Справа №173/591/14-ц
Провадження №2/173/585/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 р. Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Верхньодніпровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1, з
позовом про розірвання шлюбу до
відповідача ОСОБА_2, посилаючись на
наступне: 16.08.2003 року між ним та
відповідачкою був зареєстрований шлюб
виконкомом Верхівцевської міської
ради Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області. Актовий
запис № 37.

В період шлюбу в них народився син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

В жовтні 2013 року вони припинили
шлюбні відносини та спільно проживати.

Причиною розпаду сімейних відносин
стало те, що через різність характерів
вони не розуміють один одного, через що
у них часто виникають сварки та
суперечки, що й стало причиною
звернення до суду.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав, давши
пояснення фактично установлені
матеріалами справи,

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнала, пояснивши, що з
дійсно з жовтня 2013 року відношення
позивача до неї змінилось. У нього
виникла депресія, він не захотів
проживати з нею та перейшов проживати
до своїх батьків, де проживає і зараз.
Вона не бачить підстав для розірвання
їхнього шлюбу, так як вважає, що всі
ці роки у них з позивачем була
нормальна сім»я, вони довго чекали на
народження дитини, і коли дитина
народилась, разом її доглядали та
лікували, так як дитина цього
потребувала. Але враховуючи те, що
позивач не бажає йти з нею ні на які
контакти, не бажає поновлювати спільне
проживання та шлюбні відносини, вона
вважає, що надавати їм строк для
примирення недоцільно, так як це не
дасть ніяких наслідків і вважає, що їх
шлюб за даних обставин потрібно
розірвати.

Вислухавши осіб, що приймали участь
у розгляді справи, дослідивши
матеріали справи суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню за наступними підставами:
судом встановлено, що 16.08.2003 року
сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був
зареєстрований виконкомом
Верхівцевської міської ради
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області. Актовий
запис № 37, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб

В період шлюбу у сторін народився
син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження, в якому сторони записані
батьками дитини.

Судом встановлено, що причиною
розпаду сімейних відносин стало
відсутність взаємопорозуміння між
сторонами, що привело до виникнення
сварок та конфліктів між сторонами і
як наслідок окреме проживання.

З жовтня 2013 року сторони припинили
подружні відносини, ведення спільного
господарства та спільне проживання.
Проживають за різними адресами, що
сторонами не заперечується.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення

Виходячи з того, що сторони не
підтримують подружніх відносин,
спільно не проживають, позивач
категорично відмовляється
поновлювати шлюбні відносини, суд
вважає, що причини, які спонукали
сторони на розірвання шлюбу є
обгрунтованими, подальше проживання
сторін та їх примирення стало не
можливим та суперечить інтересам
сторін, шлюб між ними на думку суду
потрібно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України
особа, яка змінила прізвище у зв»язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватись
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище

Після розірвання шлюбу, відповідно
до бажання відповідачки, суд вважає
за можливе залишити їй прізвище,
обране при реєстрації шлюбу - ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 115 СК України
рішення суду після набрання ним
законної сили надсилається органу
державної реєстрації актів цивільного
стану громадян для внесення відомостей
до Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та проставлення
відмітки в актовому записі про шлюб.

Суд вважає, що витрати, пов»язані
з реєстрацією шлюбу в органах
державної реєстрацій актів
цивільного стану потрібно покласти на
позивача, так як з відповідачкою
залишається проживати малолітня
дитина.

На основі ст. 110 Сімейного
Кодексу України, керуючись ст. 10, 60, 88, 212,
213, 214, 215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити

Шлюб, зареєстрований 16.08.2003 року
виконкомом Верхівцевської міської
ради Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області. Актовий
запис № 37 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Після розірвання шлюбу
відповідачці залишити прізвище -
ОСОБА_2.

Після набрання рішенням законної
сили його копію направити відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_1 збір на користь
держави за реєстрацію розірвання шлюбу
в органах державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене до
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з моменту його
проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги через
Верхньодніпровський районний суд.

Особи, які брали участь у судовому
засіданні, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання цього
рішення.

Рішення суд набирає чинності після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо така скарга
не була подана. У випадку подання
апеляційної скарги рішення суду
набирає чинності після розгляду
справи судом апеляційної інстанції,
якщо рішення не було скасоване або
змінене.

Суддя
Петрюк Т.М.