________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1333/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді Коваленко О.Б.,

за участю - секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КУ
«Територіальний центр соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) Київського району м. Одеси», про
виплату заробітної плати за час
вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до Комунальної установи
"Територіальний центр соціального
обслуговування Київського району
міста Одеси", та просить стягнути з
відповідача на користь позивачки
заробітну плату за час вимушеного
прогулу за період з 27 вересня 2013 року по
20 листопада 2013 року у розмірі 5770,44
грн.(п'ять тисяч сімсот сімдесят грн.44
коп.).

Позивачка посилається на те, що 14.03.2013
року згідно наказу № 53-к в.о. директора
Комунальної установи «Територіальний
центр соціального обслуговування
Київського району міста Одеси»
Стояновської У.О. її було звільнено за
п.3, ст. 40 КЗпП України. 26.09.2013 р. рішенням
Київського районного суду м. Одеси було
скасовано накази № 84-к від 02.11.2012р., №
88-к від 07.11.2012р., №114-к від 18.12.2012 р., № 6-к
від 10.01.2013 р., №18-к від 30.01.2013 р. та наказ
№ 53-к від 14.03.2013 р. про звільнення за п.3
ст..40 КЗпП України; визнане звільнення
ОСОБА_1 згідно наказу № 53-к від 14.03.2013
року незаконним. Було вирішено:
поновити на роботі ОСОБА_1 у
Комунальній установі «Територіальний
центр соціального обслуговування
Київського району м. Одеси» на посаді
завідуючої відділення соціальної
допомоги вдома; стягнути з Комунальної
установи «Територіальний центр
соціального обслуговування Київського
району м. Одеси» на користь ОСОБА_1
заробітну плату за час вимушеного
прогулу у розмірі 19914,34 грн.; стягнути з
Комунальної установи Територіальний
центр соціального обслуговування
Київського району м. Одеси на користь
ОСОБА_1 2000,00 грн. моральної шкоди,
визначивши дані суми без урахування
прибуткового податку та інших
підрахунків, справляння яких є
обов'язком відповідача і позивача.
Позивачка отримала рішення Київського
району м. Одеси, та звернулася до
директора Комунальної Установи
«Територіальний центр соціального
обслуговування (надання соціальний
послуг) Київського району м. Одеси» з
заявою про поновлення ії на роботі
згідно з рішенням суду та виплату
заробітної плати за час вимушеного
прогулу. Але їй у цьому було відмовлено
з мотивів, що відповідачем була подана
апеляційна скарга на зазначене
рішення. 14.11.2013 року Апеляційний суд
Одеської області вирішив: рішення
Київського районного суду м Одеси від 26
вересня 2013 р. в частині задоволення
позову ОСОБА_1 про скасування наказів
директора КУ «Територіальний центр
соціального обслуговування Київського
району м. Одеси» Стояновської У.О № 84-к
від 02.11.2012р., № 88-к від 07.11.2012р., №114-к від
18.12.2012 р„ № 6-к від 10.01.2013 р„ №18-к від
30.01.2013 р., № 53-к від 14.03.2013 р- скасувати і в
цій частині позову відмовити; в іншій
частині рішення суду залишити без змін.
21 листопада 2013 р. позивачка звернулася
до директора Комунальної Установи
«Територіальний центр соціального
обслуговування (надання соціальний
послуг) Київського району м. Одеси» з
заявою про поновлення на роботі та
надала копію рішення Апеляційного
суду. Згідно наказу № 228-к від 21
листопада 2013 р. ОСОБА_1 поновили на
роботі на посаді завідуючої відділення
соціальної допомоги вдома та
забов'язали бухгалтерію виплатити їй
заробітну плату за час вимушеного
прогулу у розмірі 19914,34 грн. Але час
вимушеного прогулу становить більший
проміжок часу, а саме від дня
звільнення її за п. З ст. 40 КЗпП України
(14 березня 2013 р.) до дня отримання
рішення Апеляційного суду ОСОБА_1 та
дня поновлення її згідно наказу № 228-к
на роботі (21 листопада 2013 р. є і днем
поновлення її на роботі згідно Наказу
№ 228-к). Оскільки відповідач виконав
рішення суду тільки 21 листопада 2013 р.,
що доводиться наказом №228-к від 21.11.2013р.,
та фактично її було поновлено на роботі
тільки 21.11.2013 р.,отже період часу з 27
вересня 2013р. по 20 листопада 2013 р.
(включно) є часом вимушеного прогулу.
Право на отримання середнього
заробітку за весь час вимушеного
прогулу закріплене у ст.235 КЗпП України.
Позивачка просить позов задовольнити.

Представник відповідача в задоволенні
позовних вимог просить відмовити.

Вислухавши пояснення позивачки,
її представника, представника
відповідача, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що на підставі наказу № 53-к від 14.03.2013
року в.о. директора Комунальної
установи «Територіальний центр
соціального обслуговування Київського
району міста Одеси» Стояновської У.О.
позивачку було звільнено за п.3, ст. 40
КЗпП України.

26.09.2013 року рішенням Київського
районного суду м.Одеси позов ОСОБА_1 до
Комунальної установи "Територіальний
центр соціального обслуговування
Київського району міста Одеси", про
скасування наказу про звільнення з
роботи, поновлення на роботі, виплату
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, стягнення моральної шкоди був
задоволений.

14.11.2013 року рішенням Апеляційного
суду Одеської області рішення
Київського районного суду м.Одеси від
26 вересня 2013 року в частині задоволення
позову ОСОБА_1 про скасування наказів
директора КУ «Територіальний центр
соціального обслуговування Київського
району м. Одеси» Стояновської У.О № 84-к
від 02.11.2012р., № 88-к від 07.11.2012р., №114-к від
18.12.2012 р„ № 6-к від 10.01.2013 р„ №18-к від
30.01.2013 р., № 53-к від 14.03.2013 р- скасовано і в
цій частині у позові відмовлено; в
іншій частині рішення суду залишено
без змін.

Згідно наказу № 228-к від 21
листопада 2013 р. ОСОБА_1 поновили на
роботі на посаді завідуючої відділення
соціальної допомоги вдома та
забов'язали бухгалтерію виплатити їй
заробітну плату за час вимушеного
прогулу у розмірі 19914,34 гривень.

Відповідач виконав рішення суду тільки
21 листопада 2013 року, поновивши ОСОБА_1
на роботі з 15 березня 2013 року, що
доводиться наказом №228-к від 21.11.2013р.
Фактично позивача було поновлено на
роботі тільки 21.11.2013 р., отже період з 27
вересня 2013 року по 20 листопада 2013 р.
(включно) залишився неоплаченим.
Оскільки позивача було поновлено на
роботі 21.11.2013 р. з 15 березня 2013 року,
заробітна плата за час вимушеного
прогулу виплачена за період з 15 березня
2013 року по 27 вересня 2013 року, суд
приходить до висновку, що у даному
випадку питання стосується не виплати
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, а стягнення не отриманої
заробітної плати.

Середній заробіток працівника
визначається відповідно до ст. 27 Закону
України "Про оплату праці" за правилами,
передбаченими Порядком обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№ 100 (далі - Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п.
2 Порядку, середньомісячна заробітна
плата за час вимушеного прогулу
працівника обчислюється виходячи з
виплат за останні два календарні
місяці роботи, що передують події, з
якою пов'язана виплата, тобто, що
передують дню звільнення працівника з
роботи.

Відповідно до п. 5 розд. IV Порядку
основою для визначення загальної суми
заробітку, що підлягає виплаті за час
вимушеного прогулу, є
середньоденна(середньогодинна)
заробітна плата працівника, яка згідно
з п. 8 цього Порядку визначається
діленням заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством - календарних днів за
цей період.

Після визначення середньоденної
заробітної плати як розрахункової
величини для нарахування виплат
працівнику, здійснюється нарахування
загальної суми середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, яка
обчислюється шляхом множення
середньоденної заробітної плати на
середньомісячне число робочих днів у
розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8
Порядку).

Середньомісячне число робочих днів
розраховується діленням на 2 сумарного
числа робочих днів за останні два
календарні місяці згідно з графіком
роботи підприємства, установи,
організації, встановленим з
дотриманням вимог законодавства (абз. З
п. 8 Порядку). З урахуванням
вищенаведеного було зроблено
розрахунок заробітної плату за час
вимушеного прогулу за період від дня
наступного за днем постановлення
рішення Київським судом (27 вересня 2013
р.) до дня отримання рішення
Апеляційного суду Одеської області та
поновлення на роботі згідно наказу №
228-к (додатки). При розрахунку
заробітної плату за час вимушеного
прогулу була врахована заробітна плата
за 2 попередні місяці роботи, що
передували події, з якою пов'язана
виплата, тобто, що передували дню
звільнення працівника з роботи, а саме
за лютий 2013 р.( 3084,33 грн.) та січень 2013
р.(2982,31 грн.)

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч. 3,
212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Стягнути з КУ «Територіальний
центр соціального обслуговування
(надання соціальних послуг) Київського
району м. Одеси» на користь ОСОБА_1 не
отриману заробітну плату за період з 27
вересня 2013 року по 20 листопада 2013 року
включно у розмірі 5770,44 гривень.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги до
Київського районного суду м. Одеси
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Коваленко О. Б.