Справа № 654/378/14-ц
Провадження №6/654/10/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 р. м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Ширінської О.Х.,

при секретарі Сидоркіній І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області на її утримання були присуджені до стягнення з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 300 грн. щомісяця починаючи з 03.06.2009 р і до досягнення дитиною трьох років. У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернулась до ВДВС Нововоронцовського районного управління юстиції у Херсонській області з вказаним рішенням суду для його примусового виконання. Однак, рішення суду їй було повернуто та розяснено, що до виконання приймаються виконавчі листи, а не судові рішення.

Крім того, зазначено, що строк предявлення документу до виконання сплинув, оскільки дитина досягнула трирічного віку. Причиною пропуску строку стало погіршення стану її здоровя і перебування на стаціонарному лікуванні. Просить поновити їй строк для предявлення до виконання рішення Голопристанського районного суду від 12.10.2009 року.

В судове засідання заявник не зявилась, надала суду заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та пояснив, що ВДВС Нововоронцовського РУЮ у Херсонській області перебуває виконавчий лист № 2-1117, виданий 24.06.2008 року Голопристанським районним судом про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дітей, згідно якого з заробітної плати відраховуються кошти.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 12.10.2009 року було присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утриманні в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, починаючи з 03.06.2009 року і до досягнення дитиною трьох років.

Згідно листа державного виконавця ВДВС Нововоронцовського РУЮ Херсонської області від 03.11.2010 року заявниці повернуто вищевказане рішення у звязку з тим, що державною виконавчою службою підлягають до виконання виконавчі листи разом із заявою стягувача, також вказано про пропущення строку предявлення до виконання, оскільки дитина досягнула трирічного віку 25.05.2010 року.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 07.07.2010р. чинній на час звернення заявниці до ВДВС) виконавчі листи та інші судові документи за загальним правилом можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років.

Однак, відповідно до ч. 4 вказаної статті діє спеціальний строк протягом якого може бути проведено звернення до примусового виконання за яким, рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Рішенням суду було чітко визначено період протягом якого підлягали до стягнення аліменти на користь заявниці, а саме з 03.06.2009 року по 25.05.2010 року день досягнення дитиною трирічного віку.

Таким чином, виходячи з вищевикладених норм Закону та беручи до уваги час коли ОСОБА_1 звернулась до ВДВС Нововоронцовського РУЮ в Херсонській області, суд приходить до висновку, що державним виконавцем було вірно вказано на пропущення строку предявлення документу до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Звертаючись до суду заявниця вказувала не те, що пропустила строк предявлення виконавчого документу до виконання, з поважних причин, оскільки хворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні.

Однак, проаналізувавши наданий заявником епікриз вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на лікуванні у кардіологічному відділенні ХОКД з 14.06.2010 по 21.06.2010 року з діагнозом вегето-судинна дистонія, тобто всього протягом семи днів.

Крім того, на час перебування на лікуванні, дитині заявниці вже виповнилось три роки. Таким чином, знаходження в лікарні не могло вплинути на звернення ОСОБА_1, оскільки строк було пропущено вже до цієї події.

За цих обставин, суд не вбачає поважних причин пропущення строку для предявлення виконавчого документу до виконання та вважає, що ОСОБА_1 мала достатньо часу для здійснення цієї дії з моменту винесення рішення (2009р.) до досягнення дитиною трьох років (2010р.), однак своїм правом не скористалась, а тому її вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 371 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі через районний суд заяви про апеляційне оскарження протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Суддя: ОСОБА_4