РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/19765/13-ц

2/643/935/14

26.05.2014 року Московський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого судді Поліщук Т.В.

за участю секретаря Чорноморець
Т.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя
особа - Одинадцята Харківська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом та за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа -
Одинадцята Харківська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4 з вимогами про визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом. 24.02.2014 р. ОСОБА_4
звернулася до суду із зустрічними
позовними вимогами до ОСОБА_3 та ОСОБА_5
про визнання права власності на
спадкове майно. Справи були об'єднані в
одне провадження.

07.04.2014 р. ОСОБА_3 було подано уточнюючу
позовну заяву в якій останній просив
постановити рішення, яким визнати за
ним право власності на ? частини
квартири, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1 в порядку спадкування після
смерті матері ОСОБА_6

25.04.2014 р. представником позивача за
зустрічним позовом ОСОБА_2 було подано
уточнюючу заяву в якій остання просила
вважати за належний і робити посилання
на заповіт залишений ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_4, посвідчений 12.10.2012 р. державним
нотаріусом Одинадцятої Харківської
державної нотаріальної контори Аль
Бієк Н.Є.

В судовому засіданні позивач за
первісним позовом ОСОБА_3 та його
представник ОСОБА_1 позовні вимоги за
первісним позовом підтримали в
частині, а саме просили визнати право
власності на ? частину квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 у
зв'язку з тим, що існує заповіт
посвідчений 12.10.2012 р. державним
нотаріусом Одинадцятої Харківської
державної нотаріальної контори Аль
Бієк Н.Є., яким заповідач ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на випадок своєї смерті
зробила розпорядження згідно з яким
все майно, де б таке не було та з чого б
воно не складалося і взагалі все те, що
буде їй належати на день смерті і на що
вона за законом буде мати право,
заповідає своїй сестрі ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 Проти зустрічного позову
позивач за первісним позовом ОСОБА_3 та
його представник ОСОБА_1 не
заперечували і визнали за відповідачем
ОСОБА_4 право власності на ? частину
вище зазначеної квартири.

Представник відповідача за первісним
позовом, позивача за зустрічним
позовом ОСОБА_4 - ОСОБА_2 первісний позов
визнала в частині, а саме в наявності у
позивача за первісним позовом- ОСОБА_3
права на ? частину квартири у зв'язку з
тим, що після смерті ОСОБА_6 єдиними
спадкоємцями спірної квартири, є він
(спадкоємець за законом першої черги)
та ОСОБА_4 рідна сестра спадкодавиці
(спадкоємець за заповітом). ОСОБА_3 є
інвалідом 3-ої групи і відповідно до ст.
1241 ЦК має право на обов'язкову частку у
спадщині незалежно від змісту
заповіту, яка визначається в розмірі
половини частки, яка б належала йому у
разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

ОСОБА_5, відповідач за зустрічним
позовом позовні вимоги визнає
повністю, заперечень не має і
зобов'язується не чинити перешкод у
володінні, користуванні і
розпорядженні своєю власністю
позивачу ОСОБА_4 На квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
відповідач ОСОБА_5 не претендує.

Третя особа - Одинадцята Харківська
державна нотаріальна контора 18.02.2014 р.
направила заяву про розгляд справи у
відсутності їх представника, вказавши,
що з рішенням суду вони згодні.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_3 є
інвалідом 3-ої групи, що
підтверджується пенсійним
посвідченням (а.с. 9, 121), у зв'язку з чим
він має право на обов'язкову частку у
спадщині на підставі ст. 1241 ЦПК України,
яка визначається в розмірі половини
частки, яка б належала йому у разі
спадкування за законом незалежно від
змісту заповіту.

В своїй зустрічній позовній заяві
ОСОБА_4 робить посилання на заповіт,
посвідчений « 08» серпня 2012 р. державним
нотаріусом Одинадцятої Харківської
державної нотаріальної контори Аль
Бієк Н.Є., яким заповідач ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на випадок своєї смерті
зробила розпорядження згідно з яким
належну їй ? (одну другу) частину
квартири АДРЕСА_1, заповідає своїй
рідній сестрі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.41)

Але, згодом, було з'ясовано, що
зазначений заповіт було скасовано
іншим заповітом, посвідченим « 12»
жовтня 2012 р. державним нотаріусом
Одинадцятої Харківської державної
нотаріальної контори Аль Бієк Н.Є., яким
заповідач ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
випадок своєї смерті зробила
розпорядження згідно з яким все майно,
де б таке не було та з чого б воно не
складалося і взагалі все те, що буде їй
належати на день смерті і на що вона за
законом буде мати право, заповідає
своїй сестрі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.
115). Саме за цим заповітом 22.04.2013 р. від
імені ОСОБА_4 було подано заяву до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини (а.с. 86).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці данні
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

ІНФОРМАЦІЯ_6 р. заповідач ОСОБА_6
померла, спадщину за заповітом
спадкоємиця ОСОБА_4 прийняла, про що
подала відповідно заяву до Одинадцятої
Харківської державної нотаріальної
контори. Згодом, від імені спадкоємиці
її представником ОСОБА_2 було подано
заяву про видачу свідоцтва про право на
спадщину за заповітом (а.с. 86).

23.09.2013 р. державним нотаріусом
Одинадцятої Харківської державної
нотаріальної контори Аль Бієк Н.Є. було
винесено постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії якою в
отриманні зазначеного свідоцтва
відмовлено з тих підстав, що дана дія не
може бути вчинена, оскільки ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4, який був чоловіком ОСОБА_6,
помер ІНФОРМАЦІЯ_7 р., та на день смерті
постійно проживав за місцем реєстрації
у АДРЕСА_1, після якого спадщину
прийняла його дружина ОСОБА_6, залишив
заповіт, посвідчений Одинадцятою
Харківською державною нотаріальною
конторою 07.11.1994 р. за № 2-4490 на користь
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 73)

Відповідач ОСОБА_5 листи нотаріальної
контори від 12.10.2012 р. за № 5613/02-14 та від
07.02.2013 р. за № 436/02-14 не отримала. До
Одинадцятої Харківської державної
нотаріальної контори для подачі заяви
про прийняття спадщини за заповітом не
з'явилася. А отже, при видачі свідоцтва
про право на спадщину, згідно ст. 42
Закону України «Про нотаріат» нотаріус
повинен впевнитись у відсутності у
заінтересованих осіб, тобто у ОСОБА_5,
заперечень проти вчинення цієї дії.

Стаття 1216 Цивільного кодексу України
зазначає, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Статтею 1223 ЦК встановлено, що право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 ЦК. Спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття спадщини
(ч. 1 ст. 1269 ЦК).

Для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК).
Якщо спадкоємець протягом зазначеного
строку не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її (ч. 1 ст. 1272). Строк для
прийняття спадщини є строком
спеціальним, протягом якого існує саме
право на спадщину. Тому пропуск цього
строку позбавляє спадкоємця права
вимагати повернення майна, що перейшло
до інших спадкоємців, або права на
відшкодування вартості цього майна.

На момент смерті ОСОБА_8, його дружина
ОСОБА_6 мала право на обов'язкову частку
у спадщині незалежно від змісту
заповіту оскільки була непрацездатною,
а отже, вона, згідно ст. 1241 ЦК,
успадкувала половину частки, яка б
належала їй у разі спадкування за
законом (обов'язкова частка) і прийняла
її оскільки на момент відкриття
спадщини постійно проживала разом із
спадкодавцем. Відповідно до абз. 4 п. 19
Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р.
«Про судову практику у справах про
спадкування», той зі спадкоємців, який
має право на обов'язкову частку у
спадщині та проживав разом із
спадкодавцем на день його смерті,
вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо у визначеному законом порядку не
відмовився від неї.

Оскільки ОСОБА_5 не подала заяву про
прийняття спадщини у строки
встановлені законом, вона вважається
такою, що її не прийняла, а отже, її
частка квартири за заповітом, з
урахуванням вирахування обов'язкової
частки ОСОБА_6, відповідно до ст. 1223 ЦК
розподіляється між особами
визначеними у статтях 1261-1265 ЦК. На цій
підставі ОСОБА_6 отримала у спадщину,
після смерті свого чоловіка ОСОБА_8, ?
(одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 і
стала власницею всієї квартири.

Після смерті ОСОБА_6 єдиними
спадкоємцями зазначеної квартири, є її
син ОСОБА_3 (спадкоємець за законом
першої черги) та ОСОБА_4 рідна сестра
спадкодавиці (спадкоємець за
заповітом). Відповідач ОСОБА_3 є
інвалідом 3-ої групи і відповідно до ст.
1241 ЦК має право на обов'язкову частку у
спадщині незалежно від змісту
заповіту, яка визначається в розмірі
половини частки, яка б належала йому у
разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадкують після
ОСОБА_6, кожний по ? частині квартири.

Видати свідоцтво про право на спадщину
ОСОБА_4 державним нотаріусом
Одинадцятої Харківської державної
нотаріальної контори Аль Бієк Н.Є. не
представлялося можливим (про що
зазначено в постанові про відмову у
вчиненні нотаріальної дії) оскільки,
вона повинна була впевнитись у
відсутності заперечень у ОСОБА_5
Остання в свою чергу спадщину не
прийняла в строки встановлені законом.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Дослідивши докази по справі в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги за первісним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 підлягають
задоволенню частково, а саме у визнанні
права власності в порядку спадкування
за законом квартири, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, в розмірі ? частки.
Позовні вимоги за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати суд розподіляє на
підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 209, 212, 214,
215 ЦПК України, ст. 386, 392, 1216, 1223, 1261-1265, 1269,
1270, 1272, 1241 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -
Одинадцята Харківська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом - задовольнити частково.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на ?
частини квартири АДРЕСА_1 після смерті
матері ОСОБА_6, відповідно до ст. 1241 ЦК
України, як обов'язкову частку у
спадщині.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, третя особа - Одинадцята
Харківська державна нотаріальна
контора про визнання права власності
за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ?
частини квартири АДРЕСА_1 після смерті
матері ОСОБА_6 за заповітом.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі
437,68 грн. (чотириста тридцять сім
гривень 68 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Т.В. Поліщук