АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2416/14
Головуючий 1 інст. -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
м. Харків

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у

складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Швецова
Л.А.,

при секретарі Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Приватного
підприємства "Спеціалізоване
підприємство юстиція" в особі його
представника Баценюк Н.М. на рішення
Московського районного суду м.Харкова
від 30 січня 2014 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_6 до Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, Приватного підприємства
"Спеціалізоване підприємство юстиція",
ОСОБА_8, третя особа Служба у справах
дітей Московського району Управління
служб у справах дітей департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради про визнання
прилюдних торгів недійсними,-

ВСТАНОВИЛА:

07 серпня 2013 року позивач звернувся до
суду із позовом, в якому просив визнати
недійсними прилюдні торги з реалізації
належної йому на праві власності 1/2
частини квартири АДРЕСА_1, проведені
Приватним підприємством
«Спеціалізоване підприємство юстиція»
Харківська філія 21.06.2013 року визнати
недійсними та скасувати акт про
проведені прилюдні торги та свідоцтво
про придбання нерухомого майна з
прилюдних торгів 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1, виданих на ім'я ОСОБА_8. На
обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що при реалізації
частини квартири з публічних торгів не
було враховано, що на момент їх
проведення в квартирі проживає та
зареєстрована його неповнолітня дочка
ОСОБА_9, тим самим порушені вимоги
закону про необхідність отримання
дозволу органу опіки та піклування на
вчинення правочину з нерухомим майном
з метою забезпечення інтересів
неповнолітніх дітей. Також при
виконанні рішення суду державним
виконавцем не були дотримані норми ЗУ
"Про виконавче провадження", оскільки
йому не було надано часу для
добровільного виконання рішення суду.

Крім того, позивач зазначив, що ПП
"Спеціалізоване підприємство юстиція"
при проведенні публічних торгів були
допущені численні порушення вимог
тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, оскільки, його завчасно не було
повідомлено про місце, час та дату
проведення торгів, копія акту про
проведені торги йому не надсилалася.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали,
надали пояснення відповідно до
обставин, викладених в позові.

Представник відповідача Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції позовні вимоги не визнав, до
матеріалів справи приєднані письмові
заперечення, в яких на обґрунтування
позиції відповідача зазначено, що всі
дії по виконанню рішення суду вчинені
відповідно до вимог чинного
законодавства. Крім того, відповідачем
зазначено, що, реєстрація
неповнолітньої дитини ОСОБА_6 є
неправомірною, оскільки, з моменту
накладення арешту та опису частини
квартири, яка підлягала конфіскації за
вироком суду відносно ОСОБА_6, ОСОБА_6
позбавлений права розпорядження цим
майном та обмежується в праві його
користування, незважаючи на це, ОСОБА_6,
на маючи вже права власності на
зазначену частину квартири, приховуючи
цей факт, здійснив незаконну
реєстрацію своєї неповнолітньої
дитини в спірній квартирі

Представник відповідача Приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство юстиція» в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, посилаючись на те, що
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна були
проведені відповідно до вимог діючого
законодавства та положень договору,
укладеного між Московським ВДВС ХМУЮ
та ХФ ПП «СП Юстиція».

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання
не з'явилася, про причини неявки суд не
повідомила, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, в зв'язку з чим, суд розглянув
справу за її відсутності.

Представник третьої особи Служби у
справах дітей Московського району
Управління служб у справах дітей
департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради
підтримав позовні вимоги.

Рішенням Московського районного суду
м.Харкова від 30 січня 2014 року позов
задоволено. Визнано недійсними
прилюдні торги з реалізації належної
ОСОБА_6 на праві власності 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1, проведені Приватним
підприємством «Спеціалізоване
підприємство юстиція» Харківська
філія 21.06.2013 р. Скасовано акт про
проведені прилюдні торги та свідоцтво
про придбання нерухомого майна з
прилюдних торгів 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1, виданих на ім'я ОСОБА_8.
Анульовано реєстрацію права власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за
ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про
придбання нерухомого майна з публічних
торгів.

Не погоджуючись з таким рішенням
районного суду, ПП «СП Юстиція» в
апеляційній скарзі просить його
скасувати, посилаючись на неповне
з?ясування обставин, що мають значення
для справи, при недоведеності обставин,
що мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, порушення норм
матеріального і процесуального права,
а саме: висновки районного суду при
невиконання ПП «Спеціалізованим
підприємством Юстиція» передбачених
законодавством вимог щодо порядку
повідомлення проведення прилюдних
торгів ґрунтуються на припущеннях, а
наявні у справі докази підтверджують,
що навпаки цей порядок був дотриманий і
відповідав Тимчасовому положенню про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом МЮ
України від 27.10.1999р. № 68/5,
зареєстрованому в МЮ України 02.11.1999р. за
№ 745/4038, яке підлягало застосуванню до
спірних правовідносин; за правовою
позицією, що викладена в рішенні ВС
України від 16.02.2011 року, можливі
порушення державного виконавця не
стосуються порядку проведення
публічних торгів і тому не можуть бути
підставою для визнання їх не дійсними.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явились у судове засідання,
відповідно до ст. 303 ЦПК України
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 27 лютого 2012 року
державним виконавцем Московського
відділу ДВС ХМУЮ винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
по примусовому виконанню дублікату
виконавчого листа, виданого 06.02.2012 р.
апеляційним судом Харківської області
про примусове виконання вироку суду,
який набрав чинності 07 жовтня 2003 року
про конфіскацію на користь держави
всього майна, що є власністю ОСОБА_6.

Згідно постанови Московського
районного суду м. Харкова від 19.09.2012 р.
за поданням державного виконавця за
боржником ОСОБА_6 визнано право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1. 03 жовтня 2012 року актом опису та
арешту майна описано та накладено
арешт на рухоме та нерухоме майно
боржника, в тому числі на його частку в
квартирі.

Московським ВДВС ХМУЮ винесено
постанову про призначення експерта,
суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання для участі у
виконавчому провадженні та направлені
відповідні документи для реалізації
належного боржнику майна.

За договором з Московським відділом
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції від 14.02.2013 р. реалізацію
арештованого майна здійснювало
Приватне підприємство «Спеціалізоване
підприємство юстиція».

21 червня 2013 року відбулися торги з
реалізації належних позивачу ?
частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1,
переможцем яких стала ОСОБА_8, про що
02.07.2013 р. державним виконавцем
Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції складений
акт про проведення прилюдних торгів та
09.07.2013 р. приватним нотаріусом ОСОБА_10
видано свідоцтво про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів.

Як вбачається із довідки КП
"Жилкомсервіс" дільниці № 38 від 04.12.2012 р.
та свідоцтва про народження ОСОБА_9 в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована та
проживає разом із ОСОБА_6 його
неповнолітня дочка ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства.

Частина 1 ст.215 ЦК України передбачає, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203
цього Кодексу.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про
охорону дитинства» держава забезпечує
право дитини на проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових
умовах, що не завдають шкоди її
фізичному та розумовому розвитку. Діти
- члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.
Органи опіки та піклування зобов'язані
здійснювати контроль за додержанням
батьками або особами, які їх замінюють,
майнових та житлових прав дітей при
відчуженні жилих приміщень та купівлі
нового житла. Згідно п. 4.5.9. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої Наказом МЮУ від
02.04.2012 р. № 512/5 у разі передачі на
реалізацію нерухомого майна, право
власності на яке або право
користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону. Якщо такий дозвіл
не надано, державний виконавець
звертається до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання. Якщо судом не
встановлено (змінено) спосіб і порядок
виконання, державний виконавець
продовжує виконання рішення за рахунок
іншого майна боржника, а в разі
відсутності такого майна повертає
виконавчий документ стягувачу з
підстави, передбаченої пунктом 2
частини першої статті 47 Закону.

Задовольняючи позов з підстав
недодержання в момент вчинення
публічних торгів вимог, які
встановлені частинами 1- 3 та 6 ст. 203 ЦК
України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу)
районний суд виходив з того, що
всупереч п. 4.5.9 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом МЮ
України від 02.04.2012р. № 512/5 Московський
ВДВС не отримав дозволу органу опіки
при відчуженні належної позивачеві ?
частини квартири, що надається
відповідно до закону, а заперечення
відповідачів про незаконність
реєстрації неповнолітньої дитини не
доведені.

Однак, всупереч вимог ст. 213 ЦПК України
щодо законності та обґрунтованості
рішення районний суд: не повно з?ясував
обставини, що мають значення для
справи, заперечення відповідачів
проти позову щодо реєстрації позивачем
своєї доньки за адресою вказаної
квартири вже після накладення на неї
арешту; порушив і неправильно
застосував норми матеріального права -
застосував ст.18 Закону України «Про
охорону дитинства», п. 4.5.9. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої Наказом МЮУ від
02.04.2012 р. № 512/5, які не поширюються на ці
правовідносини і не застосував
Тимчасове положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна
нерухомого майна, затвердженого
наказом МЮ України від 27 жовтня 1999 року
№ 68/5 та зареєстрованого в МЮ України 02
листопада 1999 року за № 745/4038, а також
постанову Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 13
лютого 2013 р. у справі № 6-174цс12, яка
підлягала застосуванню в силу ч. 1 ст.
360-7 ЦПК України.

У вказаній постанові від 13 лютого 2013
року у справі щодо визнання прилюдних
торгів, договору купівлі-продажу та
свідоцтва недійсним й застосування
реституції, ВС України зазначив, що
виходячи з аналізу правової природи
процедури реалізації майна на
прилюдних торгах, яка полягає в продажу
майна, тобто в забезпеченні переходу
права власності на майно боржника, на
яке звернено стягнення, до покупця -
учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на прилюдних
торгах, а отже, є правочином.

Оскільки відчуження майна з прилюдних
торгів належить до угод
купівлі-продажу, то така угода може
визнаватися недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені частинами 1- 3 та 6 ст. 203 ЦК
України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання
прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 р. № 68/5 та зареєстрованого в
указаному міністерстві 02 листопада 1999
року за № 745/4038.

Однак недотримання з боку відповідачів
вимог Закону України «Про виконавче
провадження» та Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого майна
нерухомого майна, і це положення не
передбачає отримання попередньої
згоди органу опіки і піклування на
відчуження майна, яке підлягає продажу
конфіскованого майна з прилюдних
торгів, судом не було встановлено.
ОСОБА_6 вчасно повідомлявся про всі дії,
що необхідно вчинити та що вчинювалися
в ході виконання рішення суду, про що
свідчать наявні у справі документи (а.с.
59-92, 99 т. 1).

Крім того, районний суд не з?ясував, що
відповідно до наявного в матеріалах
справи листа директора КП «Харківське
МіськБТІ» № 1602539 від 31.07.2013 року станом
на день ухвалення вироку про
конфіскацію належного ОСОБА_6 майна,
він був спільним сумісним власником
квартири АДРЕСА_1. В матеріалах
інвентарної справи на вказану квартиру
наявні дві постанови про арешт майна
ОСОБА_6 та заборону його відчуження:
згідно постанови Московського ВДВС
ХМУЮ від 04.06.2004р. та постанови
Московського ВДВС ХМУЮ від 27.02.2012р. (а.с.
16 т. 1). З постанови апеляційного суду
Харківської області від 06 лютого 2012
року вбачається, що вироком судової
колегії з кримінальних справ
апеляційного суду Харківської області
від 05 листопада 2002 року, який набрав
чинності 26 серпня 2003 року, ОСОБА_6
засуджений по сукупності злочинів,
передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст.
357 КК України 2001 року, ч. 3 ст. 142 КК
України 1960р. до 10 років позбавлення
волі, з конфіскацією всього майна, яке є
його власністю. 01.03.2004 року виконавчий
лист про конфіскацію майна ОСОБА_6, яке
перебуває за адресою АДРЕСА_1 був
направлений для виконання ВДВС
Московського РУЮ м. Харкова. У зв?язку з
пожежею у відділі 28.11.2009 року та на
підставі відповідної заяви державного
виконавця вказаною постановою
апеляційного суду Харківської області
було ухвалено видати дублікат
виконавчого листа про конфіскацію
майна, яке належить ОСОБА_6 (а.с. 8-10 т. 1).
Ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 19 вересня 2012 року подання
державного виконавця Московського
ВДВС ХМУЮ по примусовому виконанню
дубліката виконавчого листа № 1-22/2002,
виданого 06 лютого 2012 року апеляційниим
судом Харківської області про
конфіскацію на користь держави всього
належному ОСОБА_6 на праві власності
майна було задоволено. Визначено
частку майна боржника ОСОБА_6, а саме
частку квартири АДРЕСА_1, у розмірі ?
частини. (а.с. 77-78 т. 2).

Таким чином, на момент ухвалення судом
обов?язкового для виконання рішення
про конфіскацію майна ОСОБА_6 і
накладення на нього арешту його
неповнолітня дитина ніякого права
користування вказаною квартирою не
мала, тому будь-які дії, вчинені після
цього не можуть бути підставою для
визнання публічних торгів недійсними
із підстави невиконання вимог закону
про отримання згоди органу опіки та
піклування на таке відчуження.

Судова колегія відхиляє заперечення
ОСОБА_6 проти доводів апеляційної
скарги про порушення ПП
«Спеціалізоване підприємство юстиція»
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, за їх недоведеністю, а також
посилання на несправедливу ціну
продажу конфіскованого майна, як таке,
що перебуває поза межами розглянутого
по справі позову, який був заявлений з
інших підстав.

Виходячи з наведеного, з підстав,
передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України, рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню, із ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову, за його
недоведеністю.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 218, ст. 303, 304, п.3 ч.1
ст. 307, ст.ст. 309, 316, 317, 319-325 ЦПК України,
судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Спеціалізоване
підприємство юстиція" в особі його
представника Баценюк Н.М. задовольнити

Рішення Московського районного суду
м.Харкова від 30 січня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :