Суддя: Лук'янова О. В.
Справа № 253/2405/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2014 року Центрально-Міський
районний суд міста Горлівки Донецької
області в складі:

головуючого судді -Лук'янової
О.В.,

при секретарі - Туболець
К.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Горлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства
«Артемвугілля» про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я на виробництві,-

ВСТАНОВИВ:

26.02.2014 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом до
відповідача, посилаючись на те, що він з
16.01.1987 року по 14.04.2007 рік працював у
вугільній промисловості на шахті ім.
К.А. Румянцева ДП «Артемвугілля» в
підземних умовах на посадах підземного
електрослюсаря, гірником очисного
забою, підземним машиністом. 14.02.2007 року
відповідачем було складено акт
розслідування хронічного професійного
захворювання - хронічна вертеберогенна
попереково-крижова радикулопатія,
хронічне обструктивне захворювання
легенів пилової етіології другої
стадії, легенева недостатність першого
- другого ступеню. Після проходження
ним тривалого лікування в умовах
стаціонару висновком МСЕК від 21.03.2007р.
йому вперше встановлено 50% втрати
професійної працездатності за
професійним захворюванням - хронічний
бронхіт - 25% та 25% - хронічний радикуліт
та третю групу інвалідності за
вищевказаними захворюваннями. Після
проходження переогляду висновком МСЕК
03.09.2008року встановлено безстроково 60%
втрати працездатності за професійним
захворюванням - хронічний бронхіт - 25%
та 25% - хронічний радикуліт, 10% за
трудовим каліцтвом 25.05.2008року та третю
групу інвалідності за вищевказаними
захворюваннями. Вважає, що у зв'язку із
втратою працездатності йому заподіяна
моральна шкода, тому що він відчував
фізичний біль і страждання, часто
звертався за медичною допомогою й
неодноразово проходив курс лікування
в умовах стаціонару , повинен уживати
медикаменти, що призвело до порушення
його звичного укладу життя й це
вимагає додаткових зусиль по її
організації, стан здоров'я його не
відновлений , моральні страждання, які
він відчуває, оцінює в 60 000,00 грн., які
просить стягнути з відповідача на його
користь.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи за
його відсутністю, підтримав позовні
вимоги та просив позов задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача
державного підприємства
«Артемвугілля», що діє за довіреністю,
в судовому засідані заперечував проти
позовоу, просив в позові відмовити в
повному обсязі.

Суд, вислухавши доводи
представника відповідача, дослідивши
письмові матеріали справи прийшов до
наступного.

Як встановлено судом позивач з
16.01.1987 року по 14.04.2007 рік працював у
вугільній промисловості (шахта ім. К.А.
Румянцева ДП «Артемвугілля») в
підземних умовах на посадах підземного
електрослюсаря, гірником очисного
забою, підземним машиністом.

14.02.2007 року відповідачем було складено
акт розслідування хронічного
професійного захворювання - хронічна
вертеберогенна попереково-крижова
радикулопатія, хронічне обструктивне
захворювання легенів пилової
етіології другої стадії, легенева
недостатність першого - другого
ступеню.

Після проходження ним тривалого
лікування в умовах стаціонару
висновком МСЕК від 21.03.2007 йому вперше
встановлено 50% втрати професійної
працездатності за професійними
захворюваннями - хронічний бронхіт - 25%
та 25% - хронічний радикуліт та третю
групу інвалідності за вищевказаними
захворюваннями.

Згідно трудової книжки позивач з 24.04.2008
року по 24.09.2008р. працював оператором 3
розряду у виробництві харчової
продукції фабрики м. Горлівки.

Висновком МСЕК від 03.09.2008року при
переогляді ОСОБА_1 встановлено 60% за
сукупністю втрати професійної
працездатності за професійним
захворюванням - хронічний бронхіт - 25%
та 25% - хронічний радикуліт, 10% за
трудовим каліцтвом 25.05.2008року(вперше)
та третю групу інвалідності за
вищевказаними захворюваннями.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

У відповідності зі ст.ст.23,1167 ГК України
моральних шкода потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
внаслідок профзахворювання
складається, зокрема, у фізичному болі,
душевних стражданнях, які він поніс у
зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Наведені вище докази свідчать про те,
що ушкодження здоров'я , заподіяне
позивачеві під час виконання ним
трудових обов'язків, заподіює йому
моральні й фізичні страждання. , які
обмежують його можливість вести
звичний спосіб життя , тягнуть за собою
не відновлення здоров'я, відчуття болю.

Відповідно до роз'яснень,
викладених у п.9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року №4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховуються характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
наслідки тілесних ушкоджень, істотних
вимушених змін у його життєвих і
виробничих стосунках.

Зазначені обставини наступили у
ОСОБА_1 у зв'язку із професійними
захворюваннями, що призвели до
встановлення 50% втрати професійної
працездатності та третьої групи
інвалідності, що було встановлено
судом, тому суд приходить до висновку
про те, що позивачеві заподіяна
моральна шкода.

Як встановлено в судовому засіданні, 10%
втрати професійної працездатності за
трудовим каліцтвом отриманим 25.05.2008р.
позивач отримав під час праці в ТОВ
«ДіАД», що підтверджується матеріалами
справи. Також позивач не ставить
питання про стягнення з ТОВ «ДіАД»
моральної шкоди, тому зазначений
відсоток втрати професійної
працездатності не враховується судом
при визначені розміру відшкодування
моральної шкоди.

Виходячи з глибини спричинених
страждань, суд оцінює завдану ОСОБА_1
моральну шкоду у зв'язку із втратою
здоров'я на виробництві в розмірі 15000,00
грн.

Крім того, відповідно до пункту 3
частини першої статті 268 ЦК України на
вимогу про відшкодування шкоди,
заданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю (тобто і на вимогу
про відшкодування моральної шкоди)
позовна давність не поширюється.

Таким чином, позов підлягає частковому
задоволенню.

На підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.
237-1КЗпП України, керуючись ст.ст.
10,11,60,197,213-214,223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Артемвугілля» про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я на
виробництві задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Артемвугілля» на користь ОСОБА_1
грошову суму в рахунок відшкодування
моральної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я на виробництві в
розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного підприємства
«Артемвугілля» на користь держави
судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О. В.
Лук'янова