Справа № 405/7039/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2014 року.Ленінський районний суд
м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.,

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1звернувся з позовом
до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому
просив усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою,
зазначивши в обгрунтування позовних
вимог, що він являється власником 51/100
частини домоволодіння з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1, яке належить йому
на підставі договору дарування №1848 від
16.04.2004 року, зареєстрованого
Кіровоградським бюро технічної
інвентаризації 20.04.2004 року за №20549/126.
Інша частина зазначеного
домоволодіння належить на праві
приватної спільної часткової
власності в розмірі 49/200 відповідно
належить відповідачам ОСОБА_3, на
підставі рішення Ленінського
районного суду м.Кіровограда від 04.04.2008
року таОСОБА_2, на підставі рішення
Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 31.03.2004 року. Позивач
також зазначив, що зазначений житловий
будинок належить сторонам на праві
приватної спільної часткової
власності, який розташований на
земельній ділянці площею 358, 65 кв.м, має
надвірні будівлі, що до нього
прилягають: сарай, дві вбиральні,
водопровід, вимощення, огорожі.
Рішенням Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 02.10.2012 року, яке
залишено без змін в частині
встановлення порядку користування
земельною ділянкою рішенням
апеляційного суду Кіровоградської
області від 13.02.2013 року, визначено
порядок користування земельною
ділянкою по АДРЕСА_1, та виділено йому
(ОСОБА_1) ізольовану земельну ділянку
площею 176,30 кв.м, що є ізольованою з
входом через хвіртку, яка розташована
вздовж лівої бокової межі ( на
графічному додатку №4 судової
будівельно-технічної експертизи
Кіровоградського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року,
виділена синім кольором) та 1/2 частину
земельної ділянки площею 8,40 кв.м усім
співвласникам спільного користування
для можливості обслуговування
зовнішньої стіни житлового будинку ( на
графічному додатку №4 судової
будівельно-технічної експертизи
Кіровоградського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року,
виділена білим кольором), разом площа
земельної ділянки становить 180,50 кв.м.
Крім того, виділено у спільне
користування відповідачам -
співвласникам ОСОБА_2 з часткою 49/200 та
ОСОБА_3 з часткою 49/200 ізольовану
земельну ділянку площею 173,95 кв.м з
в'їздом через ворота, яка розташована
вздовж правої бокової межі ( на
графічному додатку №4 судової
будівельно-технічної експертизи
Кіровоградського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року,
виділена жовтим кольором) та 1/2 частину
земельної ділянки площею 8,40 кв.м, що
пропонується усім співвласникам
спільного користування для можливості
обслуговування зовнішньої стіни
житлового будинку ( на графічному
додатку №4 судової
будівельно-технічної експертизи
Кіровоградського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року,
виділена білим кольором), разом площа
земельної ділянки становить 178,15кв.м.
Позивач також зазначив, що з метою
виконання зазначених судових рішень,
він звернувся до відповідача ОСОБА_2 з
пропозицією добровільно встановити
межі земельної ділянки, на підставі
рішення суду та схеми користування
земельною ділянкою згідно з графічним
зображенням в додатку №4 судової
будівельно-технічної експертизи
Кіровоградського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року, яка в
добровільному порядку відмовилася
виконувати рішення суду та чинить йому
перешкоди у користуванні виділеною
йому судом земельною ділянкою, у
зв'язку з чим, він не може користуватися
зазначеною земельною ділянкою, а також
через безпідставну відмову
відповідачів надати йому дозвіл на
приватизацію земельної ділянки, яка
відведена йому для обслуговування
житлового будинку та споруд, він не
може приватизувати її.

З огляду на викладене вище та з
посиланням на ст.152 ЗК України, позивач
просив зобов'язати відповідачів
усунути йому перешкоди у користуванні
частиною земельної ділянки по АДРЕСА_1
шляхом встановлення межових знаків,
відведених у користування земельних
ділянок згідно з рішенням Ленінського
районного суду м.Кіровограда від 02.10.2012
року, а також надати йому дозвіл на
приватизацію частини земельної
ділянки по АДРЕСА_1 без згоди
відповідача ОСОБА_2

Ухвалою Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 20.01.2014 року позовна
заява позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою в частині позовних
вимог про надання дозволу на
приватизацію частини земельної
ділянки по АДРЕСА_1 без згоди
відповідача ОСОБА_2 залишено без
розгляду.

Представники позивача, уточнивши
позовні вимоги, підтримали їх,
посилаючись на обставини, викладені в
позові, просили позов задовольнити,
зобов'язавши відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 усунути позивачу ОСОБА_1
перешкоди в користуванні частиною
земельної ділянки по АДРЕСА_1, шляхом
знесення самовільно побудованої
дерев'яної споруди на земельній
ділянці, яка відведена позивачу у
користування.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, повідомлена
належним чином про дату, час та місце
судового розгляду справи, в порядку ч.2
ст.158 ЦПК України подала заяву про
розгляд справи за її відсутності, в
якій також зазначила, що позовні вимоги
позивача ОСОБА_1 визнає, не заперечує
проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася, повідомлена
належним чином про дату, час та місце
судового розгляду справи, про що
свідчить власноручний підпис
останньої в розписці про дату та час
розгляду справи від 20.11.2013 року, причини
не явки суду не відомі, клопотання
відсутні, разом з тим, будучи
присутньою в судовому засіданні 20.11.2013
року відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
не визнала, просила відмовити позивачу
в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення
представників позивача, враховуючи
подану заяву відповідачем ОСОБА_3,
заперечення проти позову ОСОБА_2,
заслухавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, з'ясувавши підстави та предмет
позову, характер спірних
правовідносин, прав та інтересів, за
захистом яких звернувся позивач,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що вимоги позивача
обгрунтовані, доведені належними та
допустимими доказами по справі, у
зв'язку з чим є такими, що підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, і дані факти не
заперечувалися сторонами по справі, що
позивач ОСОБА_1 на підставі договору
дарування частини житлового будинку
від 16.04.2004 року, посвідченого приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованого в реєстрі за №1848, є
власником 51/100 частини житлового
будинку АДРЕСА_1. Відповідачу ОСОБА_2 на
підставі рішення Ленінського
районного суду м.Кіровограда від 31.03.2004
року, належить на праві спільної
часткової власності 49/200 частини
житлового будинку АДРЕСА_1. Відповідачу
ОСОБА_3 на підставі рішення Ленінського
районного суду м.Кіровограда від 04.04.2008
року належить на праві спільної
часткової власності 49/200 частини
житлового будинку АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що
рішенням Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 02.10.2012 року, яке
залишено без змін в частині визначення
порядку користування земельною
ділянкою рішенням колегії суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області від 13.02.2013 року, визначено
порядок користування земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 між
співвласниками ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 та виділено ОСОБА_1 з часткою 51/100
ізольовану земельну ділянку площею 176,30
кв.м, що є ізольованою з входом через
хвіртку, яка розташована вздовж лівої
бокової межі ( на графічному додатку №4
судової будівельно-технічної
експертизи Кіровоградського
відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року,
виділена синім кольором) та 1/2 частину
земельної ділянки площею 8,40 кв.м усім
співвласникам спільного користування
для можливості обслуговування
зовнішньої стіни житлового будинку ( на
графічному додатку №4 судової
будівельно-технічної експертизи
Кіровоградського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року,
виділена білим кольором), разом площа
земельної ділянки становить 180,50 кв.м.
Крім того, виділено у спільне
користування відповідачам -
співвласникам ОСОБА_2 з часткою 49/200 та
ОСОБА_3 з часткою 49/200 ізольовану
земельну ділянку площею 173,95 кв.м з
в'їздом через ворота, яка розташована
вздовж правої бокової межі ( на
графічному додатку №4 судової
будівельно-технічної експертизи
Кіровоградського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року,
виділена жовтим кольором) та 1/2 частину
земельної ділянки площею 8,40 кв.м що
пропонується усім співвласникам
спільного користування для можливості
обслуговування зовнішньої стіни
житлового будинку ( на графічному
додатку №4 судової
будівельно-технічної експертизи
Кіровоградського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року,
виділена білим кольором), разом площа
земельної ділянки становить 178,15 кв.м.

Крім того, колегією суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в рішенні від 13.02.2013 року також
встановлено, що площа земельної
ділянки позивача збільшилася за
рахунок частини земельної ділянки
площею 24,6 кв.м, яка на теперішній час
знаходиться у спільному користуванні
співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на якій
розташована самовільно забудована
дерев'яна споруда, яка перебуває в
незадовільному стані.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню; обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, в яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Тобто, з огляду на зазначене вище,
встановлено, що на виділеній позивачу
ОСОБА_1 у користування ізольованій
земельній ділянці по АДРЕСА_1 площею 176,
30 кв.м, розташована самовільно
забудована дерев'яна споруда.

Зазначена дерев'яна споруда
побудована відповідачем ОСОБА_2, проти
чого, будучи присутньою в судовому
засіданні 20.11.2013 року, остання не
заперечувала.

За інформацією інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Кіровоградській області від 12.09.2012 року
№01-13/227 за результатами проведеної
перевірки встановлено, що на території
домоволодіння АДРЕСА_1 знаходиться
споруда невідомого призначення,
зроблена з підручних матеріалів, яка не
є об'єктом містобудування.

Відповідно до актів від 14.03.2013
року та від 18.07.2013 року, складених за
участі голови квартального комітету
№12 Шевченко В.К., сусідів ОСОБА_5,
ОСОБА_9, ОСОБА_1 було запропоновано
співвласнику домоволодіння
АДРЕСА_1ОСОБА_2, виконати рішення
Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 02.10.2012 року та
рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 13.02.2013 року
про визначення порядку користування
земельною ділянкою, звільнити зайняту
ОСОБА_2 земельну ділянку площею 24,6 кв.м,
яка виділена в користування ОСОБА_1 за
рішенням судів, від наявної там
самовільно побудованої ОСОБА_2
дерев'яної споруди, обвішаної з усіх
сторін ганчірками, іншими підручними
матеріалами, на що остання відмовилася
в категоричній формі.

Допитані в судовому засіданні в
якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 та
ОСОБА_6, підтвердили факт наявності на
земельній ділянці по АДРЕСА_1
дерев'яної споруди, яка збудована з
підручних засобів, з шиферу, рубероїду,
бувших у використанні, старих дощок та
ганчір'я, причому свідок ОСОБА_5
зазначила, що саме ОСОБА_2 побудувала
біля вікон позивача ОСОБА_1 зазначену
споруду, де свого часу використовувала
її та утримувала в ній домашню свійську
худобу та всі нечистоти з цієї споруди
потрапляли на провулок, і з цього
приводу, крім ОСОБА_1, який просив
ОСОБА_2 придбати дану споруду, до
останньої неодноразово зі скаргами
зверталися також сусіди і інші власник
суміжних домоволодінь, на що ОСОБА_2 не
реагувала. Свідок ОСОБА_5 підтвердила
також обставини, викладені в актах,
складених за її присутності 14.03.2013 року
та 18.07.2013 року. Свідок ОСОБА_4 зазначила,
що ОСОБА_1 є її чоловіком, відповідачі є
родичами по чоловіку, при цьому по
АДРЕСА_1 вона проживає з сім'єю протягом
останніх 15 років, вказала також, що коли
вони переїхали в будинок, у ОСОБА_2 були
самовільно побудовані споруди, в яких
вона тримала свійську худобу: корів,
свиней, які (споруди) побудовані біля їх
вікон, побудовані самовільно, з
підручних засобів, з використанням
бувших у попередньому використанні
залишків лінолеуму, шиферу, старих
дверей, яка (споруда) розвалюється та
знаходиться в антисанітарному стані.
Також зазначила, що самовільна споруда
знаходиться на частині земельної
ділянки, яка відведена в користування
її чоловіку ОСОБА_1, який пропонував
ОСОБА_2 знести споруду, на що вона не
погодилася, мотивуючи відмову тим, що
тут все належить їй, в свою чергу,
ОСОБА_3 не має будь-якого відношення до
зазначеної споруди, оскільки вона її не
будувала, вказаною спорудою ніколи не
користувалася і не користується, і,
більш того, за вказаною адресою вона не
проживає. Свідок ОСОБА_6 також вказав на
наявність на земельній ділянці, яка
виділена у користування його сину
ОСОБА_1 дерев'яної споруди, побудованої
ОСОБА_2 з дощечок, рубероїду, лінолеуму,
де остання тримала свійську худобу -
свиней, корів, і яка відмовляється її
прибрати з земельної ділянки,
виділеною його сину, і який не може нею
користуватися, так як там знаходиться
самовільна споруда, при цьому свідок
також зазначив, що ОСОБА_3 фактично за
вказаною адресою не проживає і
зазначену споруду не будувала.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЗК України
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою, що
перебуває у спільній частковій
власності, здійснюється за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди - у судовому
порядку.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.152 ЗК
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється,
зокрема, шляхом відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; або
створюють небезпеку порушення прав,
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Враховуючи викладене вище, а також
приймаючи до уваги, що рішенням
Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 02.10.2012 року, яке
набрало законної сили 13.02.2013 року, а
відтак відповідно до ст.124 Конституції
України та ст.14 ЦПК України є
обов'язковим для громадян та підлягає
виконанню на всій території України,
визначено порядок користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між
співвласниками домоволодіння ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, при цьому виділено в
користування ОСОБА_1 ізольовану
земельну ділянку площею 176,30 кв.м, на
якій знаходиться самовільно
побудована відповідачем ОСОБА_2
дерев'яна споруда, наявність якої
перешкоджає позивачу ОСОБА_1, як
землекористувачу, користуватися на
свій розсуд виділеною йому частиною
земельної ділянки, суд вважає позовні
вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні частиною земельної
ділянки по АДРЕСА_1, шляхом знесення
самовільно побудованої дерев'яної
споруди, обгрунтованими та доведеними,
та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, з огляду на встановлені
під час судового розгляду обставини, а
саме те, що відповідач ОСОБА_3, будучи
співвласником домоволодіння АДРЕСА_1
(49/200 частини домоволодіння), та якій за
рішенням Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 02.10.2012 року спільно з
відповідачем ОСОБА_2 виділено у спільне
користування земельну ділянку площею
173, 95 кв.м за вказаною адресою, фактично
за даною адресою не проживає, будь-яких
споруд не будувала, і на земельній
ділянці, виділеній ОСОБА_1 за рішенням
суду, останні (споруди), належні ОСОБА_3,
- відсутні, що підтвердили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, та проти чого не заперечували і
представники позивача, суд вважає, що
права землекористувача ОСОБА_1
відповідачем ОСОБА_3 не порушені та
будь-які перешкоди щодо користування
позивачу частиною земельної ділянки
останньою не чиняться, у зв'язку з чим в
задоволенні позовних вимог позивачу
ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 слід
відмовити за їх безпідставністю.

В порядку ч.1 ст.88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню
на користь позивача ОСОБА_1 судовий
збір в розмірі 114 грн. 70коп.

На підставі вищевикладеного,
відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.152 ЗК
України, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 59, 60, 88,
213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою,- задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути
перешкоди ОСОБА_1 в користуванні
частиною земельної ділянки загальною
площею 176,30 кв.м, по АДРЕСА_1, виділеної
ОСОБА_1 в користування, шляхом знесення
самочинно побудованої на ній
дерев'яної споруди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня його проголошення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
Л. А. Іванова