Ухвала іменем україни 16 квітня 2014 року

м. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:
головуючого: Макарчука М.А.,
суддів:
Леванчука А.О., Мазур
Л.М.,Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою Шуліки Аліни
Володимирівни в інтересах та за
довіреністю публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» на рішення апеляційного
суду Донецької області від 24 жовтня 2013
року,в с т а н о в и л а: В квітні 2013 року
ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до
місцевого суду з позовом ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. Вказав, що відповідно до
договору № КТХRRС02731645 від 15
квітня 2008 року ОСОБА_2 отримала кредит у
розмірі 11324,51 грн зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом та на Умовах надання
кредиту фізичним особам «Розстрочка».
В порушення зазначених норм закону та
умов договору, відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконала. У зв'язку із зазначеними
порушеннями зобов'язань за кредитним
договором, відповідач станом на 29
березня 2013 року має заборгованість у
сумі 92798,57 грн, яка складається з
наступного: 10494,86 грн - заборгованість
за кредитом; 1243,87 грн - заборгованість
за відсотками за користування
кредитом; 3261,42 грн - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 72903,25
грн - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи відповідно до пункту 1.5.20 Умов та
правил надання банківських послуг: 500
грн - штраф (фіксована частина); 4395,17 грн
- штраф (процентна складова). З цих
підстав просив задовольнити заявлені
вимоги. Заочним рішенням Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 18 червня 2013 року позовні вимоги ПАТ
КБ «Приватбанк» задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором № КТХRRС02731645 від 15
квітня 2008 року у розмірі 92798,57 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» витрати по сплаті
судового збору в сумі 927,99 грн.
Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 24 жовтня 2013 року,
заочне рішення Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 18 червня 2013 року змінено, а саме
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» за кредитним договором
№ КТХRRС02731645 від 15
квітня 2008 року станом на 29 березня 2013
року у розмірі 21 038 грн 89 коп., яка
складається з наступного: 10 494 грн 86 коп.
- заборгованість за кредитом; 1243 грн,87
коп. - заборгованість за відсотками за
користування кредитом; 1143 грн 57 коп -
пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором; 500 грн, - штраф
фіксована частина; 4 395
грн 17 коп. - штраф процентна складова та
судові витрати у розмірі 210
грн 38 коп., а всього 21 249 грн 27 коп.
У касаційній скарзі Шуліка А.В. в
інтересах та за довіреністю ПАТ КБ
«Приватбанк» просить рішення
апеляційного суду Донецької області
від 04 листопада 2013 року
скасувати, а рішення апеляційного суду
Донецької області від 24 жовтня 2013 року
залишити в силі, посилаючись на
порушення цим судом норм
процесуального права та на неправильне
застосування норм матеріального права.
Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Місцевим
судом встановлено, що 15 квітня 2008 року
між банком та ОСОБА_2 було укладено
кредитну угоду № КТХRRС02731645 за якою
відповідачка отримала кредит у розмірі
11324,51 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Судом також встановлено, що
позичальник не виконує свої
зобов'язання за кредитною угодою і
допустив прострочення сплати належних
за договором платежів. Задовольняючи
позовні вимоги місцевий суд виходив з
того, що у зв'язку із невиконанням умов
кредитної угоди відповідач має
сплатити за період з 15 квітня 2008 року
по 29 березня 2013 року 92798,57 грн, яка
складається з 10 494 грн 86 коп. -
заборгованість за кредитом; 1243 грн,87
коп. - заборгованість за відсотками за
користування кредитом; 3261,42 грн.
заборгованості за комісією, 72903,25 грн.
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань та штрафи: 500 грн. фіксована
частина і 4 395 грн 17 коп. - процентна
складова. Скасовуючи рішення
місцевого суду в частині вимог про
стягнення пені, апеляційний суд вважав,
що пеня підлягає оплаті в строку
позовної давності в один рік, а не за
весь період прострочення виконання
зобов'язань. Між тим судом також
встановлено, що частиною кредитного
договору між сторонами № КТХRRС
квітня 2008 року є Умови надання кредиту
фізичним особам «Розстрочка». Вказані
умови апеляційним судом не досліджені.
Так відповідно до позовних вимог пеня
нарахована за весь строк прострочення
виконання зобов'язань. З огляду на
зміст заявлених вимог з'ясуванню
підлягали обставини які визначають
види періодичних платежів, які має
сплачувати позичальник; визначена
договором відповідальність сторін за
порушення умов кредитної угоди та
обставини, за яких настає така
відповідальність; порядок та умови
застосування правових наслідків
порушення сторонами зобов'язань і
зокрема строки позовної давності.
Зміст рішення апеляційного суду
свідчить про те, що судом не
встановлено і не зазначено в
ухваленому рішенні, якими пунктами
договору чи Умов надання кредиту
фізичним особам «Розстрочка»
визначається відповідальність
боржника за порушення грошових
зобов'язань, види відповідальності та
які строки позовної давності. Не
перевірені належним чином судом і
доводи апеляційної скарги. Так
заперечуючи проти заявлених вимог,
відповідач вказував на те, що
відповідно до Умов надання кредиту
фізичним особам «Розстрочка» станом на
15 квітня 2008 року не передбачалася
сплата пені, а надані до місцевого суду
Умови надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» не є частиною кредитної
угоди, оскільки були затверджені
банком після 2009 року. Вказані
заперечення апеляційним судом
залишені поза увагою. Перевірка
зазначених обставин має значення для
вирішення справи, оскільки у доданих до
справи Умовах надання кредиту фізичним
особам «Розстрочка» є посилання на
обставини яких не існували в день
укладання кредитної угоди, а саме
посилання на Ліцензію НБУ №22 від 29.07.2009
року. Отже висновок апеляційного суду
щодо строку позовної давності є
передчасним. Оскільки апеляційний суд
не перевірив обставини, які є предметом
доказування у справі, то ухвалене ним
рішення підлягає скасуванню з
направленням справи на новий
апеляційний розгляд. Керуючись ст. ст.
336, 338, 345 ЦПК України колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду і цивільних і кримінальних
справ,у х в а л и л а: Касаційну скаргу
Шуліки Аліни Володимирівни в інтересах
та за довіреністю публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити
частково. Рішення апеляційного суду
Донецької області від 24 жовтня 2013 року
скасувати, а справу направити на новий
апеляційний розгляд.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий:
Макарчук М.А. Судді:

Леванчук А.О.

Мазур Л.М.

Маляренко А.В.

Нагорняк В.А.