У Х В А Л а

19 травня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Коротуна В.М., Штелик
С.П.,

розглянувши заяву дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 травня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча» про
визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним вище позовом, у якому
просила визнати договір оренди
земельної ділянки, укладений між нею та
відповідачем 5 травня 2010 року,
недійсним, оскільки у договорі
відсутня істотна умова, передбачена ст.
15 Закону України «Про оренду землі»,
стосовно передачі у заставу та
внесення в статутний фонд права оренди
земельної ділянки.

Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від 12
березня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 16 квітня 2013 року, позов
ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним
договір оренди земельної ділянки,
укладений між ОСОБА_3 та ДП «Ілліч-Агро
Донбас» ПАТ «Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча».
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних
кримінальних справ від 20 травня 2013
року відмовлено ДП «Ілліч-Агро Донбас»
ПАТ «Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча» у відкритті
касаційного провадження у справі за п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

29 квітня 2014 року ДП «Ілліч-Агро Донбас»
ПАТ «Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча» звернулося до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із заявою про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 травня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судами
положень ст. 15 Закону України «Про
оренду землі», що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

На обґрунтування своїх доводів заявник
наводить ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 січня 2014 року, 31 березня 2014
року та постанову Верховного Суду
України від 25 грудня 2013 року.

Заява про перегляд подана 29 квітня 2014
року у відповідності до ч. 1 ст.
356, ч. 5 ст. 359 ЦПК України, тобто, у
3-місячний строк після прийняття Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ухвал від 29 січня 2014 року та від 31
березня 2014 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 «Про судову практику
застосування ст. ст. 353-360 ЦПК України»,
під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Посилання на постанову Верховного Суду
України від 25 грудня 2013 року не
обґрунтовує підстави неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції положень ст. 15 Закону України
«Про оренду землі», оскільки указана
постанова приймалася не судом
касаційної інстанції.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31 березня 2014
року також не є судовим рішенням суду
касаційної інстанції у розумінні
положень ст. 355 ЦПК України, оскільки
постановлена за результатами розгляду
питання про допуск справи до
провадження Верховного Суду України, а
не розгляду касаційної скарги на
рішення (ухвали) суду першої інстанції
та/або апеляційного суду по суті із
застосуванням норм матеріального
права.

Задовольняючи позов у справі, рішення у
якій просить переглянути заявник, суд
першої інстанції, із висновками якого
погодився апеляційний суд та суд
касаційної інстанції, виходив із того,
що відсутність в оскаржуваному
договорі оренди землі однієї із
істотних умов, передбачених ст. 15
Закону, зокрема умови передачі у
заставу та внесення в статутний фонд
права оренди земельної ділянки, є
безумовною підставою для визнання
такого правочину недiйсним відповідно
до ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Натомість у справі, яка виникла у
подібних правовідносинах, у якій
постановлена ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 січня 2014 року, що надана для
прикладу, суд касаційної інстанції
дійшов висновку про те, що позивачами
не доведено факт порушення укладеними
правочинами їхніх прав як
орендодавців. Підписавши тексти
договорів, за весь період часу з
моменту їх укладання вони не
зверталися до відповідача із заявами
про уточнення подвійного тлумачення
спірних пунктів оскаржуваних
договорів, а пункти, на які посилаються
позивачі, потребують уточнень у
позасудовий спосіб.

Таким чином, із матеріалів поданої
заяви вбачається неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції положень ст. 15 Закону України
«Про оренду землі», що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
тому справу необхідно допустити до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_3
до дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча» про
визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним за заявою дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 травня 2013
року.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї документами надіслати до
Верховного Суду України, а копію ухвали
разом із копією заяви - особам, які
беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.С. Олійник

Судді:
В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

В.М. Коротун

С.П. Штелик