У х в а л а

14 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Леванчука А.О.,
Маляренка А.В.,

Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А.,-

розглянувши у судовому засіданні заяву
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня

2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
житлово-експлуатаційної контори № 1
Управління житлово-комунального
господарства міського виконавчого
комітету, третя особа - ОСОБА_5, про
відшкодування майнової та моральної
шкоди,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що в ніч з 15 на 16
липня 2012 року внаслідок прориву
магістральної труби водопостачання у
квартирі АДРЕСА_1, що
знаходиться на балансі
житлово-експлуатаційної контори № 1
Управління житлово-комунального
господарства міського виконавчого
комітету, була затоплена належна їй та
ОСОБА_4, ОСОБА_6 квартира НОМЕР_1 за
вищезазначеною адресою. Внаслідок чого
пошкоджено стелю, стіни, підлогу та
меблі на кухні, коридорі і ванній
кімнаті після нещодавно проведеного в
ній ремонту, чим завдано майнової
шкоди. За висновком публічного
акціонерного товариства
«Проектно-вишукувального інституту
«Кіровоградагропрект» вартість
ремонтно-відновлюваних робіт після
затоплення квартири склала 26 207 грн.
Відповідач, як балансоутримувач, з вини
якого їй була завдана майнова шкода від
її добровільного відшкодування
відмовляється.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила
суд стягнути з ЖЕК-1 на її користь 26 207
грн. на відшкодування майнової шкоди та
6 тис. грн. на відшкодування моральної
шкоди, судові витрати, пов'язані з
виготовленням технічної документації
у розмірі 2 400 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 12 серпня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 25 вересня 2013 року, позов
ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто
на її користь з ЖЕК-1 21 839 грн. на
відшкодування майнової шкоди та 2 тис.
грн. на відшкодування моральної шкоди,
витрати на складання кошторисної
документації у розмірі 2 400 грн. У решті
позову - відмовлено. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 грудня 2013 року
касаційну скаргу
житлово-експлуатаційної контори № 1
Управління житлово-комунального
господарства міського виконавчого
комітету задоволено частково. Рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 12 серпня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 25 вересня
2013 року скасовано, справу направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції.

У березні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме ст. 1166
ЦК України, ст. ст. 13, 16, 21 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630; Наказу № 135
Держкомітету України по
житлово-комунальному господарству від
31 грудня 1991 року; Наказу Державного
комітету України з
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 76, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25 серпня
2005 року № 927/11207 Про затвердження Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій; Порядку
формування тарифів та послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, затверджених
Постановою Кабінету міністрів України
від 20 травня 2009 року № 529, що потягло, на
їхню думку, ухвалення різних за змістом
рішень у подібних правовідносинах.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

На підтвердження доводів неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції норм матеріального права
заявники долучили до заяви копії
ухвали Верховного Суду України від 17
грудня 2008 року та ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 березня 2013 року,
постановлених за результатом розгляду
справ у подібних правовідносинах.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року
«Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України» постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК, і
на них не може здійснюватися посилання
на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України.

З урахуванням викладеного не може бути
предметом перегляду у порядку п. 1 ст. 355
ЦПК України ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року про
скасування рішень судів нижчих
інстанцій з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції,
оскільки вона не свідчить про
остаточне вирішення спору у даній
справі.

Крім того, не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
на ухвалу Верховного Суду України від 17
грудня 2008 року про скасування рішень
судів нижчих інстанцій з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції, оскільки вона також не
свідчить про остаточне вирішення спору
у даній справі.

За таких обставин у допуску справи до
провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
житлово-експлуатаційної контори № 1
Управління житлово-комунального
господарства міського виконавчого
комітету, третя особа - ОСОБА_5, про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. Штелик

Судді:
А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк