АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 408/5626/12 22-ц/774/967/К/14
Справа № 408/5626/12
Головуючий в 1 інстанції
Провадження № 22-ц/774/967/К/14
Доповідач - Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

Іменем України

16 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П., Соколан
Н.О.

при секретарі - Бевзі М.О.

за участі - представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, позивача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Кривому Розі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на заочне рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 04
грудня 2012 року по справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
договоромпро відступлення права
вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2012 року ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до
ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором про
відступлення права вимоги, в якому
просили стягнути на користь ОСОБА_4
солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_2 1/2 частину
заборгованості за кредитним договором
№ 143 від 03.10.2008 року та договором поруки
№ 143-П від 03.10.2008 року у розмірі 9030,00 грн.;
стягнути на користь ОСОБА_5 солідарно з
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 1/2 частину
заборгованості за кредитним договором
№ 143 від 03.10.2008 року та договором поруки
№ 143-П від 03.10.2008 року у розмірі 9030,00 грн.;
а також стягнути солідарно з
відповідачів на користь позивачів
судовий збір у розмірі по 107,30 грн.
кожному; а також на користь ОСОБА_4 1500
грн. за надану правову допомогу.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 зазначили, що їхнім батьком
ОСОБА_7 були укладені депозитні
договори з Кредитною спілкою
"Фінансово-кредитна компанія
"Українські кредити" на суми 36800грн.,
28500грн., 7500грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько
позивачів помер і після його смерті
депозитні вклади у рівних частках по 1/2
перейшла до них, як дітей померлого.
15.03.2010 р. між Кредитною спілкою та ТОВ
"Перша кредитно-фінансова компанія"
укладений договір залучення
фінансових активів, а 15.04.2011 р. були
укладені договори про відступлення
права вимоги. Їм, як спадкоємцям, надано
право вимоги коштів у відповідності до
кредитного договору №143 від 03.10.2008р. Між
Кредитною спілкою та ОСОБА_6 солідарно
з поручителем по цьому договору ОСОБА_2
Грошові кошти були надані у тимчасове
користування, проте відповідачі взяті
на себе зобов'язання щодо сплати
кредитних коштів не виконували, у
зв'язку із чим станом на 03.10.2010 р.
утворилась заборгованість в сумі 18060,00
грн., яка складається з яких 10500 грн.
залишку основної суми та 7560,00 грн.
відсотків.

Заочним рішенням Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 04
грудня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_4,
ОСОБА_5 задоволено, стягнуто солідарно
з ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
заборгованість по кредитному договору
в розмірі 9030,00 грн., судовий збір в сумі
107,30 грн., а також суму юридичної
допомоги 1500,00 грн. Стягнуто солідарно
з ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
заборгованість по кредитному договору
в розмірі 9030,00 грн. та судовий збір в
сумі 107,30 грн.

В апеляційній скарзі
ОСОБА_2 просила рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог з тих підстав, що
рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги
зазначила, що, що суд не застосував
положення ст. 559 ЦК України та не
врахував, що строк пред'явлення
позовних вимог до неї, як поручителя,
закінчився 04.04.2010 р., тобто через 6
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання, а
відтак порука на момент пред'явлення
вимог вже була припинена; в матеріалах
справи відсутні докази надіслання їй
вимоги і нею не отримувались вимоги про
невиконання ОСОБА_6 взятих зобов'язань.
Також ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
посилалась на невірність визначення
судом суми компенсації оплаченої
правової допомоги. Так, на думку ОСОБА_2
дана сума суперечить вимогам Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
в цивільних та адміністративних
справах».

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні
вимоги та солідарно стягуючи з ОСОБА_6
та ОСОБА_2 заборгованість по кредитному
договору, суд першої інстанції виходив
з того, що відповідачі не виконали
взятих на себе зобов'язань за
кредитним договором та договором
поруки відповідно.

Колегія суддів не може
погодитись з таким висновком суду в
повному обсязі виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи, між батьком позивачів ОСОБА_7
та КС "Фінансово-кредитна компанія
"Українські кредити" були укладені
депозитні договори №44 від 17.03.2008 року
на суму 36800,00 грн., №109 від 15.09.2008 року на
суму 28500,00 грн., та №139 від 24.12.2008 року на
суму 7500,00 грн. Після смерті ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась спадщина на
зазначені депозитні вклади і на
підставі свідоцтва про спадщину від
04.04.2011 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перейшли
депозитні вклади в рівних частках по 1/2
кожному (а.с.12-15).

03.10.2008 р. між ОСОБА_6 та Кредитна
спілка "Фінансово-кредитна компанія
"Українські кредити" був укладений
кредитний договір №143, відповідно до
умов якого, ОСОБА_6 отримала 12000,00 грн.
на строк 24 місяці (а.с.30-31)

Відповідач ОСОБА_6 порушила умови
договору стосовно своєчасного
повернення сум отриманого кредиту та
своєчасної сплати нарахованих за
користування кредитними коштами
відсотків у встановлені кредитним
договором терміни, у зв'язку з чим
станом на 03.10.2010 року виникла
заборгованість у розмірі 10500,00 грн. та
по відсоткам в сумі 7560,00 грн., а всього
загальна сума заборгованості
становить 18060,00 грн.

Вимоги до відповідача, що випливають зі
вказаного договору, були забезпечені
шляхом укладання між КС "ФКК
"Укераїнські кредити" з відповідачем
ОСОБА_2 договору поруки № 143-П від 03.10.2008
року (а.с.41).

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно п.1 ч.1 ст.512, ч.1 ст.514 ЦК
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

З огляду на наведені норми
права, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
з відповідачки ОСОБА_6, як позичальника
суми заборгованості за кредитними
договорами на користь позивачів.

Разом із тим, колегія суддів не може
погодитися із висновком суду про
необхідність солідарного стягнення
заборгованості із боржника та її
поручителя. Доводи апеляційної скарги
щодо помилкового незастосування судом
першої інстанції строків позовної
давності, про що йдеться у ст. 559 ЦПК
України колегія суддів приймає до
уваги з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
кінцевої дати виконання договору
поруки не зазначено, у зв'язку з чим,
порука припинилась через шість місяців
після того, як настав строк виконання
основного зобов'язання. Зокрема, згідно
кредитного договору, кредитні кошти
були надані ОСОБА_6 в користування на
строк до 03 жовтня 2010 року. До суду з
позовом про солідарне стягнення
заборгованості з ОСОБА_2, як поручителя,
позивачі звернулись 06 серпня 2012 року.

В іншій частині рішення суду не
оскаржене.

Таким чином, у зв'язку з порушенням
судом норм матеріального права, не
застосування норм, які підлягали
застосуванню до спірних правовідносин,
що призвело до неправильного вирішення
спору, колегія суддів дійшла висновку
про необхідність скасування рішення
суду в частині солідарного стягнення з
відповідача ОСОБА_2 заборгованості за
кредитним договором на користь
позивачів.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-314,
316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 04
грудня 2012 року в частині солідарного
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1/2
частини заборгованості за кредитним
договором № 143 від 03.10.2008 року в розмірі
9030,00 грн., судового збору в розмірі 107,30
грн. та витрат на правову допомогу в
розмірі 1500,00 грн., а також солідарного
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 1/2
частини заборгованості за кредитним
договором № 143 від 03.10.2008 року в розмірі
9030,00 грн., судового збору в розмірі 107,30
грн. та ухвалити в цій частині нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: