Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2013 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі

головуючого судді Мавроді Р.Ф.

при секретарі Ганжа Т.А.

у присутності позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника 3-ї особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська , третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля про визнання факту нещасного випадку на виробництві та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

12 липня 2013 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ТДВ Шахта Білозерська про визнання факту нещасного випадку на виробництві та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що з 12 квітня 2006 року працював в ТДВ Шахта Білозерська, з 13 липня 2010 року працював у якості підсобного робітника.

05 вересня 2012 року , приблизно о 13.30 год., при виконанні трудових обовязків, з ним трапився нещасний випадок при наступних обставинах: під час виконання наряду по відпилюванню великих гілок дерев, одна гілка впала та вдарила його по голові, при цьому він отримав закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку. Він звернувся до медпункту підприємства, де йому надали першу медичну допомогу, після чого відвезли в Білозерську міську лікарню. Того ж дня, о 14.00 год. в лікарні йому наклали шви і він пійшов додому. Але ж , приблизно о 17.00 год. йому стало погано і швидкою допомогою він був доставлений в Добропільську міську лікарню, де з 05.09.2012 р. по 07.11.2012 р. перебував на лікуванні.

Про те , що з ним стався нещасний випадок та про його обставини він терміново повідомив начальника дільниці ОСОБА_5, а 07.09.2012 року подав письмову заяву з проханням провести розслідування вказаного нещасного випадку.

09 жовтня 2012 року комісія з розслідування його нещасного випадку прийшла до висновку, що вказаний нещасний випадок не повязаний з виробництвом з наступних причин: про нещасний випадок не було своєчасно повідомлено безпосередньо керівника робіт, відсутній запис у журналі реєстрації виробничого травматизму на підприємстві, відсутні пояснення очевидців нещасного випадку, погіршення стану здоровя внаслідок раніше отриманої травми невиробничого характеру, не надходило екстрене повідомлення з Білозерської міської лікарні та виявлено вміст алкоголю в сечі.

На підставі його звернення від 30.11.2012 року, територіальним управлінням Держгірпромнагляду в Донецькій області відповідачу був виданий припис за формою Н-9 №07-10/2-8-306 від 21.12.2012 р. з пропозицією проведення повторного розслідування даного нещасного випадку, після якого комісією з розслідування нещасного випадку знову був складений акт за формою Н-5 від 24.12.2012 року, в якому знову ж нещасний випадок 05.09.2012 року не був повязаний з виробництвом.

Вважає, що висновки комісії з розслідування не відповідають дійсним обставинам справи, що змушує його звертатися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги та просив суд визнати факт нещасного випадку, який стався з ним 05 вересня 2012 року таким, що повязаний з виробництвом, визнати незаконними акті форми Н-5 від 09 жовтня 2012 року та від 24 грудня 2012 року та зобовязати відповідача скласти акти за формою Н-1 та Н-5 за фактом нещасного випадку, який стався з ним 05 вересня 2012 року. Крім того, просив поновити йому строк для звернення до суду, як пропущений з поважних причин у звязку з тим, що про результати повторного розслідування факту нещасного випадку він дізнався та отримав певні документи лише в червні 2013 року після звернення його представника до керівництва підприємства.

Представник відповідача, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову через відсутність документального підтвердження факту травмування саме у робочий час.

Третя особа - представник ФССНВВ України в м.Добропілля Донецької області, діюча на підставі довіреності, також в судовому засіданні заперечувала проти позову та зазначила, що нещасний випадок з ОСОБА_1 був розслідуваний відповідно до чинного законодавства та визнаний непов'язаним з виробництвом. Враховуючи викладене, просила відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

Вислухавши пояснення та доводи сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Зазначені спірні правовідносини регулюються положеннями Конституції України, ЗУ Про охорону праці , КЗпП України та Постановою КМУ від 30.11.2011 року Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві №1232.

Суд також користується висновками, які вказані в Постанові Верховного Суду України №6-64-цс11 від 28.11.2011 року щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права в подібних правовідносинах.

Встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працюючи з 13 липня 2010 року у якості підсобного робітника, що підтверджується копією трудової книжці.

05 вересня 2012 року позивач отримав від свого безпосереднього керівника ОСОБА_5 наряд по відпилюванню великих гілок дерев на території промислового майданчику шахти, що підтверджується копією книги нарядів. Під час виконання наряду , приблизно о 13.30 год., одна гілка впала та вдарила його по голові.

Даний факт підтверджується показами свідків, допитаних в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_6, в судовому засіданні підтвердив, що 05.09.2012 року, виконуючи наряд по спилюванню гілок на дереві, приблизно о 13 год. 30 хв., одна із них упала та вдарила позивача по голові, після чого він втратив свідомість.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він безпосередньо не бачив, як гілка вдарила по голові позивача, так як був на дереві, а бачив, що у ОСОБА_8 була розбита голова.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що виконуюча обовязки помічника начальника дільниці будівельного цеху ОСОБА_10 попросила відвезти ОСОБА_1 в лікарню, у останнього була перевязана голова.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що дійсно позивачу була надана перша медична допомога на підприємстві, а потім його відвезли до Білозерської міської лікарні. Про даний нещасний випадок вона наступного дня повідомила начальника дільниці ОСОБА_5

Допитані в судовому засіданні у якості свідків медсестра ОСОБА_11, завідуюча медичним пунктом ОСОБА_12 вказали, що не помятають про нещасний випадок з ОСОБА_1 05 вересня 2012 року, даний факт у відповідному журналі не фіксувався.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що 05.09.2012 року ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_7, виконували наряд по спилюванню гілок. Про те, що з позивачем стався нещасний випадок їй не повідомляли.

Суд критично відноситься до показів свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5 вважає, що вони сумлінно помиляються і справді не пам'ятають події річної давності.

Між тим, в судовому засіданні також були оголошені свідчення ОСОБА_14 від 13.10.2012 року, дані їм під час проведення розслідування, якій за обєктивними причинами не був допитаний в судовому засіданні.

Так, ОСОБА_14 особисто надав письмові пояснення, в яких вказав, що 05 вересня 2012 року після обіду бачив, як ОСОБА_1 оказували медичну допомогу. У нього була розбита голова і він поясняв, при яких обставинах це трапилося. Він чув, що ОСОБА_5 просила медичну сестру не реєструвати цей нещасний випадок, просила про це ОСОБА_1, який, нібито, був згодний. Медична сестра вколола ОСОБА_1 знеболююче та перебинтували голову. Потім ОСОБА_9 повіз ОСОБА_1 до лікарні.

Вказані свідчення свідків також підтверджуються копіями їх письмових пояснень, які надані в судове засідання.

Між тим, аналізуючи письмові свідчення тих же свідків, які були надані представником відповідача, у яких вони поясняли, що нічого не бачили, суд, під час допиту в судовому засідання зясував, що , зі слів опитаних, вони спочатку давали неправдиві пояснення на прохання керівництва.

Факт отримання ОСОБА_1 травми під час виконання трудових обовязків також підтверджується наступними письмовими документами, а саме: копіями лікарняних листків , у яких вказаний діагноз ЗЧМТ від 05.09.2012 року внаслідок травми на виробництві; медичними документами про звернення 05.09.2012 року за медичною допомогою ОСОБА_1, а саме випискою з історії хвороби №5337.

Конституція України гарантує громадянам України право на належні, безпечні і здорові умови праці. Єдиний порядок організації охорони праці в Україні визначає Закон України "Про охорону праці". Статтею 22 цього Закону на роботодавця покладено обов'язок щодо розслідування та ведення нещасних випадків, професійних захворювань і аварій.

Відповідно до ст.22 Закону України Про охорону праці роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця.

Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначена та регулюються Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232.

Відповідно до п. 7 Порядку, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Відповідно до п.14 Порядку, комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження;

Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою Н-5 як його невід'ємну частину.

У разі коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов'язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.

Пунктом 34 Порядку, визначено, що посадова особа органу Держгірпромнагляду в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1.

Якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду, розслідування організовує територіальний орган Держгірпромнагляду за місцем настання нещасного випадку та утворює комісію у складі не менш як чотири особи.

Відповідно до заяви позивача від 07.09.2012 р. до директора ТДВ Шахти Білозерська , ОСОБА_1 просив провести розслідування нещасного випадку, який стався з ним 05.09.2012 року, але йому було відмовлено на підставі того, що про нещасний випадок не було своєчасно попереджено безпосередньо керівника робіт, відсутній запис у журналі реєстрації виробничого травматизму на підприємстві, відсутні пояснення очевидців, не надходило екстрене повідомлення з лікарні та виявлено вміст алкоголю в сечі, що підтверджується Актом за формою Н-5 від 09 жовтня 2012 року.

На підставі його звернення від 30.11.2012 року, територіальним управлінням Держгірпромнагляду в Донецькій області відповідачу був виданий припис за формою Н-9 №07-10/2-8-306 від 21.12.2012 р. з пропозицією проведення повторного розслідування даного нещасного випадку, після якого комісією з розслідування нещасного випадку знову був складений акт за формою Н-5 від 24.12.2012 року, в якому знову ж нещасний випадок 05.09.2012 року не був повязаний з виробництвом.

Суд вважає, що доводи, які висловлені в п. 6 обох Актів по формі Н-5 щодо не визнання нещасного випадку з ОСОБА_1 таким, що повязаний з виробництвом , такими , що не відповідають дійсності та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами: показами свідків, медичними документами, іншими матеріалами.

Що стосується висновків перебування ОСОБА_1 05.09.2012 року у стані алкогольного спяніння, слід зазначити:

Згідно п. 16 Порядку, обставиною, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що повязані з виробництвом, є : алкогольне, токсичне чи наркотичне спяніння, не зумовлене виробничим процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком.

Відповідно до висновку №1205/2 від 13.09.2012 року результатів хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ в організмі людини на якісну та кількісну наявність спирту етилового, у 17.50 год. 05 вересня 2012 року у позивача було відібрані зразки сечі та слини, за результатами дослідження яких був зроблений висновок: залишкові явища алкогольного сп'яніння. Зміст алкоголю у сечі 0,68%, у слині 0,0%. Крім того, з матеріалів дослідження вбачається, що запаху алкогольного чи іншої речовини з рота ОСОБА_1 під час його огляду не чути.

Таким чином, вважати, приймаючи до уваги вищевказані висновки, що ОСОБА_1 під час отримання травми , перебуваючи на робочому місці 05 вересня 2012 року був у стані алкогольного спяніння, суд не може.

Також, в додатку до акту надавалося екстрене повідомлення з Добропільської ЦРЛ.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні представником відповідача не було надано достатніх доказів своїх заперечень та справжності висновків комісії по розслідування нещасного випадку, який трапився з позивачем 05 вересня 2012 року.

Аналізуючи всі обставини справи, надані сторонами докази, суд вважає, що нещасний випадок, який трапився з позивачем 05 вересня 2012 року під час виконання їм своїх трудових обовязків саме при встановлених обставинах, повязаний з виробництвом, тому вимоги щодо встановлення цього факту та зобовязання відповідача складення Акту за формою Н-1 підлягають задоволенню.

Між тим, вимоги щодо визнання Актів по формі Н-5 від 09.10.2012 року та 24.12.2012 року незаконними, суд вважає недоцільними, тому що не всі відомості , які вказані в даної формі акту є неправильними.

Розвязуючи питання щодо поновлення строку для звернення позивача до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, суд зясував:

Так, у відповіді Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області від 26.12.2012 року на адресу позивача вказано, що про хід проведення розслідування його повинна інформувати адміністрація ТДВ Шахта Білозерська та про результати розслідування повинно довести особисто в установленому порядку.

Але ж, позивач не був проінформований про результати розслідування.

І тільки після звернення представника позивача від 31 травня 2013 року про надання інформацію, останню позивач отримав лише у червні 2013 року.

Суд вважає, що передбачені ст..233 КЗпП України трьохмісячній строк звернення до суду за захистом своїх прав позивач пропустив з поважної причини, тому строк для його звернення до суду слід поновити.

Відповідно до ст..88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн.

На підставі ст. 22 Закону України Про охорону праці, Постанови КМУ від 30.11.2011 року Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві №1232, керуючись ст.ст. 5,10,60,88,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська , третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля про визнання факту нещасного випадку на виробництві та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати факт нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 05 вересня 2012 року о 13.30 год. на території промислового майданчика Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська таким, що повязаний з виробництвом.

Зобовязати Товариство з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська переглянути зміст Акту за формою Н-5 , затвердженого генеральним директором ТДВ Шахта Білозерська 24 грудня 2012 року.

Зобовязати Товариство з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська скласти Акт за формою Н-1 про нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 05 вересня 2012 року о 13.30 год. на території промислового майданчика Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська на користь держави судовий збір в розмірі 229 ( двісті двадцять девять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення винесено у нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 24 грудня 2013 року.

Головуючий суддя Мавроді Р.Ф.

20.12.2013