РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/17306/13-ц

Пров. №2/668/4441/13

31.03.2014 р. Суворовський районний суд м.
Херсона у складі:

головуючого судді
Гонтар Д.О.

при секретарі
Остапенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Херсона
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватної фірми «МИС»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2011 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, зазначаючи про
те, що 04.06.2011 року з вини водія ОСОБА_2,
який керував транспортним засобом Рута
20 сталася ДТП, в результаті якої
належний йому автомобіль Хонда отримав
механічні ушкодження, що спричинило
понесення матеріальних витрат на
відновлення технічного стану
автомобіля.

З врахуванням уточнення позовних вимог
позивач остаточно просив стягнути
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватної
фірми «МИС» на його користь в рахунок
відшкодування матеріальних збитків
57283,91 грн., з яких 49823, 91 грн. - вартість
відновлюваного ремонту автомобіля, 3900
грн. - вартість зберігання автомобіля,
550 грн. - витрати на оплату послуг
підприємства «Експерт Сервіс», 1010 грн. -
витрати на оплату експертизи, 2000 грн.,
та судові витрати. Крім того, просив
стягнути з ОСОБА_2 на його користь 5000
грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі, просили позов
задовольнити.

Представники відповідачів ОСОБА_3 та
приватної фірм «МИС» проти задоволення
позовних вимог заперечили, просили в
позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним
чином повідомлений про час ті місце
слухання справи, в судове засідання не
з'явився.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та надані
сторонами докази, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
огляду на наступне.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що 04.06.2011 р. на
перехресті вул. К. Маркса та вул.
Червоного Хреста у м. Херсоні з вини
ОСОБА_2, який керував транспортним
засобом Рута 20 р/н НОМЕР_1 і порушив п.
8.7.3 ПДР, сталася дорожньо- транспортна
пригода, в результаті якої автомобіль
Хонда р/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1
отримав механічні пошкодження.

Постановою судді Суворовського
районного суду м. Херсона від 19.07.2011
року ОСОБА_2 притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КпАП України.

Власником транспортного засобу Рута 20
р/н НОМЕР_1 був ОСОБА_3

03.12.2008 р. виданий тимчасовий
реєстраційний талон на право
керування ПФ «МИС».

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2, з вини якого сталася ДТП, не
перебував у трудових відносинах з ПФ
«МИС» та фізичною особою підприємцем
ОСОБА_3, а керував зазначеним
транспортним засобом під час
здійснення перевезення пасажирів на
підставі виданої 22.05.2011 року ОСОБА_3
нотаріально посвідченої довіреності
на право керування (а.с. 61, 67, 93).

Згідно п.п. 1.1.,1.3 договору про
співробітництво, укладеного 01.12.2008
року між ПФ "МИС" та ОСОБА_3, для
організації перевезень пасажирів у м.
Херсоні автомобільним транспортом
загального користування, ОСОБА_3
надає транспортний засіб марки Рута 20
р/н НОМЕР_1, порядок володіння і
користування яким здійснюється по
узгодженню сторін відповідно до
тимчасового реєстраційного талону
(а.с. 115).

На час скоєння ДТП вказаний договір не
розірваний, транспортний засіб Рута
20 р/н НОМЕР_1 використовувався для
здійснення перевезень пасажирів на
визначеному договором маршруті, в
тому числі і під час скоєння ДТП.

Положеннями п.п.2.1.1 договору
передбачено, що саме ОСОБА_3 здійснює
фактичну організацію перевезень
пасажирів шляхом використання
належного йому транспортного засобу,
забезпечує наявність у водія
документів, необхідних для здійснення
перевезень і т.д. Згідно п.п3.1
самостійно отримує виручку від
перевезення пасажирів і за рахунок цих
коштів, несе у повному об'ємі витрати на
виконання зобов'язань за цим договором.

Відповідно до п.2.1.1 договору ОСОБА_3
був зобов'язаний укласти трудовий
договір з водієм, якому передається
право керування транспортним засобом
для здійснення перевезень пасажирів.

Відповідно до положень 4.3. договору у
випадку завдання шкоди джерелом
підвищеної небезпеки під час
виконання умов вказаного договору
шкоди майну чи здоров'ю третіх осіб,
вона відшкодовується страховою
компанією відповідно до чинного
законодавства, а в частині, що не
покрита розміром страхового
відшкодування, відшкодовується ОСОБА_3
як власником джерела підвищеної
небезпеки.

Відповідальність ОСОБА_3 як власника
транспортного засобу застрахована, що
підтверджується полісом № 5414072, і
Українською пожежно- страховою
компанією відшкодовано ОСОБА_5
страхове відшкодування в межах ліміту
відповідальності у розмірі 24990 грн.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання тощо, що створює підвищену
небезпеку для особи, яка цю діяльність
здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно роз'яснень, даних у п. 6 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4
особою, яка зобов'язана відшкодувати
шкоду, завдану джерелом підвищеної
небезпеки, є фізична або юридична
особа, що на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди, позички
тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування
транспортним засобом має посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії і
реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (пункт 2.2 Правил
Дорожнього руху України).

Не вважається особою, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, і не несе відповідальності
за шкоду перед потерпілим особа, яка
керує транспортним засобом у зв'язку з
виконанням своїх трудових (службових)
обов'язків на підставі трудового
договору (контракту) із особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, якщо з нею
укладено цивільно-правовий договір.
Така особа, враховуючи характер
відносин, які між ними склалися, може
бути притягнута до відповідальності
роботодавцем лише у регресному порядку
відповідно до ст.1191 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

З огляду на наведене та зважаючи на те,
що ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні
ДТП, у трудових відносинах з
відповідачем не перебував,
транспортним засобом керував на
відповідній правовій підставі -
нотаріально посвідченій довіреності
на право керування, приймаючи до уваги
положення ч.1 ст.1188 ЦК України, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для покладення на особу, винну
в заподіянні шкоди, а саме на
відповідача ОСОБА_2, обов'язку по
відшкодуванню матеріальної шкоди в
сумі 49823,91грн.

У зв'язку з відсутністю
причинно-наслідкового зв'язку між
шкодою, завданою автомобілю, та
витратами, пов'язаними із зберіганням
автомобілю, позовні вимоги в наведеній
частині є необгрутованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Крім того, підлягають відхиленню, на
думку суду, й позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди, у
зв'язку з відсутністю належних та
допустимих доказів на підтвердження
існування такої шкоди та на
підтвердження її розміру.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають
стягненню понесені останнім та
документально підтверджені судові
витрати пропорційно задоволеним
позовним вимогам, а саме судові витрати
по оплаті експертиз у розмірі 1437,62 грн.,
витрати на правову допомогу в сумі
927,5грн., витрати по оплаті судового
збору в сумі 536,21грн. та 111,3грн. витрат на
інформаційно - технічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,61,88, 209,212,214-215 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
приватної фірми «МИС» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 49823,91грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по оплаті експертиз у
розмірі 1437,62 грн., 927,5грн. - витрат на
правову допомогу, 536,21грн. - судового
збору та 111,3грн. на інформаційно -
технічне забезпечення.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

СуддяД. О. Гонтар