встановлено, що проценти за
користування кредитом нараховуються
банком за ставкою у розмірі 31% річних.

Згідно п. 7.1 кредитного договору у разі
прострочення позичальником
зобов'язань з повернення кредиту та/або
сплати процентів за його користування
та/або інших платежів згідно з умовами
договору позичальник сплачує Банку
пеню за кожен день прострочення у
розмірі 0,5 % від суми прострочених
зобов'язань за кожен день порушення
виконання зобов'язань, включаючи день
погашення (а.с.12).

Відповідно до п. 5.2.1 кредитного
договору банк має право вимагати
достроково повернути кредит, сплати
нарахованих процентів, можливої
неустойки, комісійної винагороди у
випадках, передбачених цим договором
або чинним законодавством України,
зокрема: порушення позичальником
зобов'язань, що
випливають/випливатимуть з умов
кредитних договорів/договорів
забезпечення, що кладені/будуть
укладені у майбутньому між
позичальником та ПАТ «ВТБ БАНК»;
невиконання (неналежне виконання)
зобов'язань щодо сплати платежів, а
також комісійної винагороди, неустойки
тощо, передбачених умовами договору;
затримання позичальником повернення
частини кредиту та/або сплати
процентів по кредиту щонайменше на
один календарний місяць; перевищення
сумою заборгованості суми кредиту
більш як на 10 відсотків (а.с.9-10).

Відповідно до п. 5.2.2 кредитного
договору, банк має право вимагати від
позичальника здійснити дострокове
повернення кредиту протягом 30
(тридцяти) календарних днів з дати
відправлення позичальнику
відповідного повідомлення банку з
вимогою дострокового повернення
кредиту або у інші строки, передбачені
умовами цього договору (а.с.10).

Відповідно до п. 5.3.9 кредитного
договору, позичальник зобов'язаний
здійснити дострокове повернення
кредиту у випадках, передбачених п.5.2.1
цього договору протягом 30 календарних
днів з дати відправлення банком
відповідної вимоги (а.с.11).

У судовому засіданні встановлено, що
відповідач не виконує взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором, не
виплачує основну суму кредиту та не
сплачує проценти за користування
кредитом.

Станом на 20.10.2013 заборгованість
відповідача за вказаним кредитним
договором становить 81496?42 грн, з яких:
63249,74 грн - сума поточної заборгованості
за кредитом, 6544,51 грн - сума
простроченої заборгованості за
кредитом, 770,61 грн - сума простроченої
заборгованості за процентами за період
з 08.10.2013 року по 20.10.2013 року, 8049,38 грн -
сума пені, нарахована у зв'язку з
несвоєчасною сплатою процентів та
кредиту в розмірі 0,5% за кожен день
прострочення платежу, 67,16 грн- сума 3%
річних, 10,62 грн - сума інфляційних
витрат, 2724,44 грн - сума простроченої
заборгованості за процентами, 65,07 грн -
сума 3% річних по процентам, та 14, 89 грн -
сума інфляційних витрат за порушення
зобов'язань щодо сплати процентів
(а.с.20).

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Беручи до уваги наведене, суд приходить
до висновку, що позов Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд
присуджує до стягнення з відповідача
на користь позивача судові витрати в
сумі 814,96 грн, які підтверджуються
долученими до справи платіжними
дорученнями про їх оплату (а.с. 30).

Враховуючи вище наведене, та керуючись
ст.ст. 525, 526, 527, 530, 536, 611, 625, 1048, 1049, 1050 та 1054
ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212, 213 та 226 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» (,
МФО 321767, р/р 1023) заборгованості за
кредитним договором №R2В від
03.04.2012 в розмірі 81496 (вісімдесят одна
тисяча чотириста дев'яносто шість)
гривень 42 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» (,
МФО 321767, р/р 1023) судові витрати в
розмірі 814 (вісімсот чотирнадцять)
гривень 96 копійок.

Відповідачем, який не приймав участі у
розгляді справи, протягом десяти днів з
дня отримання копії заочного рішення
може бути подана письмова заява про
перегляд заочного рішення, відповідно
до вимог ст.229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене
іншими особами, шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду до
апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
заяви про перегляд заочного рішення
відповідачем, який не приймав участі у
розгляді справи, якщо заяву про
перегляд заочного рішення не було
подано, після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, у разі якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
І.В. Белоконна