АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2899/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Якименко Л. Г. Доповідач -
Лаченкова О.В.Категорія 37
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року м.
Дніпропетровськ

31 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П.,
Городничої В.С.

при секретарі - Гасановій
С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014
року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа Четверта Дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини, -

Встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_3, третя особа Четверта
Дніпропетровська нотаріальна
контора,про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини після смерті брата.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
30 січня 2014 року в позовних вимогах
ОСОБА_2 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити мої позовні вимоги.

Вислухавши учасників процесу, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити,
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухваливши нове рішення по
суті позовних вимог за наступними
підставами.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено , що на випадок
своєї смерті спадкодавець зробив
розпорядження , яким належну йому на
праві власності квартиру АДРЕСА_1
заповів своєму племіннику ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1,сину позивача.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини,суд першої
інстанції виходив з того,що відсутні
підстави для надання додаткового
строку.

Однак з таким висновком погодитись
неможна з наступних підстав.

Відповідно до абз. 6 п. 24 Постанови
ВСУ від 30.05.08 №7 поважними причинами
пропуску строків прийняття спадщини є
також причини, що пов'язані з
об'єктивними обставинами для
спадкодавця.

Спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в
зазначений строк ОСОБА_2 подав до
Державної нотаріальної контори
письмову заяву від імені
неповнолітнього сина - ОСОБА_4 про
прийняття спадщини за заповітом.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
18.05.2013 року було вказаний заповіт
визнано недійсним. Рішення набрало
законної сили 30 жовтня 2013 року.

Судом першої інстанції при
винесенні рішення не враховано той
факт, що ОСОБА_2 на час відкриття
спадщини представляв інтереси у справі
про спадкування свого неповнолітнього
сина і він не мав підстав заперечувати
проти права його сина на спадкування
за заповітом . Окрім того, нотаріусом
було повідомлено ,що при наявності
заповіту , спадкоємці за законом
усуваються від спадкування.

Про факт оскарження заповіту
ОСОБА_3, - ОСОБА_2 стало відомо в момент
отримання поштового листа з ухвалою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська про відкриття
провадження по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту
недійсним.

Після скасування заповіту ОСОБА_2
звернувся з позовом до суду про
визнання додаткового строку прийняття
спадщини.

Відповідно до Постанови Пленуму
ВСУ від 30.05.08 №7 , належними доказами
щодо фактів, які необхідно встановити
для вирішення спору про право
спадкування ,є копії документів
відповідної спадкової справи., зокрема
поданих заяв про прийняття спадщини,
виданих свідоцтв про право на
спадщину,довідок
житлово-експлуатаційних
організацій,сільських,селищних рад за
місцем проживання спадкодавця.

Отже судом першої інстанції не
враховано той факт , що ОСОБА_2 особисто
було заявлено волевиявлення про
прийняття спадщини, але в інтересах
сина ОСОБА_2 не міг оспорювати його
права за заповітом. Також в якості
доказів до матеріалів справи було
додано оригіналу акту КП ЖЕП №19 від
23.01. 2014 року про засвідчення факту
постійного проживання ОСОБА_2 зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Відповідно до ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального права.
Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Виходячи з
вищевикладеного,колегія суддів
вважає,що рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014
року підлягає скасуванню і винесення
нового рішення,яким визначити ОСОБА_2
додатковий строк протягом трьох
місяців , для подання заяви про
прийняття спадщини, яка відкрилася
після смерті ОСОБА_5.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307,
309, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
30 січня 2014 року - скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_2

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк
протягом трьох місяців , для подання
заяви про прийняття спадщини, яка
відкрилася після смерті ОСОБА_5.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді