АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №754/21808/13-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/6485/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Мальченко
О.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 27
травня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Невідомої Т.О., Пікуль А.А.
при секретарі
Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 27 березня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про
визнання такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_5 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням-квартирою
АДРЕСА_1. Зазначає, що спірна квартира
належить йому на праві власності,
перешкод в користуванні квартирою
відповідачам не чинив, проте з 2007 року
вони без поважних причин у квартирі не
проживають та не несуть витрат на її
утримання.

Рішенням Деснянського районного
суду м. Києва від 27 березня 2014 року
позов задоволено; визнано ОСОБА_3,
ОСОБА_6 такими, що втратили право
користування житловим приміщенням в
квартирі за адресою: АДРЕСА_1; стягнуто
з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 судовий збір на
користь держави по 122 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи.
Зазначає, що відповідачі проживають у
спірній квартирі, надають кошти для
сплати комунальних платежів,
підтримують порядок, чистоту та
періодично здійснюють ремонт у
квартирі; надані позивачем акти не
можуть бути належними доказами,
оскільки містять неправдиву,
недостовірну та необ'єктивну
інформацію, складені з порушенням
вимог, які звичайно ставляться,
складені одними і тими ж людьми, в один
день, але датовані з проміжком часу
через 2 місяці, про що сусіди готові
підтвердити в судовому засіданні. А
тому просить викликати та допитати в
якості свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які
можуть підтвердити неправдивість
викладених в актах ЖЕК №313 м. Києва від
21.06.2013р., 16.08.2013 р., 25.10.2013 р., обставини та
підтвердити факт проживання
відповідачів у спірній квартирі;
викликати та допитати в якості свідка
мати ОСОБА_9, яка також може підтвердити
факт постійного проживання
відповідачів у квартирі.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які з'явилися у судове
засідання, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України,
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Як вбачається з матеріалів справи
та підтверджується поясненнями сторін,
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - рідні брати, між
якими існують неприязні стосунки.
Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в
спірній квартирі з 13.10.1983 року. В
подальшому, в результаті приватизації
квартири та переоформленням часток
єдиним власником квартири став позивач
ОСОБА_5. Встановлено, що в квартирі
зареєстровано 4 особи: сторони та їх
мати ОСОБА_9, яка до участі в справі
притягнута не була. Батько ОСОБА_10
помер.

Таким чином, єдиним власником
спірної квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5, що
підтверджується витягом про державну
реєстрацію прав № 29904701 від 10.05.2011 року
та договором дарування від 18.04.2011 року
(а.с.4, 5).

Задовольняючи позовні вимоги та
визнаючи ОСОБА_3 та його дружину ОСОБА_6
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_1, суд виходив з того, що
відповідачі в спірній квартирі не
проживають з 2007 року, що
підтверджується актами від 25.10.2013 р.,
16.08.2013 р., 21.06.2013 р., за підписом сусідів,
підписи яких підтверджуються підписом
начальника ЖЕК-305.

Вказані акти, на які суд
посилається в рішенні як на доказ,
констатують відсутність в спірній
квартирі відповідачів лише 5 місяців,
жоден з осіб, які підписали акти не
допитувався в якості свідка. Тому
вказані акти не можна визнати
належними та допустимими доказами .

Інших доказів на підтвердження
своїх позовних вимог позивач не надав.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень

За таких обставин, рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 27 березня 2014 року не можна визнати
таким, що відповідає вимогам
матеріального та процесуального
закону, воно підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст.
307,309,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 27 березня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-