УХВАЛА

іменем україни

9 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської М.Є.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Відпочинковий розважальний комплекс
«Меркурій» про стягнення середнього
заробітку за час затримки виплати
заробітної плати за касаційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Відпочинковий
розважальний комплекс «Меркурій» на
рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 4
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що з 2001 року вона працювала
покоївкою у ТОВ
«Відпочинковий розважальний комплекс
«Меркурій». Наказом від 7 травня 2013 року
її було звільнено з роботи на підставі
п. 1 ст. 40 КЗпП України, однак при
звільнені їй не була виплачена
заборгованість по заробітній платі,
тому просила суд стягнути з
відповідача на її користь середній
заробіток за час затримки виплати
заробітної плати, а саме, з 7 травня 2013
року по день постановлення судового
рішення.

Рішенням Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
3 жовтня 2013 року відмовлено в
позові.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 4
листопада 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення про задоволення
позову. Стягнуто з ТОВ «Відпочинковий
розважальний комплекс «Меркурій» на
користь ОСОБА_3 6 840 грн. 72 коп.
середнього заробітку за час затримки
виплати заробітної плати при
звільненні. Вирішено питання про
судовий збір.

У касаційній скарзі ТОВ «Відпочинковий
розважальний комплекс «Меркурій»
просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
судового рішення в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
позові, виходив із того, що позивач без
поважних причин пропустила
передбачений ст. 233 КЗпП України строк
звернення до суду.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове рішення про задоволення позову,
виходив із того, що позивач звернувся в
суд з позовом в межах строку
визначеного ст. 233 КЗпП України;
власником порушені вимоги ст. 116 КЗпП
України, отже заборгованість, що
утворилась, підлягає стягненню у
повному обсязі виходячи з її
середньомісячного заробітку.

Такі висновки апеляційного суду є
правильними.

Судом установлено, що наказом від 31
січня 2001 року ОСОБА_3 прийнята на роботу
покоївки будинку для гостей «Меркурій»
(у подальшому перейменовано на ТОВ
«Відпочинковий розважальний комплекс
«Меркурій» по переводу з
ВАТ «Оріана» (а.с. 9).

Наказом від 7 травня 2013 року ОСОБА_3
звільнено з роботи на підставі
п. 1 ст. 40 КЗпП України.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 зверталася до суду з позовом до
ТОВ «Відпочинковий розважальний
комплекс «Меркурій» про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
відшкодування моральної шкоди, за
наслідками розгляду якого рішенням
Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 29
серпня 2013 року, яке набрало законної
сили, стягнуто з ТОВ «Відпочинковий
розважальний комплекс «Меркурій» на
користь ОСОБА_3 2 183 грн. 13 коп.
заборгованої заробітної плати, 350 грн. у
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника
або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в статті 116 цього
Кодексу, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 грудня 1999
року № 13 «Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці»
установивши при розгляді справи про
стягнення заробітної плати у зв'язку із
затримкою розрахунку при звільненні,
що працівникові не були виплачені
належні йому від підприємства,
установи, організації суми в день
звільнення, коли ж він у цей день не був
на роботі - наступного дня після
пред'явлення ним роботодавцеві вимог
про розрахунок, суд на підставі ст. 117
КЗпП України стягує на користь
працівника середній заробіток за весь
період затримки розрахунку, а при не
проведенні його до розгляду справи - по
день постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

Таке ж роз'яснення цієї норми права,
крім наведеної вище постанови Пленуму
Верховного Суду України, надав і
Конституційний Суд України у своєму
рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у
справі щодо офіційного тлумачення
положень статті 233 Кодексу законів про
працю України у взаємозв'язку з
положеннями статтей 117, 237-1 цього
Кодексу.

Установивши, що відповідач не виплатив
позивачу належні суми при звільненні,
апеляційний суд правомірно вважав, що
цим самим є порушення ст. 117 КЗпП
України, та стягнув середній заробіток
за час затримки розрахунку по день
постановлення рішення.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення суду, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Відпочинковий розважальний комплекс
«Меркурій» відхилити.

Рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 4
листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:Б.І.
Гулько А.О. Лесько М.Є. Червинська В.А.
Черненко