Справа № 254/8938/13-ц
Провадження № 4с/254/1/2014
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2014 року
м. Донецьк

Будьоннівський районний суд м.
Донецька в складі:

головуючого судді
Заборського В.О.,

при секретарі
Перевертайло І.В.,

за участю заявника
ОСОБА_1,

представника заявника
ОСОБА_2,

державного виконавця
Темєртєй І.Г.,

заінтересованої особи
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Відділ державної
виконавчої служби Будьоннівського
районного управління юстиції у м.
Донецьку, ОСОБА_3 на дії державного
виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду
із скаргою на дії державного виконавця,
просив визнати їх неправомірними і
скасувати Постанову від 08 липня 2013 року
про розшук належного йому автомобіля
ГАЗ - 32213, державний номер НОМЕР_1, який
перебуває на обліку в МРЕВ № 3 м.
Донецька. Свої вимоги мотивував тим, що
20 вересня 2013 року отримав копію
постанови державного виконавця ВДВС
Будьоннівського РУЮ у м. Донецьку
Темертей І.Г. від 08 липня 2013 року, яким
його автомобіль ГАЗ 32213 ЗНГ, 2002 року
випуску, державний номер НОМЕР_1,
оголошено в розшук в рамках
виконавчого провадження про стягнення
з нього аліментів на користь ОСОБА_3 у
розмірі ? частини. Заявник вважає, що
дії виконавця є неправомірними і
порушують його законні права. Він
неодноразово звертався з письмовими
скаргами на дії виконавця як до
начальника ВДВС так і до суду, в яких
зазначав, що не є злісним неплатником
аліментів, оскільки працює, щомісячно
перераховує аліменти, сплатив
заборгованість у розмірі 10000,00 грн..
Крім того рішенням Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 30 травня
2012 року розмір аліментів було зменшено
до 1/6 частини, яке надано до ВДВС, але й
досі з нього стягуються аліменти в
розмірі 1/4 частини, як це вбачається з
Постанови від 08 липня 2013 року. Тому
заявник вважає, що у державного
виконавця були відсутні обставини для
оголошення його автомобіля у розшук,
оскільки він не ухиляється від сплати
аліментів, не скривається від
виконавчої служби, з'являється до ВДВС
та надає всі необхідні документи. На
теперішній час його автомобіль
вилучено співробітниками ДАЇ і
знаходиться на штрафному майданчику, у
зв'язку з чим він вимушений звернутись
до суду з даною скаргою.

У судовому засіданні заявник та
його представник доводи скарги
підтримали, просили її задовольнити,
визнати дії державного виконавця
Темєртєй І.Г. незаконними, скасувати
постанову про оголошення автомобіля в
розшук, оскільки підстав для винесення
даної постанови не було, автомобіль
ОСОБА_1 не ховав від державного
виконавця, приїжджав на ньому до
виконавчої служби, з вимогою про
добровільну передачу автомобіля
державний виконавець до нього не
зверталась. Коли автомобіль було
вилучено співробітниками ДАЇ як
розшукуваний та поміщено на штрафний
майданчик, державний виконавець йому
пропонувала забрати його на
відповідальне зберігання, однак на той
час сума за зберігання на штрафному
майданчику була значною, а на
сьогоднішній день становить майже
половину його вартості. Також,
автомобіль оголошений в розшук є
спільною сумісною власністю подружжя,
оскільки придбано ним в період шлюбу з
другою дружиною ОСОБА_5.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в
судовому засіданні вважала, що
постанова винесена державним
виконавцем правомірно, а скарга ОСОБА_1
є необґрунтованою.

Державний виконавець Темєртєй
І.Г. у судовому засіданні заперечувала
проти задоволення вимог скарги
заявника та пояснила, що в її
провадженні знаходиться виконавчий
лист, по якому стягується
заборгованість з ОСОБА_1 по аліментах у
розмірі 1/4 частини, а виконавчий лист
про стягнення аліментів у розмірі 1/6
частини знаходиться на виконанні у м.
Київ. Вважає, що постанова про
оголошення автомобіля в розшук
правомірна, оскільки боржник ОСОБА_1
неодноразово на її виклики не
з'являвся, квитанцій про сплату боргу
не надавав. Після отримання інформації
з МРЕВ № 3 про те, що за ОСОБА_1
зареєстровано автомобіль ГАЗ 32213 ЗНГ,
2002 року випуску, державний номер
НОМЕР_1, на нього було накладено арешт.
Оскільки ОСОБА_1 борг не сплачувався, то
його автомобіль було оголошено в
розшук, як це передбачено законом.
Автомобіль досі не продано, сторони
виконавчого провадження відмовились
забрати автомобіль на відповідальне
зберігання.

Суд, заслухавши пояснення
заявника і його представника,
заінтересованої особи та державного
виконавця, перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані докази, вважає
за необхідне скаргу заявника на дії
державного виконавця задовольнити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Будьоннівського районного суду м.
Донецька від 12 листопада 2004 року з
ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь
ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнення по якому
проводилось ВДВС Будьонівскього РУЮ у
м. Донецьку.

Постановою головного державного
виконавця Темєртєй І.Г. від 31 жовтня 2011
року, у зв'язку із заборгованістю по
аліментам станом на 31 жовтня 2011 року у
сумі 36 735,01 грн., накладено арешт на
транспортний засіб 2002 року випуску,
колір червоний, номер державної
реєстрації НОМЕР_1, який належить
боржнику ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1

Рішенням Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 30 травня
2012 року розмір аліментів стягнутих з
ОСОБА_1 зменшено з 1/4 частини до 1/6
частини.

Згідно Довідки - розрахунку
головного державного виконавця
Темєртєй І.Г. заборгованість по
аліментам ОСОБА_1 на 26.07.2012 року
становила - 29 772,82 грн..

Згідно ч. 4.13 Інструкції про
проведення виконавчих дій, яка
затверджена Наказом Міністерства
юстиції України 15.12.99 № 74/5 і
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 15 грудня 1999 р. за № 865/4158
підставами для оголошення розшуку є
відсутність в ході виконавчого
провадження відомостей про місце
проживання (місцезнаходження)
боржника, його майна, а також дитини. У
разі відсутності відомостей про
місцезнаходження майна боржника за
виконавчими документами, зазначеними в
пункті 4.13.2 цієї Інструкції, державний
виконавець виносить постанову про
розшук майна, яка затверджується
начальником відповідного органу
державної виконавчої служби. Розшук
оголошується відповідно за місцем
виконання рішення або за останнім
відомим місцем проживання
(місцезнаходженням) боржника чи
місцезнаходженням його майна, або за
місцем проживання (місцезнаходженням)
стягувача. Розшук громадянина
-боржника, дитини та розшук
транспортних засобів боржника
здійснюють органи внутрішніх справ.

Із заяви ОСОБА_3 на ім'я начальника
ВДВС Будьоннівського РУЮ у м. Донецьку
від 08 липня 2013 року вбачається, що вона
просить оголосити у розшук автомобіль
ГАЗ 32213 ЗНГ, 2002 року випуску, який
належить ОСОБА_1, у зв'язку з тим, що він
не сплачує аліменти.

Постановою головного державного
виконавця Темєртєй І.Г. від 08 липня 2013
року оголошено розшук транспортного
засобу ГАЗ 32213 ЗНГ, 2002 року випуску,
червоного кольору, НОМЕР_1, що належить
боржнику ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1

З повідомлення начальника ВДАІ
ДМУ ГУМВС України в Донецькій області
за № 8306 від 01.10.2013 року вбачається, що
27.09.2013 року, у зв'язку з арештом ВДВС, до
штрафного майданчику УДАІ доставлено
на тимчасове зберігання транспортний
засіб ГАЗ 32213, державний номер НОМЕР_1,
який належний ОСОБА_1.

Як роз'яснив в п. 3 своєї Постанови №6
від 07 лютого 2014 року Пленум ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» при
розгляді скарг на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби суди повинні
враховувати, що Законом про виконавче
провадження передбачено заборону на
зловживання процесуальними правами
під час здійснення виконавчого
провадження. Так, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачені
Законом про виконавче провадження
заходи примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (частина
перша статті 11), а особи, які беруть
участь у виконавчому провадженні,
зобов'язані сумлінно користуватися
усіма наданими їм правами з метою
забезпечення своєчасного та в повному
обсязі вчинення виконавчих дій
(частина сьома статті 12).

Судом встановлено, що арешт на
автомобіль заявника накладено
постановою державного виконавця від 31
жовтня 2011 року, а автомобіль оголошено
в розшук постановою від 08 липня 2013 року,
тобто майже через два роки. Державним
виконавцем будь-яких доказів на
підтвердження підготовки до
реалізації арештованого автомобілю,
ухилення заявника від надання
автомобілю до виконавчої служби або
переховування ним автомобілю, які б
давали підстави для оголошення
автомобілю в розшук суду не надано.
Згідно пояснень учасників процесу
розшук автомобіля було оголошено
тільки з метою забезпечення повернення
заявником частини боргу стягувану
ОСОБА_3, на підставі їх домовленості.

З вищезазначеного суд може
зробити висновок, що державний
виконавець Темєртєй І.Г. без достатніх
на то підстав оголосила належний
заявнику ОСОБА_1 автомобіль в розшук,
тому при таких обставинах суд вважає,
що скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10, 11, 210, 386-388 ЦПК
України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані
особи: відділ Державної виконавчої
служби Будьоннівського районного
управління юстиції у м. Донецьку,
ОСОБА_3 на дії державного виконавця -
задовольнити.

Визнати дії головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Будьоннівського
районного управління юстиції у м.
Донецьку Темєртєй І.Г. щодо оголошення
в розшук транспортного засобу ГАЗ 32213
ЗНГ, 2002 року випуску, червоного кольору,
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 -
неправомірними.

Скасувати Постанову головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Будьоннівського районного управління
юстиції у м. Донецьку Темєртєй І.Г. про
розшук майна боржника ОСОБА_1 від 08
липня 2013 року щодо оголошення в розшук
транспортного засобу ГАЗ 32213 ЗНГ, 2002
року випуску, червоного кольору,
НОМЕР_1.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги на ухвалу протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: