Справа № 333/7323/13-ц
Провадження № 2/333/153/14
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду м. Запоріжжя,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Комунарський
районний відділ державної міграційної
служби м. Запоріжжя, про усунення
перешкод у користуванні власністю, -
ОСОБА_1 звернулася до Комунарського
районного суду м. Запоріжжя з позовом
до ОСОБА_2, третя особа: Комунарський
районний відділ державної міграційної
служби м. Запоріжжя, про
усунення перешкод у користуванні
Свої позовні вимоги обґрунтовує
Позивачу ОСОБА_1 на праві власності
належить 9/20 частин жилого будинку
АДРЕСА_1. Також їй належить 3/20 частини
вказаного житлового будинку, які
зареєстровані на її попереднє прізвище
- ОСОБА_1. На цей час, у зв'язку зі вступом
до шлюбу, попереднє прізвище «ОСОБА_1»
було змінено на прізвище «ОСОБА_1». В
належній позивачу на праві власності
частини будинку зареєстрований
відповідач ОСОБА_2, який в будинку не
проживає з 12.03.1999 року, витрати по
сплаті комунальних послуг не несе, в
добровільному порядку знятись з
реєстрації не бажає. Реєстрація
відповідача порушує права позивача
щодо вільного користування та
розпорядження власністю, оскільки
позивач змушена нести зайві витрати по
оплаті комунальних послуг.
З огляду на вищевикладене, просить суд
усунути перешкоди ОСОБА_1 у
користування частиною житлового
будинку АДРЕСА_1, шляхом зняття ОСОБА_2 з
реєстраційного обліку та зобов'язати
Комунарський районний відділ
державної міграційної служби м.
Запоріжжя зняти з реєстраційного
обліку за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2,
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, про дату, час та місце
слухання справи була повідомлена
належним чином, надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутність, на
позові наполягає, не заперечує проти
заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився. Згідно даних поштових
повідомлень судові повістки про виклик
у суд відповідача повернуті «за
закінченням терміну зберігання». На
підставі даних довідково-адресного
бюро м. Запоріжжя ГУМВС України в
Запорізькій області відповідач
зареєстрований за вказаною адресою,
але не проживає. Судом вживалися заходи
до встановлення місця перебування
ОСОБА_2 та належного його повідомлення
про час і місце розгляду справи. 20.02.2013
року в газеті «Запорізька Правда» була
опублікована об'ява про виклик
відповідача ОСОБА_2 у судове засідання.
Відповідач, повідомлений судом
належним чином про час та місце
розгляду справи, повторно у судове
засідання не з'явився і не повідомив
суд про причини неявки. Оскільки суд не
має відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним
чином, відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК
України суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення). Позивач
не заперечував проти такого вирішення
справи.
Представник третьої особи -
Комунарський районний відділ у м.
Запоріжжя, Управління державної
міграційної служби України в
Запорізькій області, в судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, надав суду
заяву, в якій просив розглядати справу
без його участі, проти позову не
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
У зв'язку вищевикладеним, на підставі
ст.ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності позивача та відповідача в
порядку заочного розгляду на підставі
наявних у справі доказів, без фіксації
судового процесу.
Всебічно та повно з'ясувавши обставини
справи, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, надавши їм оцінку
у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Україною, Законом України №475/97-ВР від
17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною
національного законодавства України,
кожна людина при визначенні її
громадянських прав та обов'язків має
право на справедливий розгляд справи
незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд
розглядає справи на принципах
змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
Відповідно до ст. 41 Конституції України
ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права або обмежений
у його здійсненні. Право власності є
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником 9/20 частин жилого будинку
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 08.12.2000
року, посвідченого державним
нотаріусом Шостої Запорізької
державної нотаріальної контори,
зареєстрованим в реєстрі № 3-2846.
3/20 частини жилого будинку АДРЕСА_1
18.12.1981 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було
укладено шлюб, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу від
18.12.1981 року, серія НОМЕР_1. Після
укладення шлюбу позивач змінила
прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».
Співвласником вказаного будинку (2/5
Відповідно до довідки, виданої головою
квартального комітету № 9, ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_1 зареєстрований, однак
не проживає з 12.03.2009 року по цей час,
його місце знаходження невідоме.
Статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ратифікованої
Україною 17.07.1997 року, закріплено
принцип непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК
Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його прав,
хоч би ці порушення і не були поєднанні
з позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Об'єктом власності особи може бути,
зокрема, житло: житловий будинок,
садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК
Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають, що
власник використовує житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише на підставах,
передбачених законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України
право власності припиняється у разі
відчуження власником свого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 не є членом родини відповідача
та співвласником спірного будинку, не
проживає у ньому, витрати на його
утримання не несе, комунальні послуги
не сплачує, а також враховуючи те, що
платежі по сплаті комунальних послуг
залежать від кількості зареєстрованих
в будинку осіб, і зазначені витрати в
даному випадку несе власник, суд
вважає, що факт реєстрації відповідача
в квартирі позивача порушує право
останнього як власника цієї квартири.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод в здійсненні його права
користування чи розпорядження своїм
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» поняття
реєстрації визначено як внесення
відомостей до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
Статтею 11 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» передбачено, що
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюють відповідні органи
спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації в АР Крим, областях,
містах, районах, районах у містах, а
також у містах Києві та Севастополі.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Зняття з реєстрації здійснюється в
день звернення особи. За заявою особи
зняття з реєстрації може бути
здійснено одночасно з реєстрацією
нового місця проживання.

Таким чином, як випливає із указаної
норми, зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про:
позбавлення права власності на житлове
приміщення; позбавлення права
користування житловим приміщенням;
виселення; визнання особи безвісно
відсутньою; оголошення фізичної особи
померлою.

Отже, оскільки відповідач не є
власником спірного будинку, не
проживає у ньому, витрати на його
утримання не несе, комунальні послуги
не сплачує, а також враховуючи те, що
платежі по сплаті комунальних послуг
залежать від кількості зареєстрованих
в квартирі осіб, і зазначені витрати в
даному випадку несе власник, суд
вважає, що факт реєстрації відповідача
в квартирі позивача порушує право
останнього як власника цієї квартири.

Разом за тим, не підлягає задоволенню
вимога позивача про зобов'язання
Комунарський районний відділ
Управління державної міграційної
служби України в Запорізькій області,
яке є третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
у справі, зняти з реєстраційного обліку
відповідача, за вказаною вище адресою,
так як вказаний орган приймав участь у
розгляді справи не як відповідач, а як
третя особа без самостійних позовних
вимог і за процесуальним становищем
вона не являється суб'єктом
матеріально-правових відносин, не
користується правами сторін і не несе
їх обов'язків.

Суд не вправі поширювати на третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору,
матеріально-правові наслідки
вирішення позову та покладати
обов'язок виконання рішення. Крім того,
зняття особи з реєстраційного обліку
проводиться компетентним
(уповноваженим державою) органом,
зокрема, на підставі рішення суду і
лише у разі відмови компетентного
органу здійснити зняття з реєстрації, а
спір з цього приводу між сторонами не
виник. В подальшому в разі відмови у
знятті з реєстрації в зазначеному
будинку відповідача на підставі
рішення суду, такі дії Комунарського
районного відділу Управління
державної міграційної служби України в
Запорізькій області можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому
Кодексом адміністративного
судочинства.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3,10, 11, 58-60, 88,169, 208, 209,
212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Комунарський районний відділ
державної міграційної служби м.
Запоріжжя, про усунення перешкод у
користуванні власністю - задовольнити
частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні частиною житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
зняття з реєстрації ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 114 (сто
чотирнадцять) гривень 70 копійок.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М.
Дмитрієва