справа № 462/7201/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року Залізничний
районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді
Боровкова Д.О.

при секретарі Щур Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Львові
цивільну справу за позовною заявою
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради до ОСОБА_1
(третя особа: Львівська міська рада) про
демонтаж самочинно влаштованої
металевої огорожі довжиною 6 метрів,

встановив:

Залізнична районна адміністрація
Львівської міської ради звернулась до
суду з позовом, в якому просить суд
зобов'язати відповідача демонтувати
металеву огорожу розміром 6,0м
самочинно встановлену на землях
комунальної власності міста зі сторони
вул. Сушка. Свої вимоги мотивує тим, що
розпорядженням Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
№ 438 від 22.07.2013 року «Про самочинне
будівництво здійснено гр. ОСОБА_1»
відповідача було зобов'язано в термін
до 10.08.2013 року демонтувати зазначену
металеву огорожу. Проте відповідач у
добровільному порядку цього не зробив.
В зв'язку із вказаним, просить позов
задовольнити на підставі рішення
виконавчого комітету Львівської
міської Ради № 834 від 09.09.2011 р. «Про
затвердження Положення про порядок
влаштування огорож у м. Львові.

У судовому засіданні представник
позивача та третьої особи позов
підтримали, дали пояснення аналогічні
вищенаведеному, просять позов
задовольнити.

У судовому засіданні відповідач та
його представник проти позову
заперечили, пояснивши, що постановою
Залізничного районного суду м. Львова
від 17.02.2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради про скасування
розпорядження № 438 від 22.07.2013 року «Про
самочинне будівництво здійснено гр.
ОСОБА_1» зазначене розпорядження було
скасоване, крім того, металева огорожа
довжиною 6,0м є продовженням
реконструйованої металевої огорожі
розміром 18,20х37,00м на фундаменті з
бетонними стовпами біля будинку
АДРЕСА_1, у якому проживає відповідач,
та була влаштована відповідачем після
знесення самочинно збудованого ОСОБА_2
гаражу. В зв'язку з вказаним, просить у
позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
оглянувши матеріали адміністративної
справи № 462/8435/13-а, цивільної справи №
1309/4791/12, суд приходить до висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач
проживає у квартирі АДРЕСА_1, загальною
площею 87,6 кв.м., яка складається з трьох
кімнат, житловою площею 49,2 кв.м. /а.с.7/.

Розпорядженням Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
№ 438 від 22.07.2013 року «Про самочинне
будівництво здійснено гр. ОСОБА_1»
відповідача було зобов'язано в термін
до 10.08.2013 року демонтувати металеву
огорожу розміром 6,0м самочинно
встановлену на землях комунальної
власності міста зі сторони вул. Сушка
/а.с.5/.

Як убачається зі змісту зазначеного
розпорядження підставою його
прийняття слугувала скарга ОСОБА_3

Постановою Залізничного
районного суду м. Львова від 17 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
про скасування розпорядження № 438 від
22.07.2013 року (адміністративна справа №
462/8435/13-а) зазначене розпорядження було
скасоване з мотивів того, що органом
місцевого самоврядування не
досліджувалося питання перебудови або
приведення спірної металевої огорожі у
відповідності будівельних норм, а
реконструйована огорожа не порушує
буд-яких прав, зокрема ОСОБА_2

У судовому засіданні достовірно
з'ясовано, що металева огорожа довжиною
6,0м є продовженням реконструйованої
металевої огорожі розміром 18,20х37,00м на
фундаменті з бетонними стовпами біля
будинку АДРЕСА_1, у якому проживає
відповідач, та була влаштована на тому
місце, де раніше стояв самочинно
збудований ОСОБА_4 гараж, який був
демонтований згідно з рішенням
апеляційного суду Львівської області
від 16.11.2012 року /а.с.10-12 адміністративної
справи 462/8435/13-а/. Зазначені обставини не
заперечуються учасниками судового
процесу, а відтак не підлягають
доказуванню в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

25 грудня 2013 року рішенням Залізничного
районного суду м. Львова у справі за
позовом Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (третя особа:
Львівська міська рада) про демонтаж
самочинно влаштованої огорожі з
фундаментом та бетонними стовпами
(цивільна справа № 1309/4791/12) у
задоволенні позову про демонтаж
металевої огорожі розміром 18,20х37,00м на
фундаменті з бетонними стовпами біля
будинку АДРЕСА_1 було відмовлено.

Крім того, постановою Залізничного
районного суду м. Львова від 14 березня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
про скасування розпорядження № 72 від
18.01.2012 року (справа № 1309/5834/12) та ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09 серпня 2013
року було встановлено, що будинок по
АДРЕСА_1 був огороджений металевою
сіткою із залізними стовпцями, до якого
не мала претензій Залізнична районна
адміністрація Львівської міської ради,
та не заперечувала проти такого, а дії
ОСОБА_1 по заміні старої огорожі на
нову, не можна визнати самочинним
будівництвом, а тому огорожа не може
бути знесена.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, суд, беручи до уваги,
що постанови Залізничного районного
суду м. Львова від 14.03.2013 року і від
17.02.2014 року та ухвала Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 09.08.2013 року має преюдиціальне
значення при вирішенні даного спору,
критично ставиться до твердження
представника позивача, що відповідачі
самочинно встановили металеву огорожу
металеву огорожу розміром 6,0м, оскільки
вказана огорожа є продовженням
реконструйованої огорожі розміром
18,20х37,00м на фундаменті з бетонними
стовпами біля будинку АДРЕСА_1. Тобто,
металева огорожа довжиною 6,0м є
частиною реконструйованої огорожі.

Зі змісту вищевказаних постанови
Залізничного районного суду м. Львова
від 14.03.2013 року та ухвали Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 09.08.2013 року вбачається, що судами
першої та апеляційної інстанції було
встановлено, що відповідно до рішення
виконавчого комітету Львівської
міської Ради № 834 від 09.09.2011 р. «Про
затвердження Положення про порядок
влаштування огорож у м. Львові», яке
регулює порядок влаштування огорож зі
сторони магістральних вулиць і доріг
та між суміжними землекористувачами, а
також значення у м. Львові з
врахуванням існуючих архітектурних
традицій, функціонально - планувальних
вимог до забудови вулиць, типології
елементів огорож, поширюється виключно
на правовідносини, що виникають із
влаштування огорож, та не поширюються
на правовідносини при здійсненні
реконструкції існуючої огорожі.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши
докази по справі, вважає, що у
задоволенні позову про демонтаж
металевої огорожі з підстав зазначених
у ньому слід відмовити за
безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 10,11,60-62,88,209,212-215,218 ЦПК
України, суд -

вирішив:

У позові Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
до ОСОБА_1 (третя особа: Львівська
міська рада) про демонтаж самочинно
влаштованої металевої огорожі
довжиною 6 метрів - відмовити за
безпідставністю та необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м. Львова
шляхом подачі в десяти денний строк з
дня проголошення рішення заяви
апеляційної скарги.

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно. Рішення не
набрало законної сили.

Суддя:
Боровков Д.О..