Справа № 651/266/13-ц
Провадження № 2/651/16/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.04.2014 року

смт.Верхній Рогачик

Херсонської області

Верхньорогачицький
районний суд

Херсонської
області

в складі:
головуючого - судді
СИДОРЯКІНОЇ А.Я.

при секретарі -
БЕДЮХ А.В.

за участю прокурора
- СІЛЬЧИК Ю.В.

представника
відповідача

Верхньорогачицької
державної адміністрації

Херсонської
області -
ОСОБА_15

представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

судового
розпорядника -
ВЕРТЕГЕЛ Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні Верхньорогачицького
районного суду Херсонської області у
залі суду цивільну справу за позовом
Великолепетиського міжрайонного
прокурора до Верхньорогачицької
районної державної адміністрації
Херсонської області та ОСОБА_3 про
визнання незаконним (недійсним)
розпорядження та визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки,

В
С Т А Н О В И В:

15.07.2013 року до суду надійшла
вищевказана позовна заява, по якій
прокурор є позивачем. В позові
зазначено, що 21.04.2011 року ОСОБА_3 подано
заяву до Верхньорогачицької районної
державної адміністрації про надання їй
в оренду земельної ділянки для ведення
фермерського господарства загальною
площею 50 га.

Розпорядженнями
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації № 227 від 06.06.2011 року їй
надано дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду, загальною площею 50 га,
із земель резервного фонду,
розташованої за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради для ведення фермерського
господарства і за розпорядженням № 252
від 21.05.2012 року, затверджено проект
землеустрою щодо відведення
вищезазначеної земельної ділянки в
оренду ОСОБА_3 для ведення фермерського
господарства та надано її в оренду
ОСОБА_3 терміном на 10 років, бо до її
заяви не додано висновку професійної
комісії з питань створення фермерських
господарств щодо наявності у
громадянина достатнього досвіду
роботи у сільському господарстві або
необхідної сільськогосподарської
кваліфікації.

На підставі вказаних розпоряджень,
25.05.2012 року між Верхньорогачицькою
районною державною адміністрацією та
ОСОБА_3 укладено договір оренди
вказаної земельної ділянки терміном на
10 років, що зареєстрований 02.08.2012 року №
00515.

Просить суд визнати незаконним
розпорядження Верхньорогачииької
районної державної адміністрації №227
від 06.06.2011 року, яким надано дозвіл
ОСОБА_3 на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду орієнтовною загальною
площею 50 га, із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради для ведення фермерського
господарства та розпорядження № 252 від
21.05.2012 року, яким затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду ОСОБА_3 для ведення
фермерського господарства вище
зазначеної земельної ділянки.

Визнати недійсним договір
оренди земельної ділянки між ОСОБА_3 та
Верхньорогачицькою державною
адміністрацією, площею 50 га,
розташованої за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради для ведення фермерського
господарства від 25.05.2012 року, що
зареєстрований 02.09.2012 року № 00515
та зобов'язати ОСОБА_3 повернути
зазначену земельну ділянку загальною
площею 50 га до земель резервного фонду
Верхньорогачицької селищної ради
Херсонської області.

Прокурор в суді посилалася на
порушення чинного законодавства при
винесенні зазначених розпоряджень
райдержадміністрацією про відведення
земельної ділянки в оренду ОСОБА_3 для
ведення фермерського господарства,
вимагаючи їх визнати незаконними, бо в
її заяві до райдержадміністрації про
надання їй в оренду земельної ділянки
не зазначено кількість членів
фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обгрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства, до заяви не долучено
висновку професійної комісії,
створеної райрадою про достатній
досвід роботи у неї у сільському
господарстві або необхідної
сільськогосподарської кваліфікації та
документів підтверджуючих дану
обставину. Зазначена її заява
розглянута на засіданні районної
комісії райдержадміністрації з питань
регулювання земельних відносин, склад
якої сформовано і затверджено головою
адміністрації, на підставі рішення
якої заява ОСОБА_3 була задоволена та
прийняті вище зазначенні
розпорядження голови адміністрації, а
не висновку професійної комісії
райради, в порушення ст.ст. 6, 7 Закону
України «Про фермерське господарство»
в редакції, яка діяла на час видачі цих
розпоряджень.

Представник Верхньорогачицької
районної державної адміністрації
позов не визнала повністю, просить
відмовити в задоволені позову, бо на
підставі делегованих повноважень
райдержадміністрації районною радою
та рішення обласної ради, в
райдержадміністрації створена комісія
з питання регулювання земельних
відносин, яка відповідно Положення про
неї мала повноваження вирішувати
питання відносно надання в
користування чи у власність земельних
ділянок за межами населених пунктів. А
тому на засідання комісії
райдержадміністрації при розгляді
заяви ОСОБА_3 і вирішувалось питання
про достатній досвід її роботи у
сільському господарстві, хоч в
протоколі №5 від 20.05.2011 року цієї
комісії обставин, які не зазначені в
заяві відносно кількості членів
фермерського господарства та
наявності у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обгрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства на комісії не
обговорювались. Всі зазначені
обставини, втому числі і відносно
протоколу комісії, бо він виготовлений
з порушеннями, підтвердять члени
комісії і ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не
визнали в повному обсязі та просять
відмовити в його задоволенні.

Крім того, представник відповідача
ОСОБА_4 заявив, що, в ході розгляду даної
справи не було встановлено винної,
протиправної поведінки ОСОБА_3 при
отриманні земельної ділянки в оренду,
прокурор даного факту також не довів.
На час надання земельної ділянки в
оренду, тобто на час винесення
спірного розпорядження № 252 від 21.05.2012
року діяла інша редакція ч.1 ст. 7 Закону
України «Про фермерське господарство»
ніж та, що зазначена в позовній заяві
прокурора, в якій зазначено, що для
отримання (придбання) у власність або в
оренду земельної ділянки державної
власності з метою ведення фермерського
господарства, громадяни звертаються до
районної держадміністрації із заявою,
в якій зазначається бажаний розмір і
місце розташування ділянки, кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. До заяви також додаються
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі. Отже, на час
виникнення відносин оренди спірної
земельної ділянки закон не вимагав
надання до районної державної
адміністрації рішення професійної
комісії з питань створення фермерських
господарств щодо наявності у
громадянина достатнього досвіду
роботи у сільському господарстві або
необхідної сільськогосподарської
кваліфікації, а лише документи, що
підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві або наявність
освіти, здобуто тої в аграрному
навчальному закладі, а досвід роботи
ОСОБА_3 у сільському господарстві
підтверджується записами в її трудовій
книжці про роботу в різних галузях
сільського господарства починаючи з 1985
року. Крім того, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 в теперішній час не мають наміру
приватизувати отриману в оренду землю,
хоч бажають її отримати, отже дана
земля є та залишатиметься у державній
власності. І прокурор не довів в суді
винної, протиправної поведінки ОСОБА_3
при отриманні земельної ділянки в
оренду, доказів на підтвердження своїх
позовних вимог не надав. Процес
передачі ОСОБА_3 земельної ділянки в
оренду відбувався тривалий час, більше
одного року, і на момент прийняття
відповідного рішення закон, з
урахуванням того, що акти цивільного
законодавства не мають зворотної дії у
часі, вже не вимагав при передачі землі
в оренду для ведення фермерського
господарства наявності рішення
професійної комісії з питань створення
фермерських господарств щодо
наявності у громадянина достатнього
досвіду роботи у сільському
господарстві або необхідної
сільськогосподарської кваліфікації.
До того ж Професійна комісія за
районною радою створена не була, в чому
вини ОСОБА_3 не має. На теперішній час
ОСОБА_3 користується спірною земельною
ділянкою майже два роки, нецільового
використання земельної ділянки та
інших порушень земельного
законодавства не допускала, своєчасно
та в повному обсязі фермерське
господарство сплачує орендну плату,
прибутковий податок та єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, обробляє
земельну ділянку, вносить добрива та
здійснює інші заходи щодо підтримання
землі у належному стані. У разі
вилучення у ОСОБА_3 спірної земельної
ділянки, вона тривалий час буде
залишатися без обробітку і належного
догляду, оскільки процедура надання
земельної ділянки в оренду займає
багато часу, державний бюджет буде
недоодержувати значні суми податків та
інших обов'язкових платежів у скрутний
для держави час. За викладених обставин
у разі вилучення у ОСОБА_3 спірної
земельної ділянки не буде додержано
«справедливої, розумної рівноваги» між
інтересами суспільства та інтересами
окремої особи та фермерського
господарства, що потягне за собою
ухвалення незаконного та
необґрунтованого судового рішення.
Тому просить відмовити в задоволенні
позовних вимог прокурора в повному
обсязі.

В суді встановлено, що в заяві від
21.04.2011 року до райдержадміністрації
ОСОБА_3 просить надати їй в оренду
терміном на 10 років земельну ділянку
загальною площею 50 га для створення
фермерського господарства та що має
досвід роботи в сільському
господарстві та техніку для проведення
сільськогосподарських робіт (Т №1 а.с.8).
Але в заяві, як і зазначив прокурор, не
вказано, що до неї долучається висновок
професійної комісії з питань створення
фермерських господарств, сформованої і
затвердженої районною радою щодо
наявності у ОСОБА_3 достатнього досвіду
роботи в сільському господарстві або
необхідної сільськогосподарської
кваліфікації, а також про кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обгрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства, чим порушені вимоги ст.6
і ч.2 ст.7 Закону Україні «Про фермерське
господарство» в редакції на час подачі
заяви.

Не долучення до заяви висновку
професійної комісії сторонами не
заперечується і дана обставина визнана
судом такою, що не підлягає
доказування, що визнана усіма
сторонами по справі. Також судом
визнані обставини як такими, що не
потребують доказуванню на підставі
ст.61 ЦПК України, з урахуванням думки
учасників процесу які визнали їх, що 1
сесією Верхньорогачицької районної
ради У1 скликання від 16.11.2010 року за
рішення № 9 «Про делегування
повноважень районної ради районній
державній адміністрації» делеговано
райдержадміністрації питання з
«забезпечення збалансованого
економічного і соціального розвитку
території району, ефективного
використання природних, трудових та
фінансових ресурсів» і що за рішенням
№7 сесії райради від 16.11.2010 року
утворена постійна комісія з питань
агропромислового комплексу, земельних
відносин, природних ресурсів і
екології, яка відповідно положення про
постійні комісії районної ради та її
плану роботи в 2011 і 2012 роках не
вирішувала питання про створення при
раді Професійної комісії з питань
створення фермерських господарств чи
передачі її повноважень
райдержадміністрації.

Діюча комісія з питань регулювання
земельних відносин адміністрації, яка
створена на підставі розпорядження
голови адміністрації від 22.04.2005 року №
456 «Про обласну комісію з питань
регулювання земельних відносин» (Т №1
а.с. 101), вирішувала питання надання
земельних ділянок у власність і в
оренду, в тому числі і для створення
фермерського господарства. Але
райрадою не передавались
райдержадміністрації повноваження
відносно надання висновку громадянам,
які бажають створити фермерське
господарство про їх достатній досвід
роботи в сільському господарстві і
дане питання на розгляд райради не
ставилось, оскільки рада не мала права
змінити рішення вищестоящих органів,
що визнано сторонами.

За матеріалами справи,
розпорядженнями Верхньорогачицької
районної державної адміністрації № 227
від 06.06.2011 року, надано дозвіл ОСОБА_3 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
загальною площею 50 га, з них ріллі - 50 га
із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради в кварталі № 021 для ведення
фермерського господарства (Т №1 а.с. 12),
а за розпорядженням № 252 від 21.05.2012 року
затверджено проект землеустрою щодо
відведення в оренду земельної ділянки
громадянці ОСОБА_3 для ведення
фермерського господарства загальною
площею 50 га із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради Херсонської області та надано в
оренду терміном на 10 років вищевказану
земельну ділянку (Т №1 а.с. 14) і на
підставі даних розпоряджень 25.05.2012 року
укладено договір оренди земельної
ділянки розміром 50 га, який
зареєстрований 02.08.2012 року № 00515 у
відділі Держкомзему
Верхньорогачицького району
Херсонської області (Т №1 а.с.а.с. 10 - 11, 57,
60, 71, 119, 129, 140, 142).

Розпорядження № 227 від 06.06.2011 року,
як встановлено в суді, прийняте на
підставі рішення засідання районної
комісії з питань регулювання земельних
відносин районної державної
адміністрації №5 від 20.05.2011року (Т №1
а.с. 9), яка і вирішила, враховуючу
достатній практичний досвід роботи у
сільському господарстві, наявність
сільськогосподарської техніки, беручи
до уваги заяву ОСОБА_3, яка виявила
бажання створити фермерське
господарство, рекомендувати голові
райдержадміністрації надати дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_3
площею 50 га в контурі №021 із земель
резервного фонду Верхньорогачицької
селищної ради, що є порушенням ст.ст. 6,7
Закону України «Про фермерське
господарство» та п.2.2 Положення про
порядок проведення професійного
відбору з питань створення фермерських
господарств, затвердженого Наказом
Міністерства аграрної політики
України, Міністерства праці та
соціальної політики України від 17.12.2003
року № 452/335 та зареєстровано в
Міністерстві юстиції України від 28.01.2014
року за № 118/8717, бо з урахуванням вище
зазначених вимог законодавства
професійний відбір проводить
професійна комісія створена райрадою,
яка і зобов'язана надати висновок про
достатній досвід роботи чи відповідної
кваліфікації у ОСОБА_3. А
райдержадміністрація при підготовці
проекту розпорядження зобов'язана
перевірити зазначення обставин в заяві
відносно членів фермерського
господарства та їх права на отримання
земельної частки (пай), обгрунтування
розмірів земельної ділянки з
урахуванням перспектив діяльності
фермерського господарства, враховуючи
вимоги ч.2 ст. 7 Закону України «Про
фермерське господарство» та їх
обгрунтування, ст. 41 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації»
та регламенту роботи адміністрації (Т
№2 а.с. 22). Проекти розпоряджень
райдержадміністрації готують
структурні підрозділи адміністрації
та інші центральні органи виконавчої
влади. Головний розробник проекту
розпорядження організовує, спрямовує і
координує роботу з розроблення
проекту, готує довідку про погодження.
В пояснювальній записці розробник
проекту зазначає обгрунтування
розпорядження до якого можуть бути
додані інформаційні довідкові
матеріали. За поясненнями ОСОБА_15,
ОСОБА_8 і ОСОБА_9, ніяких документів до
проекту цього чи розпорядження № 252 від
21.05.2012 року не долучалось.

На підставі зазначених
розпоряджень фермерське господарство
«Берекет І.К.» створене ОСОБА_3 і
зареєстроване в установленому законом
порядку у відділі статистики
Верхньорогачицького району 11.09.2012 року,
що встановлено в суді за довідкою АБ №
501722 з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій та Статутом
фермерського господарства «Берекет
І.К.» (Т №1 а.с.а.с. 62-70, 74), відповідно
якого головою фермерського
господарства є ОСОБА_3, а членами є
ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_7. На даний час з
часу створення фермерське
господарство користується спірною
земельною ділянкою (Т №1 а.с.а.с. 80, 208),
зауважень щодо дотримання вимог
раціонального використання та охорони
земельної ділянки за 2012-2013 роки не
надходило (Т №1 а.с.а.с. 81, 144), сплачує
податки (Т №1 а.с. 82). З цього виходить що
оскільки земельна ділянка надана для
ведення фермерського господарства,
вона була у користування ОСОБА_3 до
моменту створення фермерського
господарства і часу його реєстрації як
і зазначено в статуті (розділ 5). А за п. 15
договору оренди землі (Т №1 а.с. 10),
земельну ділянку передано в оренду для
ведення фермерського господарства.

Як заявив в суді ОСОБА_9, заступник
голови райдержадміністрації і голова
комісії з питань регулювання земельних
відносин, на засіданні комісії він не
роз'яснив вимоги законодавства
відносно надання землі в оренду та
наслідки його не дотримання членам
комісії і ОСОБА_3, вважав що комісія
мала право давати висновок відносно
достатнього досвіду роботи осіб, які
бажали створити фермерське
господарство, не перевіряли по
документах наявність підстав про
надання в оренду землі ОСОБА_3 для
ведення фермерського господарства.
Тому зазначені ОСОБА_9 обставини, як
вважає суд є підтвердженням порушень
закону працівниками адміністрації при
видачі зазначених розпоряджень і
причинами не вирішення комісією заяви
ОСОБА_3 відповідно вимог закону і
причинами порушення законодавства при
видачі розпоряджень
райдержадміністрацією відносно
надання землі в оренду ОСОБА_3, що є
наслідком подання даного позову та
порушення прав Держави в зв'язку з
порушення закону і прав ОСОБА_3
відносно розгляду її заяви про надання
в оренду земельної ділянки відповідно
вимог законодавства з урахуванням
гарантій держави по захисту прав
людини (ст.2 Конституції України).
Зазначені ОСОБА_9 обставини
підтверджені в суді свідками ОСОБА_12,
ОСОБА_8, ОСОБА_15, ОСОБА_13.

Крім того за ч.2 ст.7 Закону України
«Про фермерське господарство», на час
винесення розпорядження №252 від 21.05.2012
року, передбачено необхідність надання
громадянином до заяви на отримання у
власність або в оренду земельної
ділянки державної власності для
ведення фермерського господарства
документів, що підтверджують достатній
досвід роботи у сільському
господарстві або наявність освіти,
здобутої в аграрному навчальному
закладі. Оскільки ОСОБА_3 висновку
Професійної комісії до заяви не
додавала подаючи заяву до
адміністрації, а підготовку проекту
розпорядження №252 від 21.05.2012 року
проводив начальник відділу
Держкомзему у Верхньорогачицькому
районі ОСОБА_8, який в суді заявив, що
при виготовленні проекту
розпорядження він не перевіряв
наявність підстав у ОСОБА_3 на видачу їй
в оренду земельної ділянки для ведення
фермерського господарства, хоч на
нього як начальника відділу
Держкомзему покладенні обов'язки по
забезпеченню державної політики в
сфері земельних відносин та контролю
по дотриманню земельного
законодавства, що є його упущенням.
Крім того ним не дотримано вимог
регламенту райдержадміністрації про
підготовку проекту розпорядження і він
знав про відсутність висновку
професійної комісії ради про
достатній досвід роботи у сільському
господарстві ОСОБА_3. Тому дане питання
розглядалось на комісії адміністрації
з питань регулювання земельних
відносин на якій і вирішили, що в неї
достатній досвід роботи і він вважає,
що всі необхідні документи були відомі
членам комісії. Але за поясненнями
ОСОБА_15 і ОСОБА_9 в адміністрації ніяких
документів в комісії та по підготовці
проектів розпоряджень відносно ОСОБА_3
з даного питання не збереглося. Сама
ОСОБА_3 пояснила, що в неї були на
комісії документи підтверджуючі її
достатній досвід роботи у сільському
господарстві, але в неї ніхто не просив
їх надати.

З цього виходить, що працівники
райдержадміністрації, як встановлено в
суді, в порушення Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»,
регламенту роботи та зазначених вище
нормативних актів при підготовці
проекту розпоряджень і їх видачі не
перевірили по документах наявність
достатнього досвіду роботи у
сільському господарстві чи
відповідної кваліфікації ОСОБА_3 та
підстав відповідно вимог ч.2 ст. 7 Закону
України «Про фермерське господарство»,
що підтвердили в суді ОСОБА_9, ОСОБА_12,
ОСОБА_8, ОСОБА_15.

Тобто судом встановлено, що
оспорюванні прокурором розпорядження
видані з порушенням законодавства
України, які суд має право на підставі
ч.1 ст.21 ЦК України, визнати незаконними,
бо дані розпорядження суперечить актам
цивільного законодавства і порушують
цивільні права та інтереси Держави і
ОСОБА_3, бо райдержадміністрації
вирішують питання по забезпеченню
законності, охорони прав, свобод і
законних інтересів громадян,
здійснюють контроль по використанню
земель (ст.ст. 13,16 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації») і
заступника голови адміністрації, який
був і головою комісії адміністрації з
питань регулювання земельних відносин
відповідно його функцій і повноважень,
регламенту роботи адміністрації, що
він координує і контролює підготовку
проекту розпоряджень по використанню
землі в районі відповідно вимог
законодавства (Т №2 а.с.а.с 19-22).А за
посадовою інструкцією, ОСОБА_15
зобов'язана перевіряти відповідність
вимогам чинного законодавства
проектів розпоряджень (Т №2 а.с. 17-18).

Тому причинами і умовами що сприяли
порушенню закону при видачі вище
зазначених розпоряджень, як
встановлено в суді, є відсутність
належного контролю адміністрацією за
використанням землі, бо не створено в
Верхньорогачицькій районній раді
Професійна комісія з питань створення
фермерських господарств, надання
некваліфікованої допомоги ОСОБА_3
працівниками адміністрації при
написанні заяви, її подачі та розгляду
комісією з питань регулювання
земельних відносин, на які голова
комісії не надав необхідної інформації
членам комісії і ОСОБА_3 відносно
обставин по її заяві та вимог чинного
законодавства з питання надання в
оренду земельних ділянок для ведення
фермерського господарства, не
проконтролював підготовку проекту
вище зазначених розпоряджень ОСОБА_9, а
ОСОБА_15 не перевірила відповідність
вимогам чинного законодавства
проектів розпоряджень, чим порушені
права ОСОБА_3 на розгляд її заяви
відповідно вимог закону.

Такі висновки зроблені судом на
підставі ст.ст. 2,3,17,21 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації»,
що місцеві державні адміністрації
зобов'язані виконувати закони України
і принципами її діяльності є
верховенство права і законності, що
місцева адміністрація розпоряджається
землями державної власності і за ст.ст.
41, 43 цього Закону України, голова
адміністрації видає розпорядження
одноособово, які можуть бути оскаржені
до органів виконавчої влади вищого
рівня або до суду. Крім того за ч.2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачаються Конституцією України
та законами України.

Вини ОСОБА_3 в ненаданні Висновку
професійної комісії та дотримання
інших вимог закону при подачі заяви на
видачу їй в оренду земельної ділянки
для ведення фермерського господарства
і в видачі незаконних розпоряджень при
розгляді її заяви, судом не
встановлено, і з цим згодився прокурор,
бо працівники райдержадміністрації її
заяву не повертали і не вказали на
необхідність зазначення в ній обставин
відповідно вимог ч.2 ст.7 Закону «Про
фермерське господарства» та не надали
правової допомоги ОСОБА_3 для усунення
недоліків по заяві, бо при написанні
заяви ОСОБА_3 допомогу надавав
працівник адміністрації, як
встановлено в суді. На засіданні
комісії в неї не виясняли про кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обгрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства, чи відносно висновку
професійної комісії про достатній
досвід роботи у сільському
господарстві, що підтвердили всі члени
комісії. І на той час, в підтвердження
цих обставин у ОСОБА_3 були документи,
які вона надала суду (Т №1 а.с.а.с.95, Т №2
а.с. 32) що давали їй право на отримання
земельної ділянки в оренду для
створення фермерського господарства,
як вважає суд.

На цій підставі суд вважає
необхідним визнати розпорядження № 227
від 06.06.2011 року про надання дозволу
громадянці ОСОБА_3 на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду
орієнтованою загальною площею 50 га із
земель резервного фонду, розташованих
за межами населених пунктів
Верхньорогачицької селищної ради в
кварталі № 021 для ведення фермерського
господарства незаконним,
задовольнивши вимогу прокурора
повністю з підстави не долучення до
заяви висновку Професійної комісії
райради, розпорядження видане на
підставі рішення комісії
адміністрації з питань регулювання
земельних відносин без висновку
Професійної комісії райради про
достатній досвід роботи у сільському
господарстві та не зазначення в заяві
обставин, передбачених ч.2 ст. 7 Закону
України «Про фермерське господарство»
які не перевірялись при підготовці
проекту розпорядження. Розпорядження
№ 252 від 21.05.2012 року про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
зазначеної земельної ділянки в оренду
ОСОБА_3 для ведення фермерського
господарства загальною площею 50 га та
надання в оренду цієї земельної
ділянки визнати незаконним,
задовольнивши вимогу прокурора, на
підставі не встановлення
адміністрацією підстав наявності
документів у ОСОБА_3 про достатній
досвід роботи у сільському
господарстві або необхідної
сільськогосподарської кваліфікації на
час винесення розпорядження, бо до
заяви не долучено і на час винесення
розпорядження №227 висновку
Професійної комісії райради не
надавалось та обставин передбачено ч.2
ст. 7 Закону України «Про фермерське
господарство», що встановлено в суді.

Цей висновок судом зроблено
виходячи і з того, що на час винесення
розпорядження №252 від 21.05.2012 року
внесені зміни в Закон України «Про
фермерське господарство» 16.06.2011 року,
які набрав чинності 17.07. 2011 року,
відповідно якого ст. 6 з зазначеного
закону виключена, а за ст.7 цього закону
адміністрації надаються документи,
підтверджуючі достатній досвід роботи
у сільському господарстві або
необхідної сільськогосподарської
кваліфікації оскільки, як встановлено
в суді, до заяви ОСОБА_3 не надавала
Висновок професійної комісії ради про
достатній досвід її роботи та не
перевірені обставини відповідно ч.2 ст.
7 Закону України «Про фермерське
господарство», розпорядження голови
державної адміністрації, що суперечить
Конституції України та іншим
законодавчим актам можуть бути
скасовані і в судовому порядку та в
суді встановлено, що при видачі
розпорядження не дотримано порядку
підготовки його проекту.

Тобто судом встановлено, що вище
зазначені порушення законодавства при
видачі цих розпоряджень є наслідком
неналежного виконання законів України,
своїх функцій і повноважень ОСОБА_9 і
посадової інструкції ОСОБА_15,
відповідно яких заступник голови
адміністрації і голова комісії
райдержадміністрації при розгляді
заяви ОСОБА_3 про надання їй в оренду
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства, на комісії
не роз*ясняли як членам комісії так і
ОСОБА_3 про невідповідність змісту її
заяви вимогам ч.2 ст. 7 Закону «Про
фермерське господарство» та
відсутності висновку Професійної
комісії ради про достатній досвід її
роботи у сільському господарстві чи
відповідної кваліфікації, тобто не
надали їй належної правової допомоги,
порушивши принцип рівності всіх перед
законом і принцип обов'язкового
додержання законності при набутті
права користування землею їй, що
визначено ст.ст. 13, 19 Конституції
України та ст.ст. 4,5, 123 ЗК України, в яких
закріплено право і рівність громадян
на землю, невтручання держави в
здійснення ними своїх прав щодо
володіння, користування і
розпорядження землею, бо держава ці
права реалізує через відповідні
державні органи які повинні зазначені
права на землю громадян вирішувати
лише відповідно закону. Хоч ОСОБА_3 на
засіданні комісії в адміністрації була
присутня і мала всі документи, як
встановлено в суді, які підтверджували
обставини, що надавали їй право на
отримання земельної ділянки в оренду
для ведення фермерського господарства,
але порушуючи права і Держави і ОСОБА_3,
працівники адміністрації не вияснили
ці обставини в порушення вимог діючого
законодавства, в зв'язку з чим видані
незаконні розпорядження.

Крім того, відповідно ст. 15 ЦПК
України та п.3 Пленуму Верховного суду
України від 16.04.2004 року №7 «Про практику
застосування земельного законодавства
при розгляді цивільних справ» з
змінами і доповненнями від 19.03.2010 року
№2 та п.7 Постанови Вищого
спеціалізованого суду України від
01.03.2013 року №3 «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» даний позов розглядається в
порядку цивільного судочинства і
виходячи з ст.ст.1, 2 ЦК України, ст.ст. 2,5
ЗК України, що цивільне законодавство
регулює майнові і немайнові відносини,
учасниками яких є фізичні особи і
держава. Об'єктом цих відносин є земля
на території України, а саме: на
території Верхньорогачицького району,
Херсонської області. Захист судом прав
на землю у даних відносинах
здійснюється способами, визначеними
ст. 152 ЗК України, в тому числі шляхом
визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади. Судом враховано і те,
що на час подачі заяви ОСОБА_3 до
адміністрації та видачі вище
зазначених розпоряджень, відповідно її
пояснень і пояснень всіх свідків по
справі, у ОСОБА_3 був достатній досвід
роботи у сільському господарстві з
урахуванням її трудового стажу у
сільському господарстві і думки
свідків ОСОБА_13, ОСОБА_12 та ОСОБА_8, які
суд приймає до уваги враховуючи їх
досвід роботи у сільському
господарстві багато років і вважає
встановленим в суді, що у ОСОБА_3 на час
подачі заяви і видачі розпоряджень був
достатній досвід роботи у сільському
господарстві і в неї були документи, що
підтверджують дану обставину. Так за
записами в трудовій книзі ОСОБА_3
працювала в колгоспі ім.. «Шевченко» з
вересня 1985 року по липень 1987 року, з
серпня 1991 року по вересень 2010 року
працювала в Державній насінній
інспекції (Т №1 а.с.а.с. 57-60) і у її
чоловіка ОСОБА_14 є у власності земельна
ділянка розміром 7,57 га, яку вони вдвох
обробляють (Т №1 а.с. 95, Т №2 а.с. 14)). В
підтвердження вірності висновку суду
про достатній досвід роботи у ОСОБА_3
відповідають і відомості довідок
Держкомагенства і податкової
інспекції про відсутність зауважень до
фермерського господарства «Берекет
І.К.» на протязі його діяльності (Т №1
а.с.а.с. 81-82, 144).Отже, як встановлено в
судовому засіданні, ОСОБА_3 мала право
на отримання земельної ділянки для
ведення фермерського господарства на
час розгляду її заяви та видачі
розпоряджень.

Висновок суду про достатній досвід
роботи у ОСОБА_3 на час подачі заяви, суд
зробив враховуючі і Перелік
документів, зазначених в проекті
постанови Кабінету міністрів України,
яка оприлюднена 27.11.2013 року, що
підтвердження досвіду роботи у
сільському господарстві може бути і
записи в трудовій книжці громадянина
України. Крім того з 2003 року на підставі
Державного акта на право приватної
власності на землю за її поясненнями
вони з чоловіком обробляють його
земельну ділянку площею 7,57 га (Т №1 а.с.
95). Тобто у ОСОБА_3 на час винесення
розпоряджень були всі підстави для
отримання в оренду земельної ділянки
для ведення фермерського господарства,
оскільки в неї був достатній досвід
роботи у сільському господарстві і
вона бажала створити фермерське
господарство самостійно та зробила
розрахунок перспективи діяльності
майбутнього фермерського
господарства, але на комісії у неї про
документи ніхто не запитував, а
професійна комісія радою в районі не
була створена, що визнано сторонами в
суді.

Як зазначив далі прокурор, суд за
ст.215 ЦК України може визнати недійсним
договір оренди земельної ділянки
розміром 50 га між Верхньорогачицькою
державною адміністрацією і ОСОБА_3, яка
надана для ведення фермерського
господарства.

До ч.4 ст. 59, ст. 124 ЗК України (на час
виникнення спірних правовідносин)
громадянам та юридичним особам
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування із земель
резервного фонду можуть передаватися
на умовах оренди земельної ділянки на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або місцевого
самоврядування, шляхом укладання
договору оренди. Тобто за ст. 6 Закону
України „Про оренду землі" і за
договором оренди землі ОСОБА_3, як
орендар набула право на земельну
ділянку для ведення фермерського
господарства відповідно до ст. 125 ЗК
України, ч.2 ст. 20 Закону України «Про
оренду землі» з моменту реєстрації
договору оренди землі, тобто з 02.08.2012
року. На даний час, земельна ділянка
площею 50 га, яка передана ОСОБА_3 в
оренду, знаходиться в користуванні у
фермерського господарства «Берекет
І.К., що підтверджується довідкою
Держземагенства від 10.10.2013 року № 1466 та
довідками податкової інспекції, тобто
користується земельною ділянкою
юридична особа, яка сплачує всі податки
державі (Т №1 а.с.а.с. 81,82, Т №2 а.с. 16), а не
фізична особа, тобто не ОСОБА_3 бо
відповідно і п. 15 договору оренди( а.с.10)
земельна ділянка надана в оренду для
ведення фермерського господарства.

Оскільки, яке передбачено ст. 638 ЦК
України, договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору а саме:
про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди та укладений в формі,
встановленій законом, підписаний і
зареєстрований в установленому
законом порядку. Як і передбачено ч.1 ст.
15 Закону « Про оренду землі»
встановлені істотні умови, які
зазначені в договорі. Крім того,
відповідно п.8 Постанови Кабінету
Міністрів України від 09.09.2009 року № 1021
«Про затвердження порядків ведення
Поземельної книги і Книги записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі» та довідки Держземагенства
зроблено запис про реєстрацію цього
договору у Книзі записів про державну
реєстрацію актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі. З
цього виходить, оскільки предметом
договору відповідно розділу 1 є
передача земельної ділянки в строкове
користування для ведення фермерського
господарства, то фермерське
господарство користується землею на
законних підставах.

Хоч договір оренди і укладений на
підставі незаконних рішень органу
влади, але ОСОБА_3 мала право на
отримання земельної ділянки для
ведення фермерського господарства на
час подачі заяви до
райдержадміністрації, бо мала
достатній досвід роботи у сільському
господарстві, у неї були відомості
відносно членів фермерського
господарства, що вона мала у власності
земельну ділянку (пай), обгрунтування
розмірів земельної ділянки з
урахуванням перспектив діяльності
фермерського господарства, що не
виясняла адміністрація. І в позові
прокуратурою не зазначено з яких же
підстав необхідно визнати зазначений
договір оренди недійсним і повернути
земельну ділянку до земель резервного
фонду Верхньорогачицької селищної
ради Херсонської області.

І судом не встановлено, що ОСОБА_3
бажала набути право власності
користування земельною ділянкою
незаконним шляхом, на що вона має право,
як громадянка України і вона не
допустила жодного порушення закону. За
обставинами, які встановлені в суді
відповідно ст.ст. 152, 153 ЗК України
законне право ОСОБА_3 на користування
землею гарантується і захищається
державою і чітко встановлює підстави
припинення права користування за ст. 140
ЗК України.

Крім того, враховуючи що порядок
припинення прав на землю регулюється
главою 22 ЗК України, суд вважає
необхідним врахувати ту підставу, що
перелік підстав припинення права
користування земельною ділянкою
визначений ст. 140 ЗК України і який є
вичерпним. Такої підстави припинення
права користування земельною ділянкою,
як скасування рішення органу влади, на
підставі якого було укладено договір
оренди земельної ділянки, цією статтею
не передбачено. Така позиція судової
практики в України підтверджується
постановою судової палати у цивільних
справах Верховного суду України від
12.09.2012 року (Вісник Верховного суду
України № 9 2013 рік). Крім того на час
розгляду даного позову немає рішення
суду, яке вступило в законну силу про
визнання розпорядження не законними.

І за ч.2 ст. 14 Конституції України
права громадянина набувається і
реалізується виключно до закону. А
оскільки за ч. 2 ст. 3 Конституції
України права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і
спрямованість нашої держави і
утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави і держава відповідає перед
людиною за свою діяльність. З цього
виходить що права людини не повинні
бути порушені в зв'язку з незаконними
рішеннями представників держави.

Тому суд вважає немає законних
підстав скасовувати договір оренди, бо
порушень закону з вини ОСОБА_3 судом не
встановлено, вона мала право на
отримання земельної ділянки в оренду
для ведення фермерського господарства
маючи достатній досвід роботи в
сільському господарстві, створила
фермерське господарство, яке діє на
даний час і сплачує державі всі
передбачені законом податки, зауважень
до його діяльності в держави немає і
прокурором в позові не зазначено з яких
підстав його визнати недійсним,
враховуючи і вимоги закону про
визнання договору оренди не дійсним.

В зв'язку з цим в задоволенні вимог
прокурора у визнанні недійсним
договір оренди земельної ділянки між
ОСОБА_3 та Верхньорогачицькою
державною адміністрацією, площею 50 га
із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради Херсонської області для ведення
фермерського господарства від 25.05.2012
року, що зареєстрований 02.08.2012 року №
00515 - відмовити.

Крім того на підставі ч.1 ст. 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» від 23.02.2006 року
№3477-1У, суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права з огляду на приписи ч.1 ст.
9 Конституції України.

В зв'язку з вимогою прокурора про
скасування договору оренди, суд вважає
необхідним застосувати норми
Європейської Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод , а
саме: принцип правомірності
позбавлення права користування
земельною ділянкою, оскільки судом
встановлено, що розпорядження видані
райдержадміністрацією з порушенням
вимог законів України і позбавлення
права користування відповідає
суспільному інтересу. Але вирішуючи
питання про забезпечення справедливої
рівноваги між інтересами суспільства і
відповідачем і третьою особою, з вище
встановленого в суді виходить, що вини
ОСОБА_3 чи фермерського господарства в
порушенні закону судом не встановлено,
а порушення допущені працівниками
адміністрації, тобто представниками
держави. Хоч визнання договору оренди
недійсним передбачено законодавством
України, але визнання його недійсним
порушить права ОСОБА_3 та фермерського
господарства «Берекет І.К.», оскільки
їх вини у видачі незаконних
розпоряджень чи порушень вимог закону
судом не встановлено.

Виходячи з встановленого в суді, суд
вважає що ОСОБА_3, члени фермерського
господарства і саме фермерське
господарство не знали, що діє якась
юридична перепона в користуванні даною
земельною ділянкою, отриманні доходів
планування ведення фермерського
господарства на протязі всієї дії
договору. Враховуючи припис ч.1 ст. 9
Конституції України, ст. 10 ЦК України і
такі очікуванні можна вважати, правом
на захист прав людини і юридичної
особи, як складова частина захисту
права на користування земельною
ділянкою. Суд вважає, що при винесенні
даного рішення необхідно дотримати
балансу між інтересами суспільства та
відповідача і третіх осіб, бо при
видачі розпоряджень і укладанню
договору оренди не стояло питання, що
дії органу влади були спрямовані проти
інтересів суспільства чи що
порушувались інтереси якоїсь особи, чи
розпорядження і договір укладені в
супереч законів України. Сама
райдержадміністрація, як встановлено в
суді, вважала що розпорядження і
договір оренди відповідають вимогам
законів України і на підставі них
наступлять наслідки, які передбачені
законом. Тобто, цими рішеннями
адміністрації ОСОБА_3, членам
фермерського господарства і
фермерському господарству гарантовано
право на отримання даної земельної
ділянки в оренду для ведення
фермерського господарства на протязі 10
років для забезпечення його
діяльності. Тобто ОСОБА_3, члени
фермерського господарства і
фермерське господарство вправі
очікувати захисту своїх прав і прав
фермерського господарства в зв'язку з
порушенням закону з сторони
адміністрації при наданні їй в оренду
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства. Тому суд
враховуючи справедливу рівновагу між
сторонами перевагу необхідно надати
ОСОБА_3, членам фермерського
господарства і самому фермерському
господарству.

Виходячи із встановленого в суді,
дотримуючись справедливої і розумної
рівноваги між інтересами держави,
ОСОБА_3 і фермерського господарства,
оскільки порушення закону допущене з
вини представників держави, які
недотримались процедури її розгляду,
що в цілому не вплинуло на
правомірність надання ОСОБА_3
земельної ділянки для створення
фермерського господарства чи
заподіяння матеріальної шкоди державі
в зв'язку з діяльністю фермерського
господарства (крім видачі незаконних
рішень). Крім того ОСОБА_3 понесені
витрати в зв'язку з отриманням землі в
оренду для ведення фермерського
господарства які зазначені нею при
розгляді справи по суті. І як заявив її
представник, що в разі вилучення
земельної ділянки необхідно більше
року для оформлення документів і тому
до бюджету району не надійде близько
45063,75 грн. (Т №2 а.с. 16).

В вимозі прокурора про зобов'язання
ОСОБА_3 в поверненні земельної ділянки,
площею 50 га до резервного фонду
Верхньорогачицької селищної ради
відмовити з урахуванням, що земельна
ділянка знаходиться у користуванні у
фермерського господарства «Берекет
І.К.», бо вини ОСОБА_3 у видачі
незаконних розпоряджень не
встановлено і в даному випадку суд
вважає, що дотриманий справедливий
баланс між інтересами суспільства і
фермерського господарства з
урахуванням застосованими заходами і
метою позбавити права користування
земельною ділянкою та користування
землею для забезпечення діяльності
фермерського господарства. Крім того в
позові прокурор не зазначив з яких
підстав він просить зобов'язати
повернути землю ОСОБА_3.

Тому суд вважає, що визнання
договору оренди землі недійсним і
зобов'язання ОСОБА_3 повернути земельну
ділянку до резервного фонду є
безпідставним і такими що не знайшли
свого підтвердження в суді і
прокурором не доказані, що суперечить
принципам моральності та
справедливості.

Лист Верхньорогачицької
районної ради від №01 - 18/123 від 07.06.2013
року про передачу повноважень суд не
приймає до уваги, оскільки відповідно
п.2ч.1 ст.43 і ст. ст.44 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
(який діяв на той час) сесією районної
рада вирішуються питання про утворення
комісій ради та делегування
повноважень райдержадміністрації і
повноваження відносно земельних
відносин районною радою делегувались,
що визнано сторонами в суді.

Зазначення прокурором при розгляді
справи по суті, що обставиною визнання
договору оренди недійсним є визнання
незаконними розпоряджень
адміністрації суд оцінює критично з
вище зазначених обставин про відмові в
задоволенні даної вимоги, а з підстави
не зазначення істотної умови відносно
використання землі є безпідставним,
оскільки дана підстава в позові не
зазначена і обставини позову можуть
доповнюватись чи змінюватись до
розгляду справи по суті (ст.31 ЦПК
України).

Суд критично оцінює пояснення
ОСОБА_9. і ОСОБА_15, що комісія
адміністрації з питання регулювання
земельних відносин мала право надавати
висновок про наявність у громадянина
достатнього досвіду роботи у
сільському господарстві або
необхідної сільськогосподарської
кваліфікації, бо її Положенням, що
затверджено головою адміністрації (Т
№1 а.с. 100) не передбачено надання такого
висновку і районна рада такі
повноваження їй не делегувала, як
встановлено судом. Крім того за
Положенням про порядок проведення
Професійного відбору з питань
створення фермерських господарств
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики України №452/335 від
17.12.2003, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 28.01.2004 за №118/8717 для
виконання організаційної роботи,
пов'язаної з проведенням професійного
відбору, районна (міська) рада формує і
затверджує склад професійної комісії,
що є умовою, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про фермерське господарство»
державної реєстрації фермерського
господарства і надання (передачі)
громадянину у власність або оренду
земельних ділянок для ведення
фермерського господарства із земель
державної і комунальної власності як
передбачено ст.ст. 118, 123, 124 ЗК України на
час подачі і розгляду заяви ОСОБА_3
райдержадміністрацією та видачею
зазначених розпоряджень. Цим не
передбачає можливості передачі
функцій Професійної комісії, будь-яким
іншим органам і не створення
Професійної комісії
Верхньорогачицькою районною радою, що
встановлено в суді, не є підставою
райдержадміністрації приймати рішення
в протиріччя з Положенням, що
затверджено Міністерством аграрної
політики України, бо відповідно ст.2
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації» місцеві
держадміністрації зобов'язані
забезпечити виконання Конституції,
Законів України, актів Президента
України, Кабінету Міністрів України,
інших органів виконавчої влади вищого
рівня, тобто не мають права змінити
рішення органу вищого рівня. Пояснення
прокурора, яка заявила, що вона не має
змоги надати висновок про достатній
досвід роботи ОСОБА_3 у сільському
господарстві, оскільки вона не є
спеціалістом в даній галузі, з
урахуванням пояснень свідків ОСОБА_12,
ОСОБА_8, ОСОБА_13, які мають досвід роботи
у сільському господарстві більше 10
років, суд визнає безпідставними.

Критично суд оцінює і заперечення
представника відповідача, що позов
прокурора поданий з порушенням
строків, бо як встановлено в суді,
прокуратурі адміністрація направляє
саме розпорядження без пакета
документів, на підставі яких воно
видано, що не дало можливості прокурору
у встановлений законом термін
встановити порушення законодавства
райдержадміністрацією при видачі
зазначених розпоряджень.

В зв'язку з вищевикладеним, суд
вважає необхідним позовну заяву
Великолепетиського міжрайонного
прокурора до Верхньорогачицької
районної державної адміністрації
Херсонської області та ОСОБА_3 про
визнання незаконним (недійсним)
розпорядження та визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки -
задовольнити частково. Визнати
незаконним розпорядження
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації №227 від 06.06.2011 року, яким
надано дозвіл громадянці ОСОБА_3 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
орієнтованою загальною площею 50,00 га, з
них ріллі - 50,00 га із земель резервного
фонду, розташованих за межами
населених пунктів Верхньорогачицької
селищної ради в кварталі № 21 для
ведення фермерського господарства і
розпорядження № 252 від 21.05.2012 року «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
громадянці ОСОБА_3 для ведення
фермерського господарства»

В задоволенні вимог прокурора про
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки площею 50 га,
розташованої за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради від 25.05.2012 року, що зареєстрований
02.08.2012 року № 00515 та зобов'язання
ОСОБА_3 повернути дану земельну ділянку
- відмовити в зв'язку з тим, що дані
обставини не знайшли своє
підтвердження в суді.

Керуючись: Конституцією України,
ст.ст. 215, 292,294 ЦПК України, суд

В
И Р І Ш И В :

Позовну заяву Великолепетиського
міжрайонного прокурора до
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації Херсонської області та
ОСОБА_3 про визнання незаконним
(недійсним) розпорядження та визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки - задовольнити частково.

Визнати незаконним розпорядження
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації №227 від 06.06.2011 року, яким
надано дозвіл громадянці ОСОБА_3 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
орієнтованою загальною площею 50,00 га, з
них ріллі - 50,00 га із земель резервного
фонду, розташованих за межами
населених пунктів Верхньорогачицької
селищної ради в кварталі № 21 для
ведення фермерського господарства і
розпорядження № 252 від 21.05.2012 року «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
громадянці ОСОБА_3 для ведення
фермерського господарства»

В задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

Роз'яснити учасникам процесу, що в
зв'язку з оголошенням лише вступної та
резолютивної частини рішення, учасники
процесу мають право ознайомитися з
повним рішенням 14.04.2014 року, а судове
рішення із викладом вступної та
резолютивної частини, сторони повинні
отримати негайно.

На рішення може бути подана
апеляція до апеляційного суду
Херсонської області через
Верхньорогачицький районний суд
Херсонської області, протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
особами які не були присутні в судовому
засіданні, в той же строк з моменту
отримання копії рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
А.Я. Сидорякіна