АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-7606
Головуючий у1-й інстанції - Маринченко
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

СаліховаВ.В.

при секретарі
Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на судовий
наказ Оболонського районного суду м.
Києва від 9 жовтня 2012 року у справі за
заявою Комунального підприємства
"Житлосервіс "Приозерне" Оболонського
району у м. Києві про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_4
заборгованості за житлово-комунальні
послуги,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року КП "Житлосервіс
"Приозерне" Оболонського району у м.
Києві звернувся до суду із заявою про
видачу судового наказу про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, утримання будинків та
прибудинкової території.

Оболонський районний суд м. Києва 9
жовтня 2012 року видав судовий наказ про
солідарне стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги з ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 на користь Комунального
підприємства "Житлосервіс "Приозерне"
Оболонського району у м. Києві у сумі 7
351 грн. 56 коп., а також судовий збір у
розмірі 107 грн. 30 коп.

22 листопада 2012 року ОСОБА_4 звернулась
до суду із заявою про скасування
судового наказу, обґрунтовуючи її тим,
що між сторонами відсутні будь-які
договірні стосунки та убачається спір
про право.

Ухвалою Оболонського суду м. Києва від
10 червня 2013 року у задоволенні заяви
про скасування судового наказу
відмовлено.

Не погодившись із виданим судовим
наказом, ОСОБА_4 подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
неправильне застосування
матеріального норм права та порушення
норм процесуального права, що призвело
до постановлення незаконного та
необґрунтованого судового рішення,
просить судовий наказ скасувати
(а.с.113-118).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляційну скаргу слід відхилити з
таких підстав.

За правилом п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України
судовий наказ може бути видано, у разі
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Відповідно до роз'яснень п. п. 9, 13
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2011 року №14 "Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження"
наявність спору про право (п.2 ч.3 ст. 100
ЦПК України), яке є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, вирішується суддею у
кожному конкретному випадку, виходячи
із характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК). Разом із тим лише той факт, що
договірні зобов'язання (наприклад, у
частині оплати заборгованості
телекомунікаційних послуг чи послуг
телебачення і радіомовлення) не
виконуються, без обґрунтування причин,
не вважається наявністю спору про
право.

Якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні, телекомунікаційні
послуги, послуги телебачення та
радіомовлення (п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України),
судовий наказ може бути видано за
наявності відповідних договорів про
надання таких послуг, інших письмових
доказів, що підтверджують фактичне
надання та отримання таких послуг. Крім
того, заявник має обґрунтувати свої
вимоги та додати документи, що вказують
на правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

У цьому випадку може бути видано
судовий наказ про стягнення не лише
суми заборгованості, але й про
стягнення індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих на суму
заборгованості. Для їх стягнення суду
має бути додано документи, що чітко
підтверджують їх розрахунок (у тому
числі й розрахунок щомісячних
нарахувань), при цьому визначений
розмір не потребує додаткової оцінки
та дослідження у сукупності з іншими
доказами.

У даному конкретному випадку заявник -
КП "Житлосервіс "Приозерне", до заяви
про видачу судового наказу надав суду
письмові докази, що підтверджують: факт
належності боржникам квартири, за якою
існує заборгованість по оплаті за
утримання будинку та прибудинкової
території та оплаті комунальних
послуг; факт укладення договору найму
житла (на підставі ордеру) з 1986 року;
факт надання послуг та виставлення
рахунків за надані послуги за період з
2003 по 2012 рік; факт визнання боргу шляхом
часткової оплати виставлених рахунків
та часткової оплати заборгованості
протягом усього періоду, за який
виставлена сума заборгованості (а.с.4-9).

Ураховуючи наведене, висновки
районного суду про наявність правових
підстав для видачі судового наказу
відповідають обставинам справи та
положенням чинного законодавства, а
доводи апеляційної скарги про те, що
між сторонами існує спір про право,
оскільки скаржник заперечує наявність
у заявника права вимагати оплату за
надані КП "Житлосервіс "Приозерне"
послуги, є надуманими та
безпідставними. У решті апеляційна
скарга за своїм змістом є фактично
цитуванням норм права на розсуд
боржника без будь-якого пояснення їх
взаємозв'язку та відношення до даної
справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що
підстав для скасування оскаржуваного
судового наказу немає.

Керуючись ст.303, 307, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Судовий наказ Оболонського районного
суду м. Києва від 9 жовтня 2012 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О.
Невідома

В.В.Саліхов