РІШЕННЯ

(заочне)

Іменем України

17 квітня 2014 року
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

з участю - представника позивачів
ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в
м.Бердянську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом,
в якому вказують, що їм на праві
власності належить квартира АДРЕСА_1. У
вказаній квартирі крім позивачів
зареєстровано місце постійного
проживання матері ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та її
сина (брата позивачки по матері) -
відповідача ОСОБА_4 При цьому у січні 2010
року відповідач виїхав на заробітки до
м.Київа і з того часу у вказаній
квартирі не проживає, але добровільно
зніматись з місця реєстрації не бажає.
Тому позивачі просять визнати
відповідача таким, що втратив право
користування вказаною квартирою.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав, дав пояснення, аналогічні
викладеним в позові, а також доповнив,
що на час розгляду справи в суді у
квартирі АДРЕСА_1 проживає лише мати
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 Просив позовні
вимоги задовольнити, проти винесення
заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_4 до судового
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

В порядку ст.224 ЦПК України суд
розглянув справу в заочному порядку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6
показала, що близько 20 років доглядала
свою стареньку мати, яка проживала по
АДРЕСА_1, останні роки перед смертю
своєї матері у 2010 році та після її
смерті проживала там практично
постійно. Знайома з ОСОБА_2 та її матір'ю
ОСОБА_5 приблизно 3-4 роки. За весь цей
час у квартирі АДРЕСА_1 сина ОСОБА_5 -
відповідача ОСОБА_4 ніколи не бачила.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7
показав, що є другом позивача ОСОБА_3,
яка розповідала йому, що у квартирі
АДРЕСА_1 живе її бабуся ОСОБА_5 У зв'язку
з тим, що вона проживає одна, свідок на
прохання ОСОБА_3 двічі ( перед Новим 2014
роком та після Нового року) провідував
її та приносив ліки, напої, продукти.
Крім бабусі у квартирі нікого не бачив,
жодних слідів проживання іншої людини
(чоловіка) не було.

Заслухавши пояснення представника
позивача, свідчення свідків, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позову на підставі наступного.

Згідно договору дарування від 22.07.2005р.
та витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, позивачам
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належить на праві
спільної часткової власності квартира
АДРЕСА_1.

Згідно довідки ТОВ «Керуюча компанія
«Коменерго-Бердянськ», у вказаній
квартирі зареєстровано місце
постійного проживання позивачів, а
також ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_4

Суд вважає доведеним, в тому числі
свідченнями свідків, допитаних в
судовому засіданні, що відповідач
ОСОБА_4 у вказаній квартирі не проживає
на протязі близько 4 років, доказів
протилежного до суду надано не було.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним та
власником житла або законом.

За таких обставин позовні вимоги
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.405 ЦК України, ст.ст.212-218 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: С. І. Ревуцький