У Х В А ЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської
М.Є.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_3, на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 25
листопада 2013 року та рішення
Апеляційного суду м. Києва від
30 січня 2014 року та касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» на рішення
Апеляційного суду м. Києва від 30 січня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2009 року публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
(далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 11 вересня 2008 року між банком та
ОСОБА_3 був укладений кредитний
договір, відповідно до якого остання
отримала у тимчасове користування
грошові кошти у сумі 947 600 грн., які
зобов'язалась повернути разом з
нарахованими відсотками у розмірі 20,69%
до 10 вересня 2027 року.

В якості забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, ОСОБА_4 поручився солідарно
та у повному обсязі відповідати перед
позивачем за неналежне виконання
ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань, що
витікають з умов кредитного договору.

Посилаючись на те, що відповідачі не
виконують взяті на себе зобов'язання,
позивач просив достроково стягнути з
боржника та поручителя у солідарному
порядку заборгованість за кредитним
договором № 370/П/60/2008-980 від
11 вересня 2009 року, яка станом на 24 липня
2012 року становить 1 997 126 грн. 84 коп.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 25 листопада
2013 року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку
заборгованість за кредитним договором
№ 370/П/60/2008-980
від 11 вересня 2009 року у розмірі 1 978 126
грн. 84 коп., що складається з
заборгованості за кредитом - 947 600 грн.,
за відсотками - 768 984 грн. 77
коп., пені за прострочення зобов'язання
- 104 977 грн. 82 коп., штрафу за порушення
умов кредитного договору - 94 760 грн.,
суми індексації за період прострочених
платежів - 80 804 грн. 25 коп. Вирішено
питання розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
30 січня 2014 року рішення суду першої
інстанції у частині стягнення штрафу
за порушення умов кредитного договору
у сумі 94 760 грн. скасовано та в цій
частині ухвалено нове рішення про
відмову у позові. В іншій частині
рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра»,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення про відмову у
позові.

Касаційна скарга ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_3, не підлягає
задоволенню, касаційна скарга ПАТ «КБ
«Надра» підлягає задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, виходив із того, що
внаслідок невиконання ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором
були порушені права позивача, які
підлягають судовому захисту шляхом
стягнення з позичальника ОСОБА_3 та її
поручителя ОСОБА_4 у солідарному
порядку суми заборгованості.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції у частині стягнення штрафу
та ухвалюючи у цій частині нове рішення
про відмову у позові, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що позивач не
надав належних доказів, які б вказували
на порушення відповідачем зазначених у
п. 4.3.12 кредитного договору умов, тому
немає підстав для застосування
санкції, передбаченої у п. 5.3 договору.

З цим висновком суду апеляційної
інстанції погодитись не можна,
оскільки такий суперечать вимогам
закону та не ґрунтується на матеріалах
справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 11 вересня 2008 року
між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір,
відповідно до якого остання отримала у
тимчасове користування грошові кошти у
сумі 947 600 грн., які зобов'язалась
повернути разом з нарахованими
відсотками у розмірі 20,69% до 10
вересня 2027 року (а. с. 6-8 т. 1).

11 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_4
укладено договір поруки, за яким
останній поручився солідарно та у
повному обсязі відповідати перед
позивачем за неналежне виконання
ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань, що
витікають з умов кредитного договору
(а. с. 9 т. 1)

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

У зв'язку з невиконанням позичальником
зобов'язань за кредитним договором
станом на 24 липня 2012 року утворилася
заборгованість у розмірі 1 978 126 грн. 84
коп., що складається з заборгованості
за кредитом - 947 600 грн., за відсотками - 768
984 грн. 77 коп., пені за прострочення
зобов'язання - 104
977 грн. 82 коп., штрафу за порушення умов
кредитного договору - 94 760 грн., суми
індексації за період прострочених
платежів - 80 804 грн. 25 коп.
(а. с. 122-123 т. 1).

Таким чином висновок судів про
неналежне виконання ОСОБА_3 кредитного
зобов'язання та ОСОБА_4 зобов'язань
поручителя та наявність
заборгованості, є вірним.

Згідно з ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України
виконання зобов'язання забезпечується,
зокрема, неустойкою, яка визначається
як пеня та штраф і є грошовою сумою або
іншим майном, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
зобов'язання. Сплата неустойки є
правовим наслідком у разі порушення
боржником зобов'язання.

Штрафом с неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2
ст. 549 ЦК України).

Штраф є відповідальністю, яка залежить
лише від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання й у
часі визначається з настанням однієї з
подій як невиконання або неналежне
виконання зобов'язання; має разовий
характер, тобто вичерпується з
настанням самого факту порушення
зобов'язання.

Відповідно до п. 5.3 кредитного договору
у разі порушення Позичальником п. 4.3 за
виключенням п. п. 4.3.3, 4.3.4 цього Договору,
останній зобов'язаний сплатити ПАТ «КБ
«НАДРА» штраф у розмірі 10% від суми
Кредиту, визначеної у п. 1.1 цього
Договору, за кожен випадок (а. с. 7 зворот
т. 1).

З матеріалів справи вбачається, що у
кредитному договорі є два пункти 4.3.12.

Відповідно до першого п. 4.3.12 кредитного
договору позичальник зобов'язаний при
здійсненні повного дострокового
погашення кредиту за рахунок
рефінансування заборгованості
Позичальника іншим банком, та надання
Банком письмової згоди на повторну
іпотеку, сплатити банку комісію у
розмірі 2% від початкової суми Кредиту.

В іншому п. 4.3.12 договору передбачено
обов'язок ОСОБА_3 протягом дії цього
договору, здійснювати страхування
предмету іпотеки та життя шляхом
укладення щорічно до 11 вересня
відповідних договорів страхування.
Позичальник зобов'язалась надавати в
Банк копії договорів страхування
(страхового полісу) та копії
документів, що засвідчуватимуть оплату
страхових внесків.

Про порушення п. 4.3.12 Кредитного
договору як підставу нарахування
штрафу, а не комісії, зазначено у
розрахунку заборгованості, що
надавався ПАТ «КБ «НАДРА» до
суду першої інстанції (а. с. 123 т. 1).

За таких обставин висновок суду
апеляційної інстанції про
недоведеність підстав застосування
санкції п. 5.3 кредитного договору до
відповідачів є невірним.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5, який
діє в інтересах ОСОБА_3, спростовуються
наданими позивачем доказами та
матеріалами справи.

Таким чином апеляційним судом
скасоване законне і обгрунтоване
рішення суду першої інстанції та
ухвалено нове рішення з неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, тому рішення
суду апеляційної інстанції підлягає
скасуванню із залишенням у силі
помилково скасованого рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Апеляційного суду м. Києва від 30 січня
2014 року скасувати, рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 25 листопада 2013 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

М.Є. Червинська

В.А. Черненко