Номер провадження 2/754/1698/14
РІШЕННЯ

Іменем України

04.04.2014 Деснянський районний суд м.Києва
в складі:

головуючого - судді
Зотько Т.А.

при секретарі -
Самойловій М.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.Києва
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя, та стягнення з
відповідача на його користь грошової
компенсації за 1/2 частку вищевказаного
спільного майна у загальному розмірі
550.000 грн., обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що за час перебування у шлюбі ними
було набуте майно, а саме трикімнатна
квартира, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 вартістю у 800.000 грн. 00 коп. та
автомобіль марки «Тоyota Prado», 2008 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1, вартістю у 300.000
грн. 00 коп. Всі документи, що
засвідчують право власності на
зазначене майно знаходяться у
відповідачки, він не має жодного до них
доступу, оскільки остання вигнала його
з квартири та змінила замки вхідних
дверей. Позивач зазначив, що вказане
майно є їх з відповідачкою спільною
сумісною власністю подружжя і підлягає
розподілу між ними в рівних долях.
Оскільки вирішити спір мирним шляхом
відповідач уникає, а тому він змушений
звертатись до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні
представники позивача - ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві,
зазначили суду, що за час перебування у
шлюбі подружжям було набуте майно, а
саме трикімнатна квартира, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
вартістю у 800.000 грн. 00 коп. та автомобіль
марки «Тоyota Prado», 2008 року випуску, д.н.з.
НОМЕР_1, вартістю у 300.000 грн. 00 коп.,
оскільки відповідач уникає його
добровільного поділу, представники
просили суд про задоволення заявлених
ОСОБА_1 позовних вимог.

Представник відповідача - ОСОБА_5
позовні вимоги не визнав у повному
обсязі, зазначив суду, що спірна
квартира АДРЕСА_1 була отримана матір'ю
відповідача за Договором фінансування
будівництва житла за програмою 50х50, як
особа, що потребувала поліпшення
житлових умов, на себе, відповідача та
її неповнолітнього сина ОСОБА_6. При
цьому для фінансування будівництва,
відповідачем була отримана позика в
розмірі 111.000 грн., оскільки позивач
допомоги в поверненні позики не надав,
а ОСОБА_2 вказаних коштів не мала, то
30.08.2013 року батьком відповідача - ОСОБА_7
було погашено заборгованість
відповідача перед позикодавцем - ТОВ
"Підприємство з іноземними
інвестиціями Фірма "Вітал-Тер" у
розмірі 111.000 грн.. Крім того,
представник зазначив, що відповідачем
за 317.608 грн. було придбано для особистих
потреб спірний автомобіль марки «Тоyota
Prado», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1,
однак кошти були отримані в позику від
ТОВ "Підприємство з іноземними
інвестиціями Фірма "Вітал-Тер". В
подальшому, за відсутністю коштів для
повернення позики, 20.08.2013 року батьком
відповідача - ОСОБА_7 за власний кошт
було погашено заборгованість
відповідача перед позикодавцем, а
відтак представник ОСОБА_5 просив суд
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Заслухавши пояснення
представників сторін по справі,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є необґрунтованими у повному
обсязі та не підлягають задоволенню
судом з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі з
06.11.1993 року (а.с. 13).

Від шлюбу подружжя має спільного сина -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно з рішенням
Дніпровського районного суду м.Києва
від 01.11.2013 року, шлюб між сторонами було
розірвано (а.с.14).

Згідно вимог ст. 60 СК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Відповідно до вимог ст. 61 СК України,
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 65 СК України,
Дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою.

Відповідно до ст.69 СК України, дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Згідно вимог ст.70 СК України, у разі
поділу майна що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно вимог ч. 1 ст. 71 СК України, майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Відповідно до п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №16 від
12.06.1998 року "Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю
України" (а відповідно і Сімейного
Кодексу України), вирішуючи спори між
подружжям про майно, суду необхідно
з'ясовувати джерело і час придбання
зазначеного майна.

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1, складається з 3-х кімнат жилою
площею 47,00 кв.м. (загальною площею 81,50
кв.м.) була придбана на підставі
Договору фінансування будівництва
житла за програмою "50х50" №454/М-4 від
18.08.2006 року, вартість об'єкту
інвестування (50%) складає 165.322 грн. 54 коп.
з ПДВ та дійсно належить на праві
приватної власності трьом особам:
ОСОБА_9, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в рівних
частинах, що підтверджується
свідоцтвом про право власності від 26
січня 2009 року, виданим на підставі
Наказу Головного управління житлового
забезпечення від 20.01.2009 року № 57-С/КІ, зі
зняттям з квартирного обліку (а.с.53-54,
55-56, 57, 63, 64, 65).

Відповідачем ОСОБА_2 29.08.2006 року з ТОВ
"Підприємство з іноземними
інвестиціями Фірма "Вітал-Тер" було
укладено Договір №08/06 про надання
поворотної фінансової допомоги (займу)
в розмірі 111.000 грн. для фінансування
будівництва житла по програмі 50х50
№454/М-4 від 18.08.2006 строком до 29.08.2009 року
(а.с.58).

Згідно з додатковими угодами №1 від
24.08.2009 року та №2 від 20.08.2012 року до
договору №08/06 про надання поворотної
фінансової допомоги, строк повернення
займу був подовжений до 01.08.2013 року
(а.с.59, 60).

Як вбачається з додаткової угоди №3
від 01.08.2013 року, укладеній між ТОВ
"Підприємство з іноземними
інвестиціями Фірма "Вітал-Тер" та
відповідачем ОСОБА_2, зобов'язання по
погашенню заборгованості були взяті на
себе ОСОБА_7 та встановлено строк
повернення займу 30.08.2013 року та
погашені останнім, що підтверджується
копією квитанції до прибуткового
касового ордеру №41 від 30.08.2013 року
(а.с.61, 62).

Відповідно до Договору купівлі-продажу
№2292 від 11.03.2008 року, ОСОБА_2 було
придбано автомобіль марки «Тоyota Prado»,
2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, вартістю
317.608 грн. (а.с.73-77, 78-91).

Як вбачається з копії Договору №04-ФД
поворотної безвідсоткової фінансової
допомоги, укладеного відповідачем
ОСОБА_2 03.03.2008 року з ТОВ "Підприємство з
іноземними інвестиціями Фірма
"Вітал-Тер", відповідачем було отримано
318.000 грн. строком до 31.05.2013 року (а.с.66-67,
68, 69, 70).

Згідно з додатковою угодою №1 від 16.08.2013
року, укладеною між ТОВ "Підприємство з
іноземними інвестиціями Фірма
"Вітал-Тер" та відповідачем ОСОБА_2,
зобов'язання по погашенню
заборгованості були взяті на себе
ОСОБА_7 та встановлено строк повернення
займу 20.08.2013 року та погашені останнім,
що підтверджується копією квитанції до
прибуткового касового ордеру №56 від
20.08.2013 року та копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу на
ім'я ОСОБА_7 (а.с.71, 72, 91).

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх
позовних вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Сторонам роз'яснювалось, що відповідно
до вимог ст.ст. 27, 31 ЦПК України, позивач,
відповідач, третя особа для
підтвердження своїх вимог та
заперечень, зобов'язані надати суду всі
наявні докази, або повідомити про них
суд до або під час попереднього
судового засідання.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Таким чином, твердження представників
позивача ОСОБА_1, що спірну квартиру
АДРЕСА_1, та автомобіль марки «Тоyota Prado»,
2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, було
придбано за спільні сумісні кошти
подружжя, спростовуються поясненнями
представника відповідача, копіями
договорів про надання поворотної
безвідсоткової фінансової допомоги,
укладених відповідачем ОСОБА_2 з ТОВ
"Підприємство з іноземними
інвестиціями Фірма "Вітал-Тер",
додатковими угодами, відповідно до
яких зобов'язання по погашенню
заборгованостей були взяті на себе
батьком відповідача - ОСОБА_7 та
погашені останнім за власний кошт,
доказів, підтверджуючих придбання
спірного майна за спільні сумісні
кошти подружжя, стороною позивача суду
не надано, а тому суд відмовляє ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог про
розподіл спільної сумісної власності
подружжя - квартири АДРЕСА_1, та
автомобілю марки «Тоyota Prado», 2008 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та стягненні з
відповідача на користь позивача
грошової компенсації вартості 1/2
частини спірного спільного майна.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.10 ч. 3, 27, 31, 59, 60 ч. 1, 4, 61, 212,
213 - 215 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 63, 65 ч. 1, 69,
70, 71 ч. 1 Сімейного Кодексу України, п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №16 від 12.06.1998 року "Про
застосування судами деяких норм
Кодексу про шлюб та сім'ю України", суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва
Т.А.Зотько