АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/5808/2014
1 інстанції - Кравець Д.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченка М.М.,
Рубан С.М.

при секретарі Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 грудня 2013 року про
задоволення заяви Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення до
виконання виконавчих листів,
заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2 в
справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача, Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» Лупеко О.М. звернувся до
суду із заявою, в якій просив поновити
пропущений строк для пред'явлення до
виконання виконавчих листів, виданих
на підставі рішення Шевченківського
районного суду міста Києва від 04 жовтня
2010 року, ухваленого по цивільній справі
№ 2-8450/10 за позовом Відкритого
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Заяву обґрунтовував тим, що в період
роботи тимчасової адміністрації, яка
була призначена в банку постановою
Національного банку України від 10
лютого 2009 року № 59, був проведений
значний обсяг заходів щодо
реструктуризації дебіторської та
кредиторської заборгованості банку.
Однак, кризові явища в економіці
зумовили зростання неплатежів за
кредитними договорами, в результаті
чого збільшилась кількість судових
справ щодо стягнення заборгованості за
кредитними договорами. Водночас
кризові явища в банківській сфері та
фінансові труднощі, з якими зіткнувся
банк в цей період, зумовили значне
звільнення працівників, у тому числі й
серед юристів юридичного департаменту,
в результаті чого контроль за
юридичним супроводом судових справ був
значно ослаблений.

Вказані обставини підтверджуються
наказом Голови правління ПАТ КБ
«Надра» від 27 грудня 2012 року № 674 щодо
проведення службового розслідування
по факту виявлення під час проведення
повторної інвентаризації справ в
сейфах Управління
претензійно-позовної роботи по
кредитам із забезпеченням ДПАРБ ПАТ КБ
«Надра» виконавчих листів, строк
пред'явлення до виконання яких минув,
рішень судів, по яким виконавчі листи
представниками ПАТ КБ «Надра» не
отримувались. При цьому, за
результатами службового розслідування
було звільнено начальника відділу
супроводження виконання судових
рішень Управління
претензійно-позовної роботи по
кредитам із забезпеченням ДПАРБ ПАТ КБ
«Надра» ОСОБА_5

Крім того, заявник посилався на те, що
однією із причин пропуску строку
пред'явлення виконавчих листів до
виконання є і велика кількість справ, а
саме, близько 2500 штук, за позовами
банку, що знаходяться лише в
Шевченківському районному суді м.
Києва. Проте, оскільки Шевченківський
районний суд м. Києва здійснював видачу
рішень та виконавчих листів для
юридичних осіб лише по четвергам з 09
год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. та для однієї
юридичної особи не більше трьох
виконавчих листів без їх надсилання
поштою, все це утруднило їх отримання
представниками банку та подальше
пред'явлення до виконання.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 13.12.2013 року поновлено
Публічному акціонерному товариству
«Комерційний банк «Надра» строк
пред'явлення до виконання виконавчих
листів, виданих 09 квітня 2013 року на
підставі рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 04 жовтня 2010
року, ухваленого у цивільній справі №
2-8450/10 за позовом Відкритого
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, встановивши його два місяці
з дня набрання ухвалою законної сили.

Не погодившись з такою ухвалою суду,
ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати та ухвалити нову,
якою в задоволені заяви про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення до
виконання виконавчих листів відмовити.

В скарзі посилався на те, що ухвала
постановлена з порушенням норм
процесуального права. Зазначив, що суд
задовольняючи заяву безпідставно взяв
до уваги доводи стягувача, оскільки
останні не свідчать про поважність
причин пропуску строку пред'явлення
виконавчого документу до виконання,
так як належність, повнота та
своєчасність роботи працівників
(юристів) банку є виключно трудовими
правовідносинам» працівника та
роботодавця. Тобто, якщо діями чи
бездіяльністю працівників банку
завдано шкоду, то це має дістати
відповідну оцінку у порядку цивільного
чи кримінального судочинстві Однак,
таке не може вважатись поважністю
причин пропуску строку пред'явлення
виконавчого документу до виконання.
Посилався на те, що судом не було
досліджено питання про дату коли
стягувачем було подано заяву про
видачу виконавчого листа та які
вживались заходи у зв'язку з
неотриманням виконавчого документа .

Крім того, зазначив, що судом не
враховано того, що позивачем фактично
не доведено факту пропуску
процесуального строку.

Вказував на те, що судом не було
повідомлено відповідача - ОСОБА_1 про
розгляд судом питання про поновлення
процесуального строку у встановленому
ЦПК України порядку.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_1 доводи скарги
підтримав.

Представник банку до апеляційного суду
не з`явився, про день і час розгляду
справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення представника ОСОБА_1,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В силу статті 14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів влади,
посадових чи службових осіб і
підлягають виконанню на всій території
України, а їх невиконання є підставою
для відповідальності, встановленої
законом.

Ст. 22 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки: 1) посвідчення
комісій по трудових спорах, постанови
судів у справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців; 2) інші виконавчі документи
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

Строки, встановлюються для, зокрема,
виконання судових рішень з наступного
дня після набрання рішенням законної
сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а в разі
якщо судове рішення підлягає негайному
виконанню, - з наступного дня після його
постановлення.

Як вбачається з матеріалів справи, 04
жовтня 2010 року Шевченківським районним
судом міста Києва по цивільній справі
№ 2-8450/10 ухвалено заочне рішення, яким
задоволено позов Відкритого
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» про солідарне стягнення
заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2. Дане
рішення суду набрало законної сили 27
вересня 2011 року.

На даний час Відкрите акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
перейменовано в Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»,
що підтверджується копією витягу зі
Статуту (а.с. 128).

Разом з тим, на виконання вказаного
рішення, виконавчі листи були виданні
лише 09 квітня 2013 року. Тобто, станом на
дату видачі виконавчих листів строк
пред'явлення їх до виконання сплинув.

Задовольняючи заяву ПАТ «КБ «Надра»
про поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документу до
виконання, суд першої інстанції
правильно виходив з того, що наведені
заявником причини пропуску строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання є поважними.

При цьому суд правильно врахував, що в
даному банку значна кількість
працівників юридичного департаменту
звільнялись, а та кількість
працівників, яка залишилась працювати
були неспроможні супроводжувати всі
судові справи які розглядались, а також
проконтролювати видачу всіх
виконавчих документів. Суд також
правильно врахував і режим роботи
Шевченківського районного суду м.
Києва та порядок видачі виконавчих
документів, відповідно до якого графік
прийому суду з питань видачі
виконавчих документів був обмежений, а
поштою суд виконавчі документи не
направляв.

Доводи апеляційної скарги з приводу
незаконності ухвали суду та
безпідставного поновлення строку,
колегія суддів не приймає з огляду на
таке:

Відповідно до статті 129 Конституції
України рішення суду є обов'язковим до
виконання.

Умовами ст. 371 ЦК України передбачено,
що стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України
«Про виконавче провадження», стягувач,
який пропустив строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання має
право звернутися із заявою про
поновлення строку пред'явлення до суду,
який видав виконавчий документ, або до
суду за місцем виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію про захист прав людини
і основоположних свобод (надалі
«Конвеція») та практику Європейського
суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен
має право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру або
встановить обґрунтованість будь-якого
висунутого проти нього кримінального
обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є
також виконання судового рішення.
Зокрема Європейський суд з прав людини
зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції
(«Право на справедливий суд») гарантує
кожному право на звернення до суду з
позовом щодо будь-яких його цивільних
прав та обов'язків; таким чином, ця
стаття проголошує право на доступ до
суду, тобто право подати до суду позов з
цивільно-правових питань. Однак, це
право було б ілюзорним, якби правова
система договірної держави допускала,
щоб остаточне судове рішення, яке має
обов'язкову силу, не виконувалося на
шкоду одній із сторін. Важко собі
навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції
детально описувала процесуальні
гарантії, які надаються сторонам у
спорі, а саме: справедливий, публічний і
швидкий розгляд, - і водночас не
передбачала виконання судових рішень.
Якщо вбачати у статті 6 тільки
проголошення доступу до судового
органу та права на судове провадження,
то це могло б породжувати ситуації, що
суперечать принципу верховенства
Права, який договірні держави
зобов'язалися поважати, ратифікуючи
Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною
стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі
проти Греції» від 10.03.1997 р. (п.40)
зазначено, що для цілей статті 6
Конвенції виконання рішення,
ухваленого будь-яким судом, має
розцінюватися як складова частина
«суду».

Щодо поновлення процесуальних строків
національними судами Європейський суд
з прав людини зазначив, що право на суд
одним із аспектів якого є право доступу
до суду ( рішення у справі «Голдер проти
Сполученого Королівства» від 21.02.1975 р.
п.36) не є абсолютним, воно може бути
обмеженим, особливо щодо умов
прийнятності скарги. Однак право
доступу до суду не може бути обмежено
таким чином або у такій мірі, що буде
порушена сама його сутність. Ці
обмеження повинні мати законну мету та
бути пропорційними між використаними
засобами та досягнутими цілями
(рішення у справі «Герін проти Франції»
від 29.07.1998 р., п.37).

Твердження апеляційної скарги про те,
що банком не доведено наявність
обставин на які вони посилались як на
причину пропуску строку
спростовуються матеріалами цивільної
справи.

Так, в обґрунтування поважності
пропуску строку заявником долучено до
матеріалів справи Постанову Правління
Національного Банку України №59 від 10
лютого 2009 р. «Про призначення
тимчасової адміністрації у ВАТ КБ
«Надра», Наказ голови правління ПАТ КБ
«Надра» Зінкова Д.В. №674 від 27 грудня 2012
р. про проведення службового
розслідування, а також Наказ директора
департаменту управління персоналу
банку Кохана О.І. №822-п від 19 жовтня 2012
року про звільнення начальника сектору
супроводження виконання судових
рішень Київського регіону відділу
претензійно-позовної роботи - ОСОБА_5
(а.с.122-125).

Доводи представника ОСОБА_1 про те, що
суду не були надані докази відмови
державного виконавця прийняти
виконавчий документ до виконання через
пропуск строку, колегія суддів не
приймає, так як заявник законом не
зобов`язаний перед подачею клопотання
про поновлення строку , отримувати
відмову державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги про
неповідомлення боржників про розгляд
заяви банку, колегія суддів не приймає,
так як в судовому засіданні
апеляційного суду представник ОСОБА_1
мав змогу навести всі доводи з приводу
пропуску строку, які не заявлялись в
районному суді. Проте з урахуванням
того, що в апеляційному суді
представник ОСОБА_1 не надав доказів на
спростування висновку суду про
поважність причин пропуску строку,
колегія суддів вважає за можливе
залишити без змін ухвалу районного
суду, яка постановлена без порушень
вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 13 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом 20 днів .

Головуючий:
Судді: