Справа № 152/630/14-ц
23 квітня 2014 року Шаргородський
районний суд Вінницької області
головуючого судді -
секретаря судового засідання - Бабиної
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Шаргороді в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
9.04.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Мотивуючи позовні вимоги, ОСОБА_1
зазначила, що перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
з 29.01.1991 року. Від даного шлюбу вона та
відповідач неповнолітніх дітей не
ОСОБА_1 просить шлюб розірвати,
посилаючись на те, що спільне життя в
шлюбі з відповідачем не склалося через
різні характери та погляди на сімейне
життя, а також через те, що відповідач
проявляє до неї неповагу, внаслідок
чого між нею та відповідачем виникали
сварки та непорозуміння. Вважає, що
подальше спільне життя та збереження
шлюбу неможливе, так як це суперечить
її інтересам, шлюб існує лише
формально, на примирення з
відповідачем вона не згодна.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги, посилаючись
на ті самі обставини. Суду пояснила, що
має стійке волевиявлення, спрямоване
на розірвання шлюбу, так як перебування
в шлюбі суперечить її інтересам,
шкодить її здоров'ю. Однією сім'єю з
відповідачем на даний час вона не
проживає, хоча зареєстрована за однією
адресою, подружніх відносин не
підтримує протягом останніх двох
років, оскільки відповідач має іншу
жінку, через що між ними виникають
постійні конфлікти. Інколи під час
сварок відповідач застосовує до неї
фізичне насильство, що шкодить її
здоров'ю. Розлад в її з відповідачем
сім'ї носить тривалий характер. На
примирення з відповідачем вона не
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, хоча про дату, час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином шляхом надіслання судової
повістки за зареєстрованим місцем
проживання, що підтверджується
зворотним повідомленням про вручення
судової повістки, про причини неявки в
суд не повідомив, заяв про відкладення
розгляду справи з поважних причин чи
розгляд справи у його відсутності від
відповідача не надходило. Заперечень
щодо позову від відповідача не
надходило, не дивлячись на пропозицію
суду, викладену в ухвалі про відкриття
провадження у справі від 11.04.2014 року.
Враховуючи викладене вище, суд вважає,
що відповідач належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи та не з'явився до суду
без поважних причин.
Згідно із ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи, не з'явився до суду без
поважних причин, не повідомив суд про
причини неявки в судове засідання,
заяви про розгляд справи у його
відсутності не подав, а позивачка не
заперечує щодо ухвалення заочного
рішення, то суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
29.01.1991 року, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_1 (а.с.4).

Від даного шлюбу позивачка та
відповідач неповнолітніх дітей не
мають.

Позивачка не бажає миритися, має
стійке волевиявлення, спрямоване на
припинення сімейних відносин і
розірвання шлюбу. Причиною розладу в
сім'ї стали різні характери та погляди
подружжя на сімейне життя, а також те,
що відповідач проявляє до позивачки
неповагу. Подальше спільне життя
подружжя та збереження шлюбу неможливе
та суперечить інтересам позивачки.

Встановленим судом фактам
відповідають сімейні правовідносини,
які регулюються Конституцією України
та Сімейним кодексом України,
Конвенцією про захист прав людини і
основоположних свобод, яка, відповідно
до вимог ч.1 ст.9 Конституції України,
ратифікована Законом від 17.07.1997 року
«Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, Першого протоколу та протоколів
№2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною
національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки і
чоловіка. Кожен із подружжя має рівні
права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод встановлено, що кожен із
подружжя у відносинах між собою і в
їхніх відносинах зі своїми дітьми
користується рівними правами та
обов'язками цивільного характеру, що
виникають зі вступу в шлюб, перебування
в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України,
шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного із
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110
СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини та інші обставини життя
подружжя. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них.

Оскільки у суду склалася достатня
переконаність у тому, що подальше
спільне життя подружжя неможливе, що
позивачка наполягає на розлученні, має
стійке волевиявлення до розірвання
шлюбу, а також, що збереження шлюбу та
подальше спільне проживання подружжя
суперечить інтересам позивачки, то суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223, 224-227
ЦПК України, на підставі ст.ст. 105, 110, 112
СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований Луганською сільською
радою Джанкойського району Кримської
області 29.01.1991 року, актовий запис за №
3.

Рішення може бути оскаржене у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя