АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №757/27411/13-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/6582/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Волкова С.Я.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 27
травня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Невідомої Т.О., Пікуль А.А.
при секретарі
Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 25 березня 2014
року в справі за позовом Дочірнього
підприємства «Кентавр ВТХ» до ОСОБА_3
про визнання недійсним договору
комісії №2 від 14.01.2008 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Дочірнє підприємство «Кентавр
ВТХ» (назву змінено на дочірнє
підприємство «ДОМАСТЕР») звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання
недійсним на підставі ст.234 ЦК України
укладеного між сторонами 14.01.2008 року
договору комісії №2, оскільки сторони,
укладаючи договір, не мали наміру
створити юридичні наслідки на момент
вчинення цього правочину; договір
укладено формально для обґрунтування
наявності коштів у Дочірнього
підприємства «Кентавр ВТХ» для
подальшого укладення договору
доручення із ОСОБА_4..

Рішенням Печерського районного
суду м. Києва від 25 березня 2014 року
позов задоволено; визнано договір
комісії № 2 від 14 січня 2008 року,
укладений між ОСОБА_3 та Дочірнім
підприємством «Кентавр ВТХ» недійсним;
стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Дочірнього підприємства «Кентавр ВТХ»
229,40 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким в задоволенні позовних вимог
відмовити, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування обставин
справи. Зазначає, що суд мав замінити
відповідача правонаступником за
спірним договором, посилаючись на
договір про відступлення права вимоги
від 22.02.2013 року, укладеного між ОСОБА_3
та Спільним українсько-болгарським
товариством з обмеженою
відповідальністю «Хмесіл лтд», за яким
всі права за договором комісії
перейшли від фізичної особи ОСОБА_3 до
правонаступника, про що позивача було
повідомлено 25.02.2013 року. Вважає, що
позивачем пропущено строк позовної
давності.

В судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, про час і
місце судового засідання повідомлені
належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 просить
відкласти розгляд справи, визнавши
причини його неявки поважними,
посилаючись на відрядження за межі
України. На підтвердження клопотання
про відкладення розгляду справи ніяких
доказів не надав.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України,
суд розглядає справи протягом
розумного строку, але не більше двох
місяців з дня відкриття провадження у
справі. Листом Верховного Суду України
від 25.01.2006 року №1-5/45 визначено
критерії оцінювання розумності строку
розгляду справи, якими серед іншого є
складність справи та поведінка
заявника.

Обговорюючи питання про
можливість розгляду справи у
відсутність нез'явившихся осіб суд
виходив з вимог закону, наданих доказів
та прийшов до висновку про відсутність
поважних причин для відкладення
розгляду справи.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України,
апеляційний суд відкладає розгляд
справи в разі неявки у судове засідання
особи, яка бере участь у справі, щодо
якої немає відомостей про вручення їй
судової повістки, або за її
клопотанням, коли повідомлені нею
причини неявки буде визнано судом
поважними. Неявка сторін або інших
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час і
місце розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

08.05.2014 року до Апеляційного суду м.
Києва надійшла заява директора
Спільного українсько-болгарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «ХМЕСІЛ лтд»
Рудківського  О.В. про приєднання до
апеляційної скарги.

Відповідно до змісту ст. 299 ЦПК
України, особи, які беруть участь у
справі, мають право приєднатися до
апеляційної скарги, поданої особою, на
стороні якої вони виступали. До
апеляційної скарги мають право
приєднатися також особи, які не брали
участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки Заяву
про приєднання до апеляційної скарги
може бути подано до початку розгляду
справи в апеляційному суді.

Початком розгляду справи в
апеляційному суді є 17 квітня 2014 року,
коли було відкрито провадження у
справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Печерського районного суду
м.Києва від 25 березня 2014 року.

Заява подана після початку
розгляду справи в апеляційному суді, не
приймається до розгляду і повертається
заявнику

Відмовляючи у прийнятті до
розгляду заяви директора Спільного
українсько-болгарського товариства з
обмеженою відповідальністю «ХМЕСІЛ
лтд» Рудківського О.В. про приєднання
до апеляційної скарги суд виходить з
вимог закону.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

14 січня 2008 року між фізичною
особою ОСОБА_3 та ДП «Кентавр ВТХ» було
укладено договір комісії, відповідно
до якого ДП «Кентавр ВТХ»
зобов'язувалося придбати для ОСОБА_3 за
його рахунок та від його імені
нежитлове приміщення у м. Києві, площею
до 250 кв.м. та вартістю до 2 000 000 доларів
США. До договору комісії була складена
розписка від 04.03.2008 року, відповідно до
якої ОСОБА_3 на виконання договору
передав директору ДП «Кентавр ВТХ»
ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 150 000
доларів США.

Як встановлено судом першої
інстанції і підтверджується
матеріалами справи, грошові кошти по
договору комісії №2 від 14.01.2008 року
фактично підприємству «Кентавр ВТХ»
передані не були, оскільки відсутні
належні документи щодо отримання та
подальшої видачі цих коштів, не
оформлено ані прибутковим касовим
ордером, ані видатковим касовим
ордером, що свідчить про фіктивність
наміру досягнення правових наслідків
по договору комісії №2 від 14.01.2008 року.

Також встановлено, що між ДП
«Кентавр ВТХ» в особі директора
ОСОБА_3.(компанія) та ОСОБА_4 (повірений)
було укладено договір доручення від
04.03.2008 року, за яким повірений ОСОБА_4
прийняла на себе зобов'язання
здійснити певний комплекс дій для
участі компанії у конкурсі по
приватизації об'єкту нерухомості та
набуття на нього права власності
(а.с.27-29). На виконання вказаного
договору ОСОБА_3, як представник
компанії, передав ОСОБА_4 аванс у
розмірі 150 000 доларів США, що
підтверджується заявою ОСОБА_4 04.03.2008
року, справжність підпису якої
засвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 (а.с.30).

Висновок суду про те, що фактично
підприємству «Кентавр ВТХ» грошові
кошти по договору комісії №2 від 14.01.2008
року передані не були, а договір
комісії укладений з метою
обґрунтування походження зазначених
коштів у ДП «Кентавр ВТХ» та надана
розписка директора про їх отримання,
підтверджується дослідженими
доказами. ОСОБА_3 та ОСОБА_6, як
співвласники ДП «Кентавр ВТХ», мали на
меті виконати лише договір доручення
від 04.03.2008 року на придбання
нежитлового приміщення для ДП «Кентавр
ВТХ», про що свідчать реальні дії цих
осіб на його виконання, а саме
прийняття відповідного рішення на
загальних зборах засновників та
передання ОСОБА_4 необхідного авансу , у
той час як договір комісії №2 від 14.01.2008
року, за яким це приміщення начебто
повинно було бути придбане для ОСОБА_3,
укладений лише для виду з метою
обґрунтування походження готівкових
коштів у ДП «Кентавр ВТХ» для подальшої
їх передачі ОСОБА_4 для виконання
договору доручення від 04.03.2008 року.

ОСОБА_4 вказаний договір доручення
щодо придбання нежитлового приміщення
для ДП «Кентавр ВТХ» не виконала, кошти
присвоїла, в подальшому за шахрайські
дії була засуджена (а.с.46-64).

Судом першої інстанції належним
чином досліджені та розглянуті
позовні вимоги, всім дослідженим
доказам дана належна правова оцінка,
що обґрунтовано доводами судового
рішення і не спростовується доводами
апеляційної скарги.

Судом достовірно встановлено, що
ОСОБА_3 фактично не передавав грошові
кошти у розмірі 150 000 доларів США згідно
договору комісії №2 від 14.01.2008 року та
розписки до нього, оскільки сторони
мали на меті придбати нежитлові
приміщення не для ОСОБА_3, а для ДП
«Кентавр ВТХ» згідно іншого
аналогічного договору, а саме договору
доручення від 04.03.2008 року, на виконання
якого ОСОБА_3 фактично і передав
вказані грошові кошти ОСОБА_4, а тому
договір комісії №2 від 14.01.2008 року є
фіктивним правочином, оскільки не
спрямований на реальне настання
правових наслідків, зумовлених ним. У
цьому правочині внутрішня воля сторін
не відповідає зовнішній, тобто
сторони, укладаючи його, не мали наміру
створити правові наслідки, які
обумовлені цим правочином.

Відповідно до ст. 234 ЦК України,
фіктивним є правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається
судом недійсним.

Правові наслідки визнання
фіктивного правочину недійсним
встановлюються законом.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправомірної відмови відповідачу у
задоволенні клопотання про заміну
відповідача, щодо пропуску позивачем
строку позовної давності були
предметом дослідження суду першої
інстанції та обґрунтовано відхилені.

Рішення відповідає вимогам
матеріального та процесуального
закону. Підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст..ст.307,308,313,314,317,319 ЦПК
України, колегія,-

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Печерського районного
суду м. Києва від 25 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-