Справа № 0417/2-2880/2011
Справа № 2/202/65/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 січня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Кривич О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа: Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення визнання заповіту нікчемним,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним. В подальшому позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги. В уточненому позові від 14.11.2012 року позивач посилається на те, що 06.10.2010 року померла його мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на день смерті проживала і була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку № 4 по вул. Броварській в м. Дніпропетровську. У вересні 208 року мати позивача склала заповіт, посвідчений Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, яким заповідала все своє майно в рівних частках позивачу та його брату відповідачу по справі. Про цей заповіт було відомо всій родині і він не викликав ні у кого заперечень. Незадовго до смерті матері позивач дізнався про те, що вона склала новій заповіт, яким все своє майно заповідала відповідачу ОСОБА_2. На питанні позивача стосовно заповіту мати сказала, що ні до якого нотаріуса вона не ходила і ніякого заповіту не підписувала. Ознайомившись з текстом даного заповіту позивачу стало відомо, що підпис ОСОБА_4 в ньому відсутній, а приватний нотаріус ОСОБА_3 посвідчила цей заповіт, зазначивши у ньому, що у звязку із похилим віком та фізичною вадою ОСОБА_4 на її особисте прохання та у її присутності текст заповіту підписано ОСОБА_5 Однак на момент складання заповіту ОСОБА_4 не мала фізичних вад, які б перешкоджали їй власноруч підписати заповіт, оскільки вона не була інвалідом, або людиною з обмеженими можливостями ні фактично, ні юридично. Крім того, у період, коли було складено заповіт, а також тривали час після того, ОСОБА_4 вела активний образ життя, самостійно пересувалася, доглядала за господарством, спілкувалася з сусідами та родичами, власноруч розписувалася за отримання пенсії, яку приносили їй працівники пошти, в окулярах добре читала. Позивач вважає, що заповіт від імені ОСОБА_4, померлої 06.10.2010 року, який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 30.04.2009 року, підписаний особою, яка не мала права його підписувати, складений з порушенням вимог чинного законодавства, при його посвідченні були порушені вимоги п. 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року, та ст. 56 Закону України Про нотаріат, тому даний заповіт є нікчемним у відповідності до ст. 1257 ЦК України. Просив визнати нікчемним заповіт, складений від імені ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлої 06.10.2010 року, посвідчений 30 квітня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований у реєстрі за № 395, номер у спадковому реєстрі 46884771, сері та номер бланку ВМЕ 365420.

Представники позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представники відповідача ОСОБА_2 у судове засідання з'явилися. Проти задоволення позовних вимог заперечували. Суду пояснили, що позивач не довів того, що відповідач ОСОБА_2 тиснув якимось чином на матір , яка була досить вольовою жінкою. Мати склала заповіт на користь тієї дитини, яка більше приділяла їй уваги та доглядала за нею. При складанні заповіту вона хвилювалася і для того, щоб її дії були цілком законні, вона просила посвідчити цей заповіт при свідка, що і було зроблено. Його мати скористалася своїм правом на призначення спадкоємця, позбавивши свого іншого сина - позивача спадщини. Позивач не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вважають, що позовні вимоги безпідставні та не підлягають задоволенню.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник у судове засідання явилися. Позовні вимоги не визнали. Відповідачка суду пояснила, що нею. Як приватним нотаріусом, було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_4 на імя ОСОБА_2. Заповіт був посвідчений в приміщенні, яке є її робочим місцем за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Газети ПравдаАДРЕСА_1. При посвідченні заповіту були дотримані усі вимоги діючого законодавства, необхідні для вчинення даного виду нотаріальних дій. Було встановлено особу заповідача за паспортом та зясована її дієздатність. На момент складання заповіту ОСОБА_4 повністю усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними. Зроблене нею розпорядження відповідало її волі, волевиявлення було вільним. На прохання заповідача текст заповіту було виготовлено за допомогою загальноприйнятих технічних засобів на компютері. У звязку із тим, що заповідачка через фізичні вади та похилий вік не могла прочитати зміст заповіту, заповіт був посвідчений при свідках. За дорученням заповідача заповіт в її присутності та в присутності нотаріуса підписала інша особа у відповідності до вимог ст. 1247 ЦК України та п.п. 16, 157 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Хто оплачував послуги, відповідачка не памятає. Свідки прийшли із ОСОБА_4 разом. ОСОБА_5 із ОСОБА_4 знайома не була. Нотаріус паспорт ОСОБА_4 ОСОБА_5 не показувала. Свідок ОСОБА_6 повідомив про те, що він погано бачить, але заповіт підписав. Заповіт було посвідчено о 10-30 30 квітня 2009 року. Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. В матеріалах справи є лист третьої особи (а. с. 99) про слухання справи у відсутності представника третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є синами ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про народження (а. с. 6). ОСОБА_4 на праві власності належало 7/8 частин домоволодіння № 4 по вул. Броварській в м. Дніпропетровську, що підтверджується технічним паспортом на будинок (а. с. 65-68). Згідно довідки про причину смерті (а. с. 15) ОСОБА_4 померла 06 жовтня 2010 року у віці 89 років з причини хронічного порушення кровообігу та розповсюдженого атеросклерозу., що підтверджується також Свідоцтвом про смерть І-КИ № 360897 (а. с. 60).

30 квітня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було посвідчено заповіт ОСОБА_4 , яким вона заповідала належне їй рухома та нерухоме майно ОСОБА_2 (а. с. 4). Із тексту заповіту вбачається, що у звязку із тим, що заповідач через фізичні вади не може сам прочитати текст заповіту, цей заповіт посвідчено при свідках: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Свідки зачитали цей заповіт вголос та поставили свої підписи на ньому. Крім того, у звязку з тим, що через похилий вік та фізичні вади ОСОБА_4 не може сама підписати заповіт, зі її дорученням і в її присутності, в присутності нотаріуса та свідків заповіт підписала ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що у 2009 році ОСОБА_4 захворіла і відповідач разом із дружино переїхав жити до неї. Їй відомо, що ОСОБА_4 погано бачила і у неї тремтіли руки. Свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона є рідною сестрою померлої ОСОБА_4 До 2010 року ОСОБА_4 пересувалася самостійно. Їй було відомо, що сестра склала заповіт на двох синів. Про те, що сестра переписала заповіт на одного з синів не знала. Свідок ОСОБА_10 двоюрідна сестра позивача та відповідача суду показала, що їй було відомо про намір ОСОБА_4 скласти заповіт на сина ОСОБА_11, але звідки їй це стало відомо, суд не повідомила.

Відповідно до ст. 56 Закону України Про нотаріат та п. 156 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року, яка діяла на момент складання заповіту, нотаріуси, або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог законодавства України і особисто подані ними нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, а також забезпечує державну реєстрацію заповітів у Спадковому реєстрі. Посвідчення заповіту через представника, а також одного заповіту від імені кількох осіб не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України Про нотаріат та п. 16 Інструкції якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноруч підписати документ, то за її дорученням та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчу вальному написі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що мати не змогла самостійно підписати заповіт через те, що вона погана бачила і можливо перехвилювалася. Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду показала, що вона підписала заповіт за жінку, у якої видимих фізичних вад не було. Їй сказали, що необхідність підписати заповіт виникла, через те, що заповідач старенька жінка і сама не може підписати. З якої конкретно причин заповідач сама не може підписати заповіт, або через які вади, ОСОБА_5 не повідомили. Тобто ОСОБА_4 особисто не просила ОСОБА_5 підписати за неї заповіт і ніяких доручені їй з цього приводу не давала. Свідки ОСОБА_12Є та ОСОБА_13 суду показали, що вони бачили, як у 2009 році ОСОБА_4 особисто підписувалася при отриманні пенсії. Отримання матірю самостійно пенсії підтвердив також у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 1253 ЦК України у випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш к двох свідків при посвідченні заповіту є обовязковою.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 1253 свідками не можуть бути особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт.

У відповідності до п. 158 Інструкції на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. Присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обовязковою. Свідками не можуть бути особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт.

Так, у судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_6, суду показав, що він особисто не читав тексту заповіту через те, що забув свої окуляри., а ОСОБА_5, яка підписувала заповіт замість ОСОБА_4, це жінка похилого віку, у той час, як ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_4. Тобто фактично нотаріус посвідчили заповіт тільки в присутності одного свідка ОСОБА_7 Свідок ОСОБА_5 суду показала, що при підписанні нею заповіту у нотаріальній конторі були присутніми дві жінки і невідомий їй чоловік, а відповідач ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_7 стверджували, що у нотаріальній конторі були ОСОБА_4, ОСОБА_2, його дружина та подружжя ОСОБА_7.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 78 Закону України Про нотаріат та п. 168 Інструкції на угоді може бути засвідчена справжність підпису особи, що підписувалася за іншу особу, яка не могла це робити власноручно внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин. Нотаріус, або посадова особа органу місцевого самоврядування, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лиш е підтверджує, що підпис зроблено певною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Крім того, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах спадкування від 30.05.2008 року № 7заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Таким чином, оцінюючи всі вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 117 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 1248, ч. 2, ч 4 ст. 1253, ч. 1 ст. 1257 ЦК України, ст. ст. 45, 56, 78 Закону України Про нотаріат, п. п. 16, 156, 158, 168 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах спадкування від 30.05.2008 року № 7, ст. ст. 11, 15, 60, 88, 212,213,214,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати нікчемним заповіт, складений від імені ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлої 06.10.2010 року, посвідчений 30 квітня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований у реєстрі за № 395, номер у спадковому реєстрі 46884771, сері та номер бланку ВМЕ 365420.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі судовий збір на користь держави у розмірі 117 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко