АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2055/14
Головуючий 1-ої інст.:
Справа № 639/1323/13-ц
Категорія: право власності
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Маміної О.В.

суддів - Крилової Т.Г., Трішкової І.Ю.

при секретарі - Шрамко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Харківської міської ради на заочне
рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 27 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до
Харківської міської ради про визнання
права власності,

в с т а н о в и л а:

В лютому 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з зазначеним позовом. В
обґрунтування вимог зазначала, що є
власником квартири АДРЕСА_1. На момент
вселення в квартиру, яка знаходиться в
будинку барачного типу, в ній були
відсутні будь-які зручності. Позивач за
власні кошти прибудувала до квартири
кімнату « 1» площею 3, 5 кв.м. та кімнату «
5» площею 1, 9 кв. м., в яких розташовані
ванна кімната та прихожа. У вересні 2012
року КП «ХМБТІ» провело інвентаризацію
вказаної квартири та виготовило новий
технічний паспорт. З огляду на те, що
прибудова була виконана самовільно
без належної проектної документації,
можливість ввести приміщення в
експлуатацію та оформити право
власності у встановленому порядку не є
можливим. Просила визнати за нею право
власності на самочинно
реконструйовану квартиру АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 27 листопада 2013 року
позовні вимоги задоволено. Визнати за
ОСОБА_1 право власності на самочинно
реконструйовану квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі Харківська міська
рада просить рішення суду першої
інстанції від 27 листопада 2013 року
скасувати, в задоволенні позовних
вимог відмовити. Посилається на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать про те, що
ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 14.01.2002 року. Загальна площа
квартири складає 28, 9 кв.м.

З технічного паспорту на квартиру
вбачається, що спірна квартира
знаходиться на першому поверсі
одноповерхового будинку та
складається з однієї житлової кімнати,
кухні, коридору. Також позивачкою
самовільно прибудовано приміщення 1
площею 3,5 кв.м та приміщення вбиральні
площею 1,9 кв.м, внаслідок чого загальна
площа квартири збільшилась до 34, 3 кв.м.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Право власності на
новостворене нерухоме майно виникає з
моменту завершення його будівництва.
Якщо договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту прийняття його до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Згідно ст. 376 ЦК України нерухоме майно
вважається самочинним, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотним порушенням будівельних норм і
правил. Особа, яка здійснила самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває право власності на нього.

Право власності на самочинне збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Матеріали справи свідчать про те, що
позивачка без відповідного дозволу,
самочинно провела реконструкцію
належної їй квартири шляхом прибудови
приміщень, на земельній ділянці, яка їй
не відводилась, внаслідок чого
збільшився загальний розмір квартири.
Побудоване ОСОБА_1 нерухоме майно є
об'єктом самочинного будівництва і на
нього розповсюджується дія ст. 376 ЦК
України.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, на зазначене уваги не
звернув, не застосував закон, який
підлягав застосуванню, тому помилково
дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, судова колегія
приходить до висновку про відсутність
підстав для визнання за ОСОБА_1 права
власності на самочинно побудоване нею
нерухоме майно у вигляді
реконструйованої квартири АДРЕСА_1.

Тому рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319
ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Харківської
міської ради задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 27
листопада 2013 року скасувати та
ухвалити нове, яким в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя -

Судді -