У Х В А Л А

Справа № 183/2643/14-ц

№ 2/183/2500/14

15.05.2014 року Суддя Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області Парфьонов Д.О., розглянувши
матеріали позовної заяви ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Новомосковської
міської ради, за участю третьої особи -
Управління держземагенства у
Новомосковському районі
Дніпропетровської області про
скасування рішення та визнання акту
недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов позов ОСОБА_1, ОСОБА_2
до ОСОБА_3, Новомосковської міської
ради, за участю третьої особи -
Управління держземагенства у
Новомосковському районі
Дніпропетровської області про
скасування рішення та визнання акту
недійсним.

Як свідчать матеріали позовної заяви,
позивач при зверненні до суду із
посиланням на ст.ст. 123, 151, 184, 186, 198
Земельного Кодексу України, ст.ст. 3, 15, 16
ЦПК України зазначаючи на те, що
поданий документ є позовною заявою
визначає наступні позовні вимоги:

- визнати незаконними та скасувати
п. 19 ч. II рішення Новомосковської
міської ради № 717 від 24.04.2009 року. Щодо
надання дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність ОСОБА_3 під жилий
будинок за адресою: АДРЕСА_2 з
розширенням її частини за рахунок
суміжного землекористувача по АДРЕСА_1;

- визнати незаконним та скасувати
п.1 ч. І рішення Новомосковської міської
ради № 921 від 21.05.2010 року щодо
затвердження технічної документації
із землеустрою та передачі у приватну
власність земельної ділянки
відповідачу ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд площею 0,0593 га;

- визнати недійсним державний акт
на право власності на земельну ділянку
за адресою: АДРЕСА_2, призначену для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд площею 0,0593 га,
виданий на ім'я ОСОБА_3.

Розглянувши подану позовну заяву,
встановлено наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

У відповідності до ст.15 ЦПК України,
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства. Законом
може бути передбачено розгляд інших
справ за правилами цивільного
судочинства. Суди розглядають справи,
визначені у частині першій цієї статті,
в порядку позовного, наказного та
окремого провадження. Суди розглядають
справи про оскарження рішень
третейських судів, про видачу
виконавчих листів на примусове
виконання рішень третейських судів,
про оспорювання рішень міжнародного
комерційного арбітражу, а також про
визнання та надання дозволу на
виконання рішень міжнародного
комерційного арбітражу.

Згідно ст.16 ЦПК України, не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом.

У вимогах позовної заяви позивач
просить визнати незаконними та
скасувати рішення органу місцевого
самоврядування щодо затвердження
проекту землеустрою та затвердження
технічної документації із землеустрою.
При цьому позивач посилається на
неналежність складання технічної
документації, чого не прийнято до уваги
відповідачем-2 та неправомірність
прийнятих відповідачем-2 рішень та
внаслідок визнання незаконними рішень
скасувати виданий відповідачем-2 акт.

Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст.17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму. Юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

У відповідності до Рішення
Конституційного Суду України від 1
квітня 2010 року № 10-рп/2010, системний
аналіз положень Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
(частини першої статті 10, статей 16, 17, 18,
25, 26 та інших) свідчить, що органи
місцевого самоврядування при
вирішенні питань місцевого значення,
віднесених Конституцією України та
законами України до їхньої
компетенції, є суб'єктами владних
повноважень, які виконують владні
управлінські функції, зокрема
нормотворчу, координаційну,
дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.
Як суб'єкти владних повноважень
органи місцевого самоврядування
вирішують в межах закону питання в
галузі земельних відносин.

Отже, положення частини першої статті
143 Конституції України "вирішують інші
питання місцевого значення,
віднесені законом до їхньої
компетенції" стосується вирішення
органами місцевого самоврядування
як суб'єктами владних повноважень
питань, визначених законами, зокрема,
у галузі земельних відносин.

Відповідно до пунктів "а", "б", "в", "г"
статті 12 Земельного кодексу України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад належить розпорядження
землями територіальних громад,
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб, надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності,
вилучення земельних ділянок із земель
комунальної власності.

Конституційний Суд України вважає, що
ці повноваження охоплюються
зазначеним у статті 143 Конституції
України поняттям "інші питання
місцевого значення", а тому при їх
здійсненні сільські, селищні, міські
ради виступають як суб'єкти владних
повноважень, які реалізують розпорядчі
та інші функції.

Таким чином, вирішення вимог щодо
визнання незаконним та скасування
рішення відповідача-2 віднесено до
юрисдикції адміністративних судів і
повинно бути розглянуто в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки позов подано до відповідача,
який є суб'єктом владних повноважень в
розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України з
приводу його рішення.

Таким чином, з позовної заяви
вбачається, що розгляд заявлених
позовних вимог повинен здійснюватись в
порядку адміністративного
судочинства, внаслідок чого,
вбачаються підстави для відмови у
відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись
п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за
позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Новомосковської міської ради,
за участю третьої особи - Управління
держземагенства у Новомосковському
районі Дніпропетровської області про
скасування рішення та визнання акту
недійсним.

Роз`яснити ОСОБА_1, ОСОБА_2 їх право на
звернення з адміністративним позовом
до адміністративного суду в порядку
адміністративного судочинства.

Відмова у відкритті провадження у
справі перешкоджає повторному
зверненню до суду з таким самим
позовом.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду може бути подана апеляційному
суду Дніпропетровської області
через Новомосковський міськрайонний
суд Дніпропетровської області
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Д.О. Парфьонов