У Х В А Л А

Іменем України

« 19» лютого 2013 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Погрібного С.О.,

за секретаря - Малини-Муравенко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2012 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2012 року, ухваленим у справі за вказаним позовом, вимоги Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» суму заборгованості за кредитним договором № 13/15-Ф від 08.09.2006 року в сумі 2914623 (два мільйони девятсот чотирнадцять тисяч шістсот двадцять три) гривні, 07 копійок, а також судові витрати у сумі 3219,0 гривень.

Представник відповідача звернувся із заявою про перегляд ухваленого у справі заочного рішення, посилаючись на те, що відповідач не отримував судових повісток, у звязку із чим у судове засідання не явився з поважних причин.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та дату судового слухання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.231 ЦПК неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних причин.

Відповідно до правила ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Згідно із ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, підставою для скасування заочного рішення є дві одночасно наявні умови поважність причин неявки відповідача у судове засідання та представлення доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. За змістом наведеного правила ці докази повинні мати таке істотне значення для вирішення справи, аби їх врахування мали б змінити рішення суду по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судової повістки (а.с. 83, 85, 99). Таким чином, суд критично ставиться до пояснень представника відповідача, щодо неналежного сповіщення про час та дату слухання судової справи.

Отже, представник відповідача не довів, що відповідач не являвся у судові засідання з поважних причин, а відповідно, не довів, що суд був зобовязаний відкладати розгляд справи.

Стосовно другої частини підстави для перегляду заочного рішення, то суд виходить з того, що позивачем не наведено та не представлено жодного доказу, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Окрім наведеного для розгляду заяви про перегляд мають істотне значення такі обставини: на час ухвалення рішення судом проведено дослідження всіх заявлених сторонами доказів, причому суду сторонами не повідомлялось про наявність інших.

Отже, відповідачем не представлено доказів, що могли бути істотними для справи та не були відомі судові під час розгляду справи та до постановлення заочного рішення; у своїх аргументах про скасування рішення відповідач посилався на наявні в матеріалах справи докази, яким судом вже була дана оцінка та які стали підставою для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки відсутні обидві підстави для задоволення такої заяви, а саме судом не було встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин та не надав жодного нового доказу, що міг би істотно вплинути на розгляд справи та на рішення суду в цілому.

При цьому, слід зауважити, що відсутність хоча б однієї з підстав для скасування заочного рішення тягне за собою безумовну відмову у задоволенні такої заяви, оскільки, в іншому випадку, суд порушуватиме вимоги ст. 232 ЦПК України.

При цьому суд виходить з принципу недопустимості скасування рішення суду за відсутності достатніх та законних підстав для того, а також з формальних міркувань.

У відповідності із п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2012 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Рішення суду від 09 листопада 2012 року, постановлене у цій справі, може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ С.О. ПОГРІБНИЙ

19.02.2013