Справа № 738/601/14-ц
№ провадження 2/738/166/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року м.
Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської
областi в складі:

головуючого - суддi
Волошиної Н.В.

з участю секретаря
Костюка І.А.

позивача
ОСОБА_2

pозглянувши у вiдкpитому судовому
засiданнi в залі суду м. Мена
Чернігівської області цивільну спpаву
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
звільнення від сплати аліментів та
стягнення аліментів на утримання
дитини,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про звільнення від сплати аліментів та
стягнення аліментів на утримання
дитини. Позов мотивує тим, що з
відповідачем по даній справі перебував
в зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано 09 січня 2002 року. Від даного
шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
на утримання якої на підставі
постанови Менського районного суду
Чернігівської області від 07 грудня 2001
року з нього на користь ОСОБА_3
стягуються аліменти в розмірі ?
частини всіх видів заробітку кожного
місяця, але не менше половини
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян на дитину, починаючи з 30
листопада 2001 року і до її повноліття.
Починаючи з 2010 року і на даний час
дитина проживає разом з ним та
знаходиться на його утриманні, проте
незважаючи на це з нього продовжують
стягуватись аліменти на користь
відповідача, остання не відмовляється
від їх отримання, матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає,
приховує місце свого проживання та
свій заробіток, крім того, в зв'язку з
хворобою він не може
працевлаштуватись, а тому просить
звільнити його від сплати аліментів та
стягнути з відповідача аліменти на
утримання доньки в розмірі ? частини
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків від прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з дня подачі заяви і до
повноліття дитини.

В судовому засіданні позивач,
уточнивши свої позовні вимоги, просить
звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами з того
часу, коли дитина почала проживати
разом з ним, та стягнути аліменти на її
утримання з відповідача, пояснюючи тим,
що дитина проживає разом з ним з
травня 2011 року і він сам несе всі
витрати по її утриманню, відповідач не
надає допомоги на утримання дитини, він
хворіє, а тому не в змозі сплачувати
аліменти за виконавчим листом.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася повторно, про час і місце
розгляду справи повідомлявся за місцем
її реєстрації. Відповідно до ч.5 ст. 74
ЦПК України, у разі відсутності осіб,
які беруть участь у справі, за такою
адресою, вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене їм
належним чином. Зазначене положення
процесуального закону рішенням
Конституційного Суду України від 13
грудня 2011 року № 17-рп/2011 визнано таким,
що відповідає Конституції України (є
конституційним).

Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши та дослiдивши матерiали
справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що батьками
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5).

Сторони по справі перебували у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано 09 січня 2002 року, про що в
Книзі реєстрації актів про розірвання
шлюбу зроблено відповідний актовий
запис №06 та відділом рестрації актів
громадянського стану Менського
районного управління юстиції
Чернігівської області видано
свідоцтво про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_1 (а.с. 4).

Постановою Менського районного суду
Чернігівської області від 07 грудня 2001
року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
всіх видів заробітку кожного місця, але
не менше половини неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян на дитину,
починаючи з 30 листопада 2001 року і до її
повноліття.

Постановою державного виконавця ВДВС
Менського районного управління
юстиції від 15 лютого 2002 року відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2-1032, виданого 07
грудня 2001 року Менським районним судом
Чернігівської області, на виконання
зазначеного рішення суду.

З довідки №03-43/1013 від 17 лютого 2014 року,
виданої відділом державної виконавчої
служби Менського районного управління
юстиції Чернігівської області
вбачається, що станом на 01 лютого 2014
року ОСОБА_2 має заборгованість зі
сплати аліментів в розмірі 28241,22 грн.
(а.с.8).

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України якщо
після набрання рішенням суду законної
сили, яким з відповідача присуджені
періодичні платежі, зміняться
обставини, що впливають на визначені
розміри платежів, їх тривалість чи
припинення, кожна сторона має право
шляхом пред'явлення нового позову
вимагати зміни розміру, строків
платежів або звільнення від них.

Згідно ч.2 ст. 197 СК України суд може
звільнити платника аліментів від
сплати заборгованості за аліментами,
якщо вона виникла у зв'язку з
обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до приписів статей 10 та 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦПК України.

На підтвердження своїх позовних вимог
позивачем було надано суду
виписку-епікриз №4202 КЛПЗ
«Чернігівська обласна лікарня» з
амбулаторної кратки №681674, з якої
вбачається, що ОСОБА_2 має діагноз -
бронхіальна астма, змішана форма,
середньої важкості, ІІІ ст.,
персистуючий перебіг, стадія
загострення; ХОЗЛ ІІ ст.: хронічний
обструктивний бронхіт, ІІ ст. акт. ІІ,
рецидивуючий перебіг, стадія
загострення, пневмосклероз, емфізема
легень, ДН ІІ, міокардіодистрафія, СН ІІ
Аст. Зазначене підтверджується також
довідкою №2 від 27 березня 2014 року,
виданою КЗОЗ «Менський центр ПМСД»
Березнянська лікарська амбулаторія, з
якої вбачається, що ОСОБА_2 перебуває
на «Д» обліку з вищевказаним діагнозом
з 1994 року.

Крім того, як вбачається з довідок № 299
від 12 лютого 2014 року та №809 від 03 квітня
2014 року, виданих виконкомом
Березнянської селищної ради Менського
району Чернігівської області, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 30 травня 2011 проживає
разом зі своїм батьком ОСОБА_2 по
АДРЕСА_1.

З акту обстеження житлово-побутових
умов сім'ї ОСОБА_2 за вищевказаною
адресою вбачається, що в будинку є все
необхідне для проживання дитини, сім'я
забезпечена продуктами харчування,
одягом, взяттям, стосунки в сім'ї
доброзичливі, сім'я має підсобне
господарство та земельну ділянку (а.с.7)

Матеріалами справи підтверджено, що
вихованням ОСОБА_4, яка є ученицею 8
класу Березнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів
Менської районної ради Чернігівської
області, займається її батько, мати у
вихованні дитини у часті не бере (а.с. 9).

Статтями 150, 180 СК України, передбачено,
що батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток і утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Обов'язок утримувати дитину є рівною
мірою обов'язком як матері, так і
батька.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я
та матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина та інші обставини,
що мають істотне значення, при цьому,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Враховуючи те, що утримувати дитину до
досягнення нею повноліття є обов'язком
обох батьків, дитина, починаючи з 30
травня 2011 року і на даний час проживає
разом з позивачем та знаходиться на
його повному матеріальному утриманні,
останній хворіє, в зв'язку з чим не в
змозі працевлаштуватись та в повному
обсязі задовольнити всі потреби
дитини, відповідач проживає окремо від
дитини, не займається її вихованням,
матеріально її не утримує, суд визнає
такі обставини істотними і приходить
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог про звільнення його від
стягнення аліментів на користь
відповідача та стягнення з останньої
на користь позивача на утримання
неповнолітньої дитини аліменти у
розмірі ? частини заробітку (доходу),
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму доходів громадян для дитини
відповідного віку, щомісяця, починаючи
з дня звернення до суду.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК
України понесені судові витрати
позивачем підлягають стягненню з
відповідача на його користь.

Кеpуючись ст.ст. 180-183, 191, 197 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 212-215
ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про часткове
звільнення від сплати заборгованості
по аліментах та стягнення аліментів на
утримання дитини - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати аліментів
за постановою Менського районного суду
Чернігівської області від 07 грудня 2001
року на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та від сплати
заборгованості за аліментами з 30
травня 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
малолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму
доходів громадян для дитини
відповідного віку, щомісяця, починаючи
з 17 березня 2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243
грн. 60 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
пiдлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана позивачем протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Н.В. Волошина

Суддя
Н. В. Волошина