Справа № 462/1469/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року Залізничний районний
суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Палюх Н.М.

при секретарі Зубрицькій О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Львові
справу за позовом Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, третя особа ЛКП
„Скнилівок" про виселення із квартири
без надання іншого житла,

ВСТАНОВИВ:

Залізнична районна адміністрація
Львівської міської ради у лютому 2014
року звернулася з позовом в суд про
виселення відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1 без надання
іншого житла. Свої позовні вимоги
мотивує тим, що у комунальній власності
територіальної громади м.Львова
перебуває двохкімнатна квартира
АДРЕСА_1, яка складається з двох
житлових кімнат, кухні з комунальними
вимогами, загальною площею 48,3 кв.м.
Квартиронаймачами вказаного житла на
підставі ордеру №466 від 09.09.1996р. є
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Відповідачі не
виконують своїх обов'язків щодо сплати
за спожиті комунальні послуги,
заборгованість за які перед ЛКП
„Скнилівок" станом на 01.12.2013року
становить 37646,30грн, в тому числі за
утримання будинку та прибудинкової
території -7906,29 грн., централізоване
теплопостачання -13000,74 грн., гаряче
водопостачання 12437,43 грн., холодне
водопостачання - 4291,84 грн. На
неодноразові попередження про
необхідність погашати заборгованість
та вносити плату за комунальні послуги
відповідачі не реагують. Оскільки
відповідачі вже тривалий час не
вносять плату за комунальні послуги, то
вони, на підставі ст.116 ЖК України,
підлягають виселенню із такого без
надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, покликаючись
на мотиви такого, який просить
задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, хоча належно повідомлялися
про час та місце розгляду справи. Суд
ухвалив справу розглядати без їх
участі, оскільки матеріалів справи
достатньо для прийняття рішення по
суті.

Представник третьої особи - ЛКП
„Скнилівок" в судовому засіданні
позов підтримав та просить такий
задовольнити.

Заслухавши пояснення представників
позивача і третьої особи, дослідивши
зібрані у справі докази, вирішуючи спір
на підставі наданих доказів та в межах
заявлених позовних вимог, суд
приходить до висновку, що позов до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Як передбачено ч.3 ст.47 Конституції
України ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України, ніхто не може
бути виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом. Відповідно до ст. 64 ЖК України
члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму. Ст. 109 ЖК України визначає, що
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Судом встановлено, що у комунальній
власності територіальної громади
м.Львова перебуває двохкімнатна
квартира АДРЕСА_1, яка складається з
двох житлових кімнат, кухні з
комунальними вимогами, загальною
площею 48,3 кв.м. Квартиронаймачами
вказаного житла на підставі ордеру №466
від 09.09.1996р. є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с.6/.

Згідно довідки з місця проживання про
склад сім'ї і прописку від 09.12.2013р. /а.с.6/,
у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано дві
особи: основний квартиронаймач ОСОБА_1
та її син ОСОБА_2

Також встановлено, що відповідачі з 2007
року не оплачують за надані ЛКП
"Скнилівок" житлово-комунальні послуги
та станом на 01.12.2013 року заборгували ЛКП
"Скнилівок" 37646,30 грн. /а.с.7-8, 9-10, 11-12, 13-14/.

Згідно ст. 116 ЖК України якщо наймач,
члени його сім'ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично
руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Підставою для виселення відповідачів з
спірної квартири, позивач вважає не
проведення ними оплати за
житлово-комунальні послуги та
наявність заборгованості за такими.

Однак, не внесення наймачами плати за
житло та комунальні послуги не є
підставою для виселення громадянина
України із житла як з наданням іншого
жилого приміщення так і без надання
такого.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про відсутність підстав, передбачених
ст.116 ЖК України, для виселення ОСОБА_1
та ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, а тому в
задоволенні позову Залізничної
районної адміністрації Львівської
міської ради слід відмовити за
безпідставністю вимог.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 10, 14, 60, 62, 213-215 ЦПК України, ст.815 ЦК
України, ст.116 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, третя особа ЛКП
„Скнилівок" про виселення із квартири
без надання іншого житла відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
через суд, що його ухвалив, шляхом
подання в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. У разі, якщо рішення було
постановлене без участі особи, яка його
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:
Палюх Н.М.