Пр. № 2-/2011/6742/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2013 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ЛОСЄВОЇ Д.А.

при секретарі - ДОЛГОВОЇ К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

09.08.20012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, у якому просить стягнути з відповідача на його користь грошову суму у розмірі 17 720 грн. 95 коп., у якості компенсації нанесеної йому матеріальної шкоди.

30.11.2012 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить стягнути з відповідача на його користь грошову суму 17 720 грн. 95 коп., у якості компенсації матеріальної шкоди, та 4000 грн. у якості компенсації моральної шкоди.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він полковник у запасі, проходив військову службу на посаді начальника відділу особистого складу заступника начальника штабу Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба з якої 12.11.2008 року був звільнений у запас у зв`язку із скороченням штатів.

При остаточному розрахунку з ним, працівники університету не вірно визначили його посадовий оклад для нарахування пенсії і як наслідок цього йому у меншому розмірі була нарахована пенсія.

Після тривалої переписки з відповідачем та з Обласним військкоматом та після звернення до Міністерства до міністерства оборони України йому, у травні 2011 року, відповідачем був встановлений правильний розмір його посадового окладу для нарахування пенсії та надана відповідна довідка для пред`явлення у військкомат та пенсійний фонд.

Згідно наданої довідки Пенсійним фондом у вересні 2011 року йому була перерахована пенсія та здійснена доплата у розмірі недоотриманої пенсії за період з 01.09.2010 року по 30.08.2011 року.

Право на отримання пенсії він отримав з 13.11.2008 року і саме з цього часу до 01.09.2010 року він отримував пенсію у меншому розмірі з вини відповідача.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Надав суду пояснення, у яких він обґрунтував свої позовні вимоги тим, що при його звільненні 12.11.2008 року, працівниками Університету йому був неправомірно встановлений менший, ніж передбачено законодавством, розмір посадового окладу для нарахування пенсії. На протязі 2-х років 10 місяців працівники Університету відмовлялись виправити допущену помилку. Втім, після виправлення Університетом допущеної помилки Пенсійним фондом була виплачена частина недоплаченої пенсії, за 12 місяців. А іншу частину втраченої з вини працівників Університету пенсії Пенсійний фонд, керуючись нормами ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплачувати відмовився, внаслідок чого позивачу була заподіяна матеріальна шкода.

Також, позивач пояснив, що у зв`язку з нанесеною йому матеріальною шкодою та необхідністю на протязі близько трьох років боротись за відновлення своїх порушених прав він переживав значні душевні страждання та хвилювання, змушений був витрачати свій час на написання заяв та звертання до відповідних органів, у зв`язку з чим йому була нанесена моральна шкода.

Представник відповідача - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач дійсно проходив військову службу в Університеті та був звільнений 12.11.2008 року, при звільненні позивачу працівниками Університету був встановлений оклад для нарахування пенсії у розмірі 1200 грн. (а.с. 21)

Як вбачається з матеріалів справи Харківським університетом Повітряних Сил імені Івана Кожедуба позивачу була видана нова довідка № 350/176/100/101/465 від 25 травня 2011 року з більшим розміром посадового окладу 1694 грн. (а.с.22).

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05.10.2011 року № 4002/В-14, пенсія позивачу була перерахована та виплачена сума недоплаченої пенсії за період з 01.09.2010 року по 30.08.2011 року Пенсійним фондом України у вересні 2011 року (а.с.28).

Відповідно до листа Департаменту фінансів, міністерства оборони України № 248/10/146 від 19.11.2008 року для визначення грошового забезпечення, з якого буде призначена пенсія посадовий оклад складає 1694 грн., застосовувати зазначений оклад можливо не раніше ніж з 06.11.2008 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що частина пенсії, за попередній період з 13.11.2008 по 30.08.2010 року, позивачем була недоотримана, тобто позивач поніс матеріальні збитки з вини відповідача.

Відповідно до положень п. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачається, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до вимог підпункту 2 п. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України: збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Ст. 1172 Цивільного кодексу України передбачає, що юридична особа, у даному випадку - Університет, відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Внаслідок неправомірного встановлення позивачу Харківським університетом Повітряних Сил імені Івана Кожедуба меншого ніж належно розміру посадового окладу, позивач з 13.11.2008 року до 01.09.2011 року одержував пенсію у меншому ніж йому належало розмірі, сума недоотриманої позивачем пенсії складає 17 720 грн. 95 коп., а саме:

- період з 13.11.2008 року по 31. 05.2010 року + 21,5 місяців.

- суму, яку він отримував щомісяця = 824,23 грн. * 21,5 = 17 720,95 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується позовних вимог на відшкодуванні ОСОБА_1 відповідачем заподіяної моральної шкоди, судом встановлено, що у зв`язку з тим, що позивачу з вини відповідача нанесена значна матеріальна шкода, він переживав значні душевні страждання та хвилювання, був змушений змінити свій звичайний життєвий уклад для того, щоб займатись відновленням порушеного права, оскільки відповідач безпідставно ігнорував усі обґрунтовані звернення позивача з питання встановлення йому належного розміру посадового окладу для нарахування пенсії; не виконував вказівок Департаменту фінансів Міністерства оборони України, якому надано право надавати роз`яснення з фінансових питань, з приводу встановлення позивачу відповідного окладу; при наявності правових підстав відмовлявся виправити свою помилку.

Відновлення порушеного права особи передбачає і відновлення нанесеної їй моральної шкоди. Статтею 1167 ЦК України встановлюються підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, а саме, неправомірність та винність дій особи, яка її завдала, що на думку суду мало місце з боку відповідача по відношенню до позивача. Враховуючи те, що шкода позивачу завдана саме неправомірними рішеннями, а також те, що позивач тривалий час займався відновленням своїх порушених прав, суд прийшов до висновку, що моральна шкода підлягає відшкодуванню.

Як роз`яснено у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Приймаючи до уваги те, що відповідач тривалий час, незважаючи на численні звернення ОСОБА_1 , не виправив своєї помилки, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачці моральних страждань, зважаючи на те, що шкоду спричинено навмисними діями відповідача, суд оцінює моральну шкоду в 4000,00 грн., яка теж підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до норм ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору у розмірі 324 грн. 52 коп.

Таким чином загальна сума, яка підлягає стягненню з Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на користь ОСОБА_1 становить 20 045 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,14,27,31,60,88,213-215,224,226,227 ЦПК України, ст.ст. 11, 22, 23, 1166, 1167, 1172 суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на користь ОСОБА_1 20 045 (двадцять тисяч сорок п`ять) грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії..

СУДДЯ: