Справа № 169/225/14-ц
Провадження № 2/169/54/14
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
смт. Турійськ

Турійський районний суд
Волинської області в складі:

головуючого-судді
Тітівалова Р.К.,

секретаря
Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про
стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТО ПРОСТО» (далі -
ТОВ «АВТО ПРОСТО») про стягнення
коштів.

Позов мотивований тим, що 23 лютого 2011
року він уклав із ТОВ «АВТО ПРОСТО»
угоду № 341296, предметом якої є надання
послуг системи «АвтоТак», спрямованих
на придбання у групі автомобіля марки
«ЗАЗ Сенс», вартістю 58400 грн. На
виконання вказаної угоди ним було
сплачено на рахунок відповідача 2102,40
грн. вступного внеску та 6421,62
грн. щомісячних платежів, а всього - 8421
грн. Вказуючи, що зазначену угоду в
порушення вимог ст. 19 Закону України
«Про захист прав споживачів» було
укладено під впливом обману із
застосуванням нечесної
підприємницької практики і
пірамідальної схеми, у зв'язку з чим
вона є нікчемною, просив стягнути з
відповідача кошти в розмірі 8421 грн. і
судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився, хоча про час і місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, подав до суду заяву, в
якій вказав, що позов підтримує з
підстав, викладених у позовній заяві,
просив позов задовольнити та справу
розглядати без його участі.

Представник відповідача ТОВ «АВТО
ПРОСТО» у судове засідання не з'явився,
хоча про час і місце розгляду справи
був належним чином повідомлений, подав
до суду письмові заперечення, в яких
просив відмовити у задоволенні позову
у зв'язку з його безпідставністю та
розглядати справу без його участі.

Враховуючи, що в судове засідання не
з'явилися всі особи, які беруть участь у
справі, то фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ч. 2 ст.
197 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в
матеріалах справи письмові докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов не підлягає до задоволення з
таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим. Під час ухвалення
рішення суд вирішує питання: чи мали
місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Судом встановлено, що 23 лютого 2011 року
позивач ОСОБА_1 уклав з відповідачем
ТОВ «АВТО ПРОСТО» угоду № 341296 (далі -
Угода), предметом якої є надання
учаснику (позивачу) фінансових послуг
системи «АвтоТак», спрямованих на
придбання автомобіля в групах (а.с. 10).

Відповідно до додатку № 1 до
зазначеної Угоди позивач отримав право
на придбання автомобіля марки «Заз»,
модель «Сенс», вартістю 58400 гривень (а.с.
6).

Статтею 3 Угоди передбачено
зобов'язання відповідача щодо
організації та створення умов для
придбання автомобілів учасниками
програми «АвтоТак», здійснення
адміністративних процедур, необхідних
для оплати та передачі автомобіля
учаснику.

Згідно з ст. 5 Угоди учасник
зобов'язується виконувати
зобов'язання, передбачені угодою, у
порядку та строки, визначені угодою.

Угода діє до моменту виконання обома
сторонами всіх зобов'язань,
передбачених угодою (ст. 7 Угоди).

На виконання умов Угоди позивач на час
виникнення спору сплатив 8421,02 грн., що
об'єктивно підтверджується наявними в
матеріалах справи квитанціями (а.с. 12-23).

Звертаючись до суду із даним позовом,
позивач посилався на нікчемність у
контексті положень ч. 2 ст. 215 ЦК України
та ст. 19 Закону України «Про захист прав
споживачів» (далі - Закон) укладеної з
відповідачем Угоди.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до положень, закріплених у
ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону,
забороняється здійснення нечесної
підприємницької практики. Нечесна
підприємницька практика включає в себе
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агресивною. Зокрема,
відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону
забороняються як такі, що вводять в
оману, утворення, експлуатація або
сприяння розвитку пірамідальних схем,
коли споживач сплачує за можливість
одержання компенсації, яка надається
за рахунок залучення інших споживачів
до такої схеми, а не за рахунок продажу
або споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином Законом закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При цьому, в зазначеному Законі
нормативне визначення поняття
«пірамідальної схеми» не надано, однак
визначені ознаки, які відносять
діяльність суб'єкта підприємництва до
«пірамідальної схеми».

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону дає підстави
для висновку, що поняття «пірамідальна
схема» у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: здійснення сплати
за можливість одержання учасником
компенсації; компенсація надається за
рахунок залучення учасником інших
споживачів схеми; відсутність продажу
або споживання товару.

Для кваліфікації схеми, як
«пірамідальної», необхідна наявність
усіх зазначених ознак і, навпаки,
відсутність вищевказаних ознак
виключає можливість визнання схеми
«пірамідальною», тобто такою, що
порушує норми чинного законодавства
України.

Предметом Угоди сторін у даній справі,
укладеної в рамках функціонування
системи придбання автомобілів у групах
«АвтоТак», є надання учаснику програми
адміністративних послуг, у тому числі
фінансового характеру, з метою
придбання ним автомобіля.

Відповідно до ст. 2 Угоди ТОВ «АВТО
ПРОСТО» гарантує надання кожному
учаснику права на отримання автомобіля
за умови виконання ним усіх
зобов'язань, передбачених Угодою.

Статтею 3 Угоди передбачено, що ТОВ
«АВТО ПРОСТО» зобов'язується
забезпечити отримання учасником
автомобіля згідно з умовами Угоди.

Відповідно до п. 8.2 ст. 8 додатку № 2 до
Угоди поняття «право на отримання
автомобіля» означає право учасника
одержати власне автомобіль та
обов'язок товариства передати
автомобіль у зазначений термін, якщо
учасник на момент фактичної передачі
автомобіля належно виконує свої
зобов'язання.

Водночас ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобов'язане
надіслати постачальнику замовлення на
передачу автомобіля учаснику протягом
5 робочих днів після того, як учасник, у
якого виникло право на одержання
автомобіля, здійснить відповідні
платежі.

Відповідно до Угоди між ТОВ «АВТО
ПРОСТО» та виробником (дистриб'ютором
чи імпортером) останній протягом 30
календарних днів з дня отримання
замовлення зобов'язаний передати
автомобіль учаснику, який одержав
право на отримання автомобіля (п. 8.1 ст. 8
додатку № 2 до Угоди).

Передбачені Угодою умови дозволяють
учаснику сплачувати ціну автомобіля
невеликими щомісячними внесками, які
названі в Угоді «Чисті внески» або
«Внесок в оплату товару».

Згідно з п. 2.6 ст. 2 додатку № 2 до Угоди
Чисті внески, сплачені учасником у
встановлені строки та відповідно до
поточної ціни автомобіля, дійсної на
момент сплати, зараховуються як
відсоток від вартості автомобіля, що у
свою чергу є оплатою за товар -
автомобіль.

Таким чином в Угоді чітко передбачено,
що споживач оплачує кожного місяця
частину ціни автомобіля. Крім того,
сплачені Чисті внески перерахунку (у
зв'язку зі зміною ціни автомобіля) не
підлягають. Після одержання автомобіля
та реєстрації його на своє ім'я
споживач зобов'язаний і надалі
сплачувати кошти за автомобіль до
повної його оплати - 100% від ціни
автомобіля, а тому підстав вважати, що
споживач в рамках укладеної Угоди
сплачує кошти за можливість одержання
права на купівлю товару, немає.

Споживач, який виконав усі умови угоди,
має повне право вимагати від ТОВ «АВТО
ПРОСТО» виконання свого зобов'язання, а
саме: оплатити продавцю вартість
автомобіля та передати автомобіль
споживачу, незалежно від того, чи
сплачують кошти інші споживачі.

З огляду на вказане за системою
придбання автомобілів у групах
«АвтоТак» кожний з учасників, який
належним чином виконує зобов'язання за
Угодою, отримує автомобіль через
механізм, передбачений в Угоді,
оскільки система функціонує таким
чином, що кількість учасників групи,
яким надається право на отримання
автомобіля, відповідає кількості
автомобілів, яку можна придбати за
рахунок Чистого Фонду групи,
створеного за рахунок щомісячних
внесків учасників групи (п. 1.2 ст. 1, п. 4.1
ст. 4 додатку № 2 до Угоди).

Системний аналіз обставин справи, умов
Угоди і вищевказаних норм
матеріального права в їх сукупності
дає підстави для висновку, що доводи
позивача про те, що діяльність ТОВ
«АВТО ПРОСТО» за Угодою сторін є
функціонуванням «пірамідальної
схеми», суперечить змісту п. 7 ч. 3 ст. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів» у зв'язку з відсутністю
головних ознак «пірамідальної схеми» -
безтоварність та сплати компенсації
одним учасником за рахунок інших,
оскільки за схемою придбання товарів у
групах придбавають товар усі учасники
за рахунок об'єднання внесків кожного з
них з певною різницею в часі одержання
автомобіля кожним із них за умови
виконання своїх зобов'язань.

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг» під поняттям
«фінансова послуга» розуміється
операція з фінансовими активами, що
здійснюється в інтересах третіх осіб
за власний рахунок чи за рахунок цих
осіб, а у випадках, передбачених
законодавством, - і за рахунок
залучених від інших осіб фінансових
активів, з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
фінансових активів.

Законом України від 2 червня 2011 року №
3462-ІV «Про внесення змін до деяких
законів України щодо регулювання
ринків фінансових послуг» (введено в
дію з 9 січня 2012 року) внесено
зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг» та доповнено
п. 111, відповідно до якого до фінансових
послуг віднесено послуги з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

Таким чином діяльність ТОВ «АВТО
ПРОСТО» з адміністрування фінансових
коштів підпадає під поняття «фінансова
послуга».

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримало
ліцензію на діяльність з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах (а.с. 43), а
тому така діяльність відповідача є
легітимною підприємницькою
діяльністю.

Враховуючи те, що укладений сторонами
правочин передбачає одержання
споживачем необхідного йому товару,
визначає умови (схему фінансування
тощо), за яких такий товар може бути
одержаний (у тому числі закріплює
відповідні права та обов'язки сторін),
то до нього не може бути застосовано
визначення «пірамідальної схеми».

Доводи позивача про введення його в
оману з підстав оплати не самого
товару, а права купівлі товару та
відсутності залучення власних коштів
відповідача не заслуговують на увагу у
зв'язку з тим, що суперечать нормам
чинного законодавства й суті самого
правочину, визначеного в ч. 5 ст. 1 Закону
України «Про фінансові послуги та
регулювання ринків фінансових послуг».

Крім того, в контексті абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК
України обман має місце, якщо сторона
заперечує наявність обставин, які
можуть перешкодити вчиненню правочину,
або якщо вона замовчує їх існування.

З матеріалів справи вбачається, що під
час укладення Угоди позивач отримав
примірник Угоди та додатки до неї, які
містять опис послуг ТОВ «АВТО ПРОСТО».

Відповідно до ст. 10 Угоди підписання
цієї Угоди та додатків до неї є
підтвердженням факту ознайомлення,
розуміння сторонами її умов та згоди
сторін з усіма визначеннями, умовами та
змістом Угоди й додатків до неї.

Згідно з п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до Угоди
учаснику надається 7 днів для того, щоб
він міг детально ознайомитися з Угодою
та прийняти її чи відмовитись від
участі в системі «АвтоТак». При цьому, в
разі розірвання Угоди протягом семи
днів з дати її підписання учаснику
повертається сума всіх коштів,
внесених ним на рахунок ТОВ «АВТО
ПРОСТО». Для цього необхідно письмово
повідомити ТОВ «АВТО ПРОСТО» про
розірвання Угоди, однак, як встановлено
в ході судового розгляду справи,
позивач із заявою про розірвання Угоди
в семиденний термін до ТОВ «АВТО
ПРОСТО» не звертався, що свідчить про
його розуміння та згоду з усіма умовами
Угоди.

З урахуванням наведеного вище доводи
позивача про наявність обману та ознак
«пірамідальної схеми» у діях ТОВ «АВТО
ПРОСТО» під час укладення Угоди є
безпідставними, власним тлумаченням
обставин справи й умов угоди і не
узгоджуються з положеннями п. 7 ч. 3 ст. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів» у взаємозв'язку з нормами
Закону України «Про фінансові послуги
та регулювання ринків фінансових
послуг».

Аналогічні правові висновки і правову
позицію наведено в постанові
Верховного Суду України від 11 вересня
2013 року у справі № 6-40цс13, прийнятій за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судових рішень з мотивів неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, які відповідно до
вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим
для всіх судів України і суди
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність із рішенням
Верховного Суду України.

За таких обставин справи, відповідно до
зазначених норм матеріального права та
виходячи із характеру спірних
правовідносин, що виникли між
сторонами, суд приходить до висновку
про відсутність передбачених законом
правових підстав для задоволення
позову, оскільки позивач ОСОБА_1
сплачував кошти за товар (транспортний
засіб), а не за можливість одержання
права на купівлю товару, обман чи
ознаки «пірамідальної схеми» у діях
ТОВ «АВТО ПРОСТО» під час укладення
Угоди відсутні, укладена сторонами
угода є дійсною і підстав для
застосування передбачених ч. 1 ст. 216 ЦК
України правових наслідків немає.

За загальним правилом відповідно до ч. 3
ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підстави своїх вимог
або заперечень, надавши докази
відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК
України.

Будь-яких належних, допустимих і
беззаперечних доказів на спростування
вищевказаного в матеріалах справи
немає і позивачем суду надано не було.

На підставі викладеного, ст.ст. 203, 215, 216,
230 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11,
58-60, 88, 197, 209, 213-215, 218, 360-7 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «АВТО
ПРОСТО» про стягнення коштів
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Турійський районний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий