Єдиний унікальний номер 205/339/14-ц
справа № 2/205/344/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року

м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні майном шляхом виселення
та вселення, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі 25 грудня 2013 року звернулися до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2
про усунення перешкод в користуванні
майном шляхом виселення та вселення.
Уточнивши позовні вимоги, посилалися
на те, що рішенням Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
31 жовтня 2013 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_2
визнано право власності за законом на
1/4 та 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Однак
позивачі не мають змоги потрапити до
квартири через те, що замок був
змінений, а в квартирі за згодою ОСОБА_2
проживають квартиранти. На
сьогоднішній день позивачі фактично
позбавлені можливості користуватись і
володіти своїми частками в квартирі,
між сторонами по справі виникають
непорозуміння, сварки та суперечки з
приводу спірної квартири.

Позивачі, уточнивши позовні вимоги,
просили суд зобов'язати ОСОБА_2
протягом 10 днів з часу набрання
рішенням законної сили, виселити
квартирантів з займаної квартири, які
будуть знаходитися на час виселення в
квартирі за адресою: АДРЕСА_1;
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити позивачам
перешкоди в користуванні квартирою
шляхом повернення позивачам ключів від
вхідних дверей квартири та вселення їх
туди.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та
представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5
уточнені позовні вимоги підтримали в
повному обсязі та просили їх
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_6 уточнені позовні вимоги не
визнала в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані та здобуті докази, вважає, що в
задоволенні позовних вимог необхідно
відмовити за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що рішенням
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 31 жовтня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до
Житлово-будівельного кооперативу № 148
«Связист», Дніпропетровської міської
ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, Другої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори, треті особи -
Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації», Виконавчий
комітет Дніпропетровської міської
ради про визнання довідки такою, як
помилково виданою, скасування
свідоцтва, припинення права власності,
внесення змін та виключення з реєстру,
визнання свідоцтва недійсним -
відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи - Виконавчий
комітет Дніпропетровської міської
ради, Житлово-будівельний кооператив №
148 «Связист», Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації», Друга
дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання права власності
на частину квартири в порядку
спадкування за законом - задоволено
частково. Визнано за ОСОБА_1 право
власності на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_8,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. В задоволенні
іншої частини зустрічного позову
ОСОБА_1 - відмовлено. Зустрічний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ЖБК № 148
«Связист», Комунального підприємства
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»,
Виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради про
визнання частково недійсним
реєстраційного посвідчення та
свідоцтва про право на спадщину,
визнання права власності на частину
квартири - задоволено частково. Визнано
за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1. В задоволенні іншої
частини зустрічного позову ОСОБА_2 -
відмовлено (а.с. 6-14).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 24 січня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
Друга Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визнання
заповіту недійсним відмовлено (а.с. 50-51).
Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05 червня
2013 року рішення Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2013
року залишено без змін (а.с. 52-53).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

На підставі ч. 1 ст. 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі
в особі органів, уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам без громадянства, іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям, іноземним державам, а
також територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Однак, суд зауважує, що позивачі не
зареєстрували у встановленому законом
порядку своє право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

За таких обставин позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні майном шляхом
виселення та вселення, заявлені
передчасно, до проведення державної
реєстрації свого права власності, що
виключає можливість задоволення
позову.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, позивачами в порушення вимог
ст. ст. 10, 59-60 ЦПК України не було надано
суду жодних доказів на підтвердження
проживання у квартирі АДРЕСА_1
квартирантів.

Таким чином, розглядаючи даний спір в
межах заявлених вимог, оцінюючи
здобуті по справі докази щодо їх
належності, допустимості,
достовірності, а також достатності та
взаємності зв'язку у сукупності, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2
незаконні, необґрунтовані, недоведені
та безпідставні, а, отже, задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 4 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», ст. ст. 15-16, 182
Цивільного кодексу України, ст. ст. 10-11,
59-61, 212, 213-215, 218 Цивільно-процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
в користуванні майном шляхом виселення
квартирантів з квартири, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язання
повернути ключі від вхідних дверей та
вселення в квартиру - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя
Н.В. Залімська