Справа №479/526/13-ц 26.03.2014 26.03.2014 26.03.2014
Провадження №22-ц/784/399/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий першої інстанції
Суддя-доповідач апеляційного суду
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого: Леванчука О.М.,

суддів: Локтіонової О.В., Колосовського
С.Ю.,

при секретарі судового засідання
Орельській Н.М.,

за участю:

представника позивача Ремешевського
Є.А.,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
Кривоозерського районного суду
Миколаївської області від 19 листопада
2013 року за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення,

В С Т А Н О В И Л А :

28 травня 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ
КБ«ПриватБанк») звернулося з позовом
до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказував, що 24 вересня 2008 року між
закритим акціонерним товариством
комерційним банком «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк» укладений кредитний
договір № NKZWGK000000012. За умовами договору
ОСОБА_4 отримав 41 687 грн. в кредит зі
сплатою 20,04% на рік на суму залишку, з
кінцевим терміном повернення кредиту 24
вересня 2028 року.

На забезпечення зобов'язання
позичальник в той же день передав в
іпотеку Банку належний йому житловий
будинок АДРЕСА_1. Вартість предмета
іпотеки сторони оцінили в 57 500 грн.

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем-позичальником
зобов'язань за договором станом на 26
квітня 2013 року утворилося 56 962 грн. 28
коп. заборгованості. З яких: 41 345 грн. 38
коп. заборгованості за кредитом; 11 597
грн. 39 коп. заборгованості за
процентами; 444 грн. 38 коп.
заборгованості по комісії; 624 грн. 55 коп.
пені; 2950 грн. 58 коп. штрафу (250 грн.
фіксована частина, 2700 грн. 58 коп.
процентна складова).

На повідомлення про порушення
зобов'язання, яке Банк надіслав
відповідачу з метою надання можливості
відновити платіжну дисципліну, він не
відповідав.

Посилаючись на викладене, позивач
просив звернути стягнення на предмет
іпотеки шляхом продажу ПАТ КБ
«ПриватБанк» з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно; з реєстрацією
правочину купівлі-продажу у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно;
з проведенням дій щодо коригування
технічної документації відповідно до
поточного стану нерухомості, її
перепланування та перебудови; з
проведенням дій щодо оформлення та з
отримання дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах та організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення Банком всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

Також просив виселити відповідача та
інших осіб, які зареєстровані та/або
проживають в житловому будинку, що є
предметом іпотеки, зі зняттям їх з
реєстраційного обліку.

Рішенням Кривоозерського районного
суду Миколаївської області від 19
листопада 2013 року, з урахуванням
додаткового рішення цього ж суду від 31
січня 2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи, просив рішення
скасувати і ухвалити нове про
задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача та представника
відповідача ОСОБА_3, обговоривши доводи
апеляційної скарги, з'ясувавши
обставини справи і перевіривши їх
доказами, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення частково з
таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що у
матеріалах справи відсутні докази
одержання ОСОБА_4 повідомлення ПАТ КБ
«ПриватБанк» про наявність
заборгованості за кредитним договором
та наслідки її не погашення, а
відповідач продовжує здійснювати
виплату заборгованості. При цьому,
кінцевий термін погашення кредиту, 24
вересня 2028 року, ще не настав. Також
місцевий суд вважав передчасними
позовні вимоги про виселення.

Однак, не з усіма висновками суду
першої інстанції можна погодитися.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України,
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено,
що у разі порушення зобов'язання
настають встановлені договором або
законом правові наслідки.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, за умовами
кредитного договору № NKZWGK000000012 від 24
вересня 2008 року ОСОБА_4 отримав 51 437 грн.
50 коп. кредитних коштів на строк з 24
вересня 2008 року по 24 вересня 2028 року
включно у вигляді не поновлюваної
кредитної лінії на придбання
нерухомості. Кредит був наданий в обмін
на зобов'язання позичальника по
поверненню кредиту, сплаті відсотків
та винагороди у період з 21 по 28 число
кожного місяця.

Вказане зобов'язання позичальник
забезпечив іпотекою, предметом якої,
згідно із нотаріально посвідченим
договором від 24 вересня 2008 року, є
належний йому житловий будинок АДРЕСА_1
вартістю 57 500 грн.

ОСОБА_4 належним чином не виконував
зобов'язання за кредитним договором, що
вбачається з графіку погашення кредиту
(а. с. 63-66) та підтверджується виписками
з особового рахунку позичальника (а. с.
149-187). Внаслідок чого, станом на 26 квітня
2013 року утворилося 56 962 грн. 28 коп.
заборгованості, яка складалася з 41 345
грн. 38 коп. заборгованості за кредитом,
11 597 грн. 39 коп. - за процентами, 444 грн. 38
коп. заборгованості по комісії, 624 грн. 55
коп. пені, 2950 грн. 58 коп. штрафу.

У зв'язку з чим, позивач надіслав
відповідачу повідомлення від 14 березня
2013 року № 30.1.0/2-198 про наявність
заборгованості, необхідність
дострокового повернення кредиту
протягом тридцяти днів з дня отримання
цієї вимоги. Одночасно попередив і про
наслідки не виконання даної вимоги -
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

За змістом ст. 611 ЦК України, в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Такими
наслідками можуть бути, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від нього, якщо
це встановлено договором або законом,
або розірвання договору; 2) зміна умов
зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4)
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно з положеннями ст. 35 цього ж
Закону, у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. Якщо
протягом встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, він вправі прийняти
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору.
Однак, вказані положення не є
перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
законом порядку.

Водночас, Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 37 постанови № 5 від 30 березня
2012 року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», роз'яснив, що
невиконання вимог ч. 1 ст. 35 Закону
України «Про іпотеку» про надіслання
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги про усунення порушення
зобов'язання не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду.

Проте, суд першої інстанції, вирішуючи
даний спір не врахував зазначені
положення закону та роз'яснення
Пленуму, внаслідок чого дійшов хибного
висновку про відсутність підстав для
звернення стягнення на предмет іпотеки
через не доведення позивачем факту
отримання позичальником-іпотекодавцем
повідомлення про наявну
заборгованість.

За таких обставин, колегія суддів
апеляційного суду дійшла висновку, що
рішення та додаткове рішення суду
першої інстанції необхідно скасувати
на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, як
ухвалене внаслідок невірного
застосування норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог щодо
звернення стягнення на предмет іпотеки
у спосіб, зазначений в позовній заяві.

Водночас, позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» про виселення
іпотекодавця та інших осіб, які
проживають в житловому будинку, що є
предметом іпотеки, не підлягають до
задоволення з наступних підстав.

Так, у частинах 2 і 3 ст. 40 Закону «Про
іпотеку» встановлено порядок дій
позивача лише після ухвалення рішення
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, де всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житлове приміщення у встановлений
строк добровільно, їх примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду. Аналогічний порядок щодо
виселення всіх громадян, що мешкають у
житловому приміщенні, на яке звернуто
стягнення як на предмет іпотеки,
передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК.

Крім того, позивачем пред'явлено позов
про виселення лише відповідача ОСОБА_4
та інших осіб, не конкретизувавши їх
прізвищ, імен та по батькові в якості
співвідповідачів у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню 847 грн. 33 коп.
судового збору, сплачені позивачем в
судах першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задоволити частково.

Рішення Кривоозерського районного
суду Миколаївської області від 19
листопада 2013 року та додаткове рішення
цього ж суду від 31 січня 2014 року
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
позов задоволити частково.

Для погашення заборгованості за
кредитним договором № NKZWGK00000012 від 24
вересня 2008 року, укладеним між закритим
акціонерним товариством комерційним
банком «ПриватБанк» та ОСОБА_4, в сумі 56
962 (п'ятдесят шість тисяч дев'ятсот
шістдесят дві) грн. 28 коп., з яких:

- 41 345 грн. 38 коп. заборгованості за
кредитом,

- 11 597 грн. 39 коп. заборгованості за
процентами за користування кредитом;

- 444 грн. 38 коп. заборгованості з комісії
за користування кредитом;

- 624 грн. 55 коп. пені;

- 2950 грн. 58 коп. штрафу;

звернути стягнення, відповідно до
договору іпотеки від 24 вересня 2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Кривоозерського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, на
належний на праві власності ОСОБА_4
житловий будинок загальною площею 46,90
кв. м, житлова площа 12,60 кв. м, з
господарчими будівлями та побутовими
спорудами по АДРЕСА_1, шляхом надання
публічному акціонерному товариству
комерційному банку «ПриватБанк» права
на продаж від імені іпотекодавця
вказаного предмету іпотеки будь-яким
способом, з можливістю здійснення всіх
необхідних для продажу предмету
іпотеки дій, за початковою ціною 57 500
грн., встановленою п. 35.5 договору
іпотеки.

Відмовити у задоволенні решти позовних
вимог.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» 847
(вісімсот сорок сім) грн. 33 коп. судового
збору, сплаченого позивачем в судах
першої та апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий: Судді: