Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2013 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі Гусак М.І.,

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1 , відповідачів, їх представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення порядку користування житловим приміщенням , -

ВСТАНОВИВ :

В лютому 2013 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідачів про встановлення порядку користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона зареєстрована в спірній квартирі з 1979 року . Між нею й відповідачами в останні роки виникли неприязні відносини, що перешкоджають нормальному користуванню спірною квартирою, виникають постійні сварки та скандали. Н підставі наведеного просила виділити їй у користування окрему ізольовану житлову кімнату площею 17,7 кв.м., а коридор , кухню, ванну та вбиральню залишити у загальному користуванні.

Позивачка та представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Зазаначили, що позивачкапотребує окремої кімнати, де вона б мала змогу встановити замок, обовязково з балконом.

Відповідачі та їх представник суду пояснили, що квартира самовільно перепланована, в результаті чого змінена житлова площа двох кімнат, а лоджія приєднана до кімнати, але таке її перепланування зне узаконене у у встановленому порядку. Не заперечували проти виділення у користуванні позивачці кімнати, площею 12, 9кв.м., але за умови залишення балкону, вихід до якого є з цієї кімнати, у загальному користуванні, бо після перепоанування іншого місця для сушки білизни в квартирі не має. Проти виділення позивачці кімнати, площею 17, 7 кв.м., заперечували, оскільки перепланування цієї кімнати і збільшення її житлової площі здійснювалося саме для сина ОСОБА_5 .

Вислухавши пояснення сторін, представників сторін, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі з 1972 року по 2004 рік.

Трикімнатана квартира АДРЕСА_1 на теперішній час відносить до державного житлового фонду, в ній прописані і реально проживають усі сторони у справі. .

Згідно копій розрахункових книжок по оплаті за комунальні послуги за вказану квартиру вбачається, що оплату здійснює відповідач ОСОБА_4 , який є відповідальним квартиронаймачем.

Між сторонами склалися вкрай неприязнені стосунки, що підтверджуєтьсся численними постановами про відмову у порушенні кримінальної справи за період з 2010 року, винесених за заверненнями ОСОБА_3 стосовно застосування до неї насильства з боку колишнього чоловіка.

Відповідно до технічного плану станом на тепершіній час загальна площа спірної квартири становить 64,4 кв.м., з яких 43,1 кв.м. це житлова. Квартира складається із трьох житлових кімнат, площею 17.7 кв.м. (площа збільшена за рахунок приєднання лоджії), площею 12,9 кв.м. (площа зменшена за рахунок збільшення коридору для її перепланування з прохідної в ізолювану), з якої є вихід на балкон, та кімнати площею 12, 5 кв.м.; коридору, кухні, поєднаної вбиральні, балкону.

Як вбачається з довідки КП ММБТІ від 24.02.2011 року та таке зазначено в технічному паспорті на спірну квартиру, квартира є самовільно переобладнаною за рахунок внутрішнього перепланування та приєднання лоджії до житлової площі.

У відповідності зі ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до правил ст. 104 цього Кодексу, член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

Разом з тим, судовому захисту підлягає лише дійсне порушене право особи, набуте нею у встановленому законом порядку. Проте позивачем заявлені вимоги про визначення порядку користування житловим приміщенням обєктом - нерухомого майна, яке є самочинно переобладнаним, тим більше внаслідок таких самочинних дій сторін змінено житлову площу квартири, ліквідовано лоджію (а саме з приводу користування балконом та лоджією у сторін і існує спір). За такого, право особи на встановлення порядку користування самочинно переобладнаним приміщенням, легалізація якого не відбулася у встановленому законом порядку, висновок про відповідність таких переобладнань діючим будівеольним нормам компетентними органами не приймався, - судовому захисту не підлягає, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення порядку користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви.

Суддя Гуденко О.А.