У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Кузнєцова
В.О.,Суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової
Г.І.,Мартинюка В.І., Остапчука
Д.О.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Кредитної
спілки «Аккорд» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду
Полтавської області від 23 жовтня 2013
року,-

в с т а н о в и л а:

Кредитна спілка «Аккорд» (далі по
тексту - КС «Аккорд») звернулась до суду
із позовом до ОСОБА_6, про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що 05 квітня 2006 року
останній отримав кредит в розмірі 5 500,00
грн з кінцевим терміном повернення
05 квітня 2007 року та сплатою процентів
за кожен день користування кредитом в
розмірі 0,148 % на фактичний залишок суми.

Однак, відповідач належним чином не
виконує умови кредитного договору, у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість в розмірі 42 863,14 грн з
урахуванням процентів за користування
кредитом, штрафних санкцій та
інфляційних втрат, а тому позивач
звернувся до суду з вказаним позовом.

Рішенням Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 14 червня
2006 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 23 жовтня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове про
задоволення позовних вимог. Стягнуто з
ОСОБА_6 на користь КС «Аккорд»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 42 863,14 грн. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати вказане вище рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає
частковому задоволенню, з таких
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що позивачем пропущено строк
звернення до суду за захистом свого
порушеного права, а також те, що про
застосування наслідків спливу
позовної давності наполягав ОСОБА_6

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
задоволення позовних вимог,
апеляційний суд виходив із того, що
ОСОБА_6 на виконання умов кредитного
договору отримав від позивача кошти в
розмірі 5 500,00 грн, однак в подальшому
порушив умови договору щодо виконання
зобов'язання з повернення кредитних
коштів, а тому відповідно до ст. ст. 526,
536, 1054 позовні вимоги підлягають
задоволенню. Крім того, апеляційний
суд вважав, що КС «Аккорд» не пропущено
строк звернення до суду, оскільки
договором передбачено, що він діє з
моменту підписання та до повного його
виконання сторонами.

Згідно з вимогами ст.ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються ; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судове рішення апеляційної інстанції
не відповідає цим вимогам.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Уразі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання, сплата неустойки,
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) ( ст. 610 ЦК
України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

При цьому в законодавстві визначаються
різні поняття як «строк дії договору»,
так і «строк (термін) виконання
зобов'язання» (ст. ст. 530, 631 ЦК України.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати повернення дострокового
повернення частини позики, що
залишилася, та сплати процентів,
належних йому відповідно до ст. 1048
цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК
України).

Судом встановлено, що 05 квітня 2006 року
між КС «Аккорд» та ОСОБА_6 був укладений
кредитний договір, згідно умов якого
останній отримав кредит в розмірі 5 500,00
грн з терміном повернення 05 квітня
2007 року та сплатою процентів за кожен
день користування кредитом в розмірі
0,148 % на фактичний залишок суми.

Відповідно до п. 5.1 кредитного договору
від 05 квітня 2006 року, вказаний договір
діє з моменту його підписання та до
повного його виконання сторонами.

Пунктом 2.2 вказаного договору
визначено, що позичальник
зобов'язується щомісячно сплачувати
спілці нараховані проценти та частину
кредиту в терміни та розмірах не менше,
відповідно до рекомендованого графіка
платежів (додаток № 1). З графіку
платежів вбачається, що платежі
повинні здійснюватись щомісячно до 05
числа кожного місяця.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 своїх
зобов'язань за договором не виконав та
з 05 червня 2006 року припинив погашення
кредиту та процентів за користування
кредитом, у зв'язку з чим виникла
заборгованість у розмірі 42 863,14 грн.

Термін дії кредитного договору
визначений до повного його виконання
сторонами (п. 5.1 договору).

Крім того, п. 4.12 Положення про
кредитування членів КС «Аккорд»
передбачено, що у разі, якщо на день
закінчення договору позичальник,
згідно умов кредитного договору, не
сплатив суму кредиту та нарахованих
процентів за час фактичного
користування кредитом, договір
вважається пролонгованим на тих самих
умовах і діє до повної сплати основної
суми та нарахованих процентів.

КС «Аккорд» звернулась до суду з
вимогами про стягнення кредитної
заборгованості 13 травня 2013 року.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
( ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила ( ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

За таких обставин, позовні вимоги КС
«Аккорд» про стягнення заборгованості
підлягають задоволенню в межах
трирічного строку, тобто починаючи з 13
травня 2011 року.

Суд апеляційної інстанції суд, в
порушення зазначених вимог закону, не
звернув уваги на те, що КС «Аккорд»
звернувся до суду з порушенням
встановленого законом трирічного
строку звернення до суду за захистом
своїх порушених прав, оскільки ОСОБА_6 з
05 червня 2006 року припинив погашення
кредиту та сплату процентів, у зв'язку
з чим прийшов до передчасного висновку
про задоволення позовних вимог про
стягнення заборгованості станом на час
звернення до суду в повному обсязі.

Оскільки допущені порушення норм
процесуального права апеляційним
судом унеможливили встановлення
фактичних обставин справи, рішення
апеляційного суду про задоволення
позовних вимог в повному обсязі
необхідно скасувати та направити
справу на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції відповідно до
вимог ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 23 жовтня 2013 року
скасувати і передати справу на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова
Д.О. Остапчук