УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду
Житомирської області від 18 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання договору
купівлі-продажу земельної ділянки та
зобов'язання повернути земельну
ділянку,

в с т а н о в и в:

Рішенням Житомирського районного суду
Житомирської області від 14
вересня 2011 року позов ОСОБА_2
задоволено.

Розірвано договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,13 га, яка
розташована в с. Довжик, Житомирського
району, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
05 серпня 2008 року, посвідчений приватним
нотаріусом Житомирського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрований в реєстрі за № 5154.

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути у
власність ОСОБА_2 вказану земельну
ділянку.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 18 березня
2014 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк
Форум» задоволено, рішення
Житомирського районного суду
Житомирської області від 14 вересня
2011 року скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
ухвалюючи нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, правильно
встановив характер правовідносин
сторін у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням меж заявлених вимог та
конкретних обставин справи на підставі
наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 18 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання договору купівлі-продажу
земельної ділянки та зобов'язання
повернути земельну ділянку, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і
кримінальних справ
Л.М. Мазур