Справа № 621/870/13-ц
Провадження № 2/621/490/13
РІШЕННЯ
Іменем України

15.04.2013 року Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого - Бібіка О.В.
за участю секретаря - Онацької В.В. - ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зміїв цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання дружини, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого стягувати з відповідача кошти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.
В обґрунтування позову зазначила, що 10 липня 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З серпня 2012 року з відповідачем припинили шлюбні відносини, спільного господарства та бюджету не ведуть, відповідач залишив сім»ю і проживає окремо. Дитина залишилася проживати разом з нею, однак відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча є молодим і здоровим чоловіком, інших дітей чи непрацездатних батьків не має, має мінливий дохід, оскільки працює по найму у приватних підприємствах на будівельних роботах, крім того, має у володінні та користуванні автомобіль.
Позивач ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судове засідання не з»явилася, 05 квітня 2013 року до канцелярії суду надійшла заява, в якій вона вказала, що наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з»явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Просив справу розглядати за його відсутності, без фіксації технічними засобами звукозапису.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ОСОБА_2 був зареєстрований 10 липня 2006 року Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 14, що підтверджено копією свідоцтва про шлюбу серії І-ВЛ № 028143 (а.с. 7).
Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 228668 від 27 січня 2011 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області (а.с. 8).
Суд, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання дружини входить із положень ч. 2 ст. 84 СК України, де дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від розірвання шлюбу та від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Для задоволення вимоги про стягнення аліментів, надання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить - матері, незалежно цієї обставини.
Право на утримання дружини матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього.
Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Основною умовою виникнення права на утримання є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу.
Відповідачем не спростовані доводи позивачки стосовно того, що він має мінливий дохід, офіційно не працевлаштований, однак працює по найму у приватних осіб та у приватних підприємствах на будівельних роботах.
Таким чином, суд не визнає відповідача неспроможним надавати матеріальну допомогу, та виконання обов»язку по утриманню, так як він є працездатним і не є інвалідом, у зв»язку з цим сам би потребував матеріальної допомоги, доказів про стягнення за іншими виконавчими листами не надав.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню на суму 700 грн.
Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 75, 84, 182, 184 СК України суд,-
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 229 (двісті двадцять дев»ять) грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Бібік О.В.