Справа № 199/6484/13-ц
УХВАЛА

04 грудня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Подорець О.Б., за участі секретарів Завгородньої Л.В. та Голубніченко В.О., представника заявника ОСОБА_1, представників заінтересованих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську скаргу ОСОБА_4 на неправомірні дії та бездіяльність головного державного виконавця Жовтневого відділу виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії та бездіяльність головного державного виконавця Жовтневого відділу виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, зазначивши, що заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2010 року його позовні вимоги до ПАТ КБ «ПриватБанк» були задоволені і суд зобов'язав ПАТ КБ «ПриватБанк» виконати договірні зобов'язання за кредитним договором №DNHDGK01430303 від 06 квітня 2006 року, укладеним між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», зарахувавши на його рахунок - 5549 суму 6083,84 грн., що еквівалентно 1204,72 доларам США, відповідно до квитанції за № НОМЕР_1 від 05 лютого 2008 року, та стягнено на його користь витрати на інформаційно-технічний розгляд справи в сумі 120 грн. До ухвалення судового рішення боржник визнавав факт внесення заявником 295,28 доларів США, замість -1500 доларів США, на погашення кредитного боргу тільки - 295, 28 доларів США, замість -1500 доларів США. Для примусового виконання вищезазначеного заочного рішення від 28 жовтня 2010 року ОСОБА_4 був отриманий виконавчий лист від 12 травня 2011 року за № 2-3454/ 2010 та 16 травня 2011 року виконавчий лист поданий для виконання до Жовтневого відділу виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Постановою головного державного виконавця Жовтневого відділу виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження ВП №26858160. Вище зазначена постанова була направлена боржникові для виконання. Під час проведення виконавчих дій старший судовий виконавець не вжила заходів для повного виконання рішення суду, не перевірила його виконання боржником і не виконавши рішення суду, прийняла постанову про закінчення виконавчого провадження, при цьому в триденний строк не повідомила його про своє рішення, внаслідок чого не дала йому змоги своєчасно ознайомиться з постановою і її оскаржити. Так, не дочекавшись повідомлення від Жовтневого ВДВС про виконання рішення суду по виконавчому провадженню ВП № 26858160, заявник 26 вересня 2012 року зробив запит до Жовтневого ВДВС, на який 08 жовтня 2012 року отримав повідомлення за № 04-11/ 2-7368 з доданою до нього Постановою головного державного виконавця Чернової Людмили Володимирівни про закінчення виконавчого провадження від 12 липня 2011 року, згідно з якою провадження закінчено, оскільки боржник виконав судове рішення.

12 лютого 2013 року ОСОБА_4 від боржника ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав виписку із рахунку про погашення кредиту за договором за № DNHDGK01430303 за період з 06.04.2006 по 12.02.2013, і, оглянувши зазначену виписку, дізнався що боржником рішення не виконано, що підтверджується тим, що з 16.05.2011 по 12.07.2011 на його рахунок не зараховувалася сума від імені ПАТ КБ «ПриватБанк» - 1204, 72 доларів США, яка повинна пройти як платіж, сплачений заявником - 05.02.2008, відповідно до резолютивної частини виконавчого листа. У зв'язку з не виконанням рішення суду головним державним виконавцем ВДВС ОСОБА_2, яка явно діяла в інтересах боржника, і не зарахуванням на валютний кредитний рахунок заявника 1204, 2 доларів США, як платіж від 05.02.2008, боржник зараховує всі сплачені ним валютні кошти з 05.02.2008 не на оплату отриманого ним кредиту. У звязку з наведеним заявник просив визнати дії старшого державного виконавця Чернової Людмили Володимирівни протиправними, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 26857932 від 12 липня 2011 року, а також стягнути судові витрати по справі (а.с.3-5, 21-23).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду від 21 березня 2013 року скаргу ОСОБА_4 задоволено частково та визнано постанову від 12.07.2011 ВП №26858160 про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №2-3454/2010, що виданий 13 травня 2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, прийняту головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, та її дії в частині винесення зазначеної постанови, - неправомірними, постанову скасовано та зобовязано останню або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та відновити вищевказане виконавче провадження (а.с. 30-32).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2013 року ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду від 21 березня 2013 року скасовано та справу передано до суду першої інстанції (а.с.55-57).

Під час нового розгляду справи, заявник уточнив свої вимоги та остаточно просив суд поновити йому строк для оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження, визнати неправомірними дії головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, які виявилися у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 12 липня 2011 року по виконавчому провадженні ВП №26858160 без повного виконання заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2010 року, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 26857932 від 12 липня 2011 року та зобовязати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області відновити провадження і виконати в повному обсязі заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2010 року згідно з резолютивною частиною виконавчого листа від 12 травня 2011 року за №2-3454/2010, зобовязавши ПАТ КБ «ПриватБанк» виконати договірні зобовязання за кредитним договором за №DNHDGK01430303 від 06 квітня 2006 року, укладеним між ОСОБА_4 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», зарахувавши на його рахунок позичальника - 5549, суму 6083, 84 гри., що еквівалентно 1204, 72 доларам США, відповідно до квитанції № НОМЕР_1 від 05 лютого 2008 року, а не іншим числом (а.с.61-65).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2013 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.110).

У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_1 скаргу підтримали у повному обсязі, та посилаючись на обставини, викладені в скарзі, просили її задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу не визнала, підтримала надані письмові заперечення на скаргу та звернула увагу на те, що заявник пропустив строк звернення до суду зі скаргою (а.с.113-116).

Представник заінтересованої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 скаргу не визнав, пояснивши, що банком рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 жовтня 2010 року виконано у повному обсязі, про що повідомлений державний виконавець12 липня 2011 року, а тому виконавче провадження закрито правомірно відповідно до норм чинного законодавства. У разі якщо у заявника ОСОБА_4 є питання до дій банку щодо виконання рішення суду, то це не може стосуватися дій державного виконавця.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши наявні докази по справі, дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено відповідними положеннями Закону України "Про виконавче провадження", згідно зі статтями 1 та 2 якого виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб державної виконавчої служби, яка входить до системи Міністерства юстиції України, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів, які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених чинним законодавством України, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа від 28 жовтня 2010 року, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 12 травня 2011 року судовим рішенням зобовязано ПАТ КБ «ПриватБанк» виконати договірні зобовязання за кредитним договором за №DNHDGK01430303 від 06 квітня 2006 року, укладеним між ОСОБА_4 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», зарахувавши на рахунок позичальника ОСОБА_4 №5549 суму 6083,84 гри., що еквівалентно 1204,72 доларів США відповідно до квитанції № НОМЕР_1 від 05 лютого 2008 року (а.с.8).

19 травня 2011 року постановою головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження за вищезазначеним виконавчим листом (а.с.9).

Постановою головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 12 липня 2011 року закрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-3454/2010 виданого, як зазначено в постанові 13 травня 2011 року, а у виконавчому листі зазначено, що його видано 12 травня 2011 року (а.с.8,11).

Суд не може погодитися з твердженнями представника заінтересованої особи ОСОБА_2 проте, що 12 липня 2011 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк» їй на підтвердження виконання рішення суду надано виписки із рахунку про погашення кредиту за договором №DNHDGK01430303 станом на 08 липня 2011 року, що було підставою для прийняття нею постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав державному виконавцю довідку щодо зарахування на рахунок позичальника ОСОБА_4 коштів в сумі 6083, 84 грн., що еквівалентно 1204,72 доларів США, як то зазначено в рішенні суду.

15 липня 2011 року на адресу ОСОБА_4 Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було надіслано листа з розрахунком наданим ПАТ КБ «ПриватБанк» на виконання рішення суду за виконавчим листом №2-3454/2010. Крім того, з даного листа вбачається, що рішення суду за виконавчим листом №2-3454/2010 на 15 липня 2011 року не виконано (а.с.99).

Таким чином, у державного виконавця були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження, оскільки надана представником ПАТ КБ «ПриватБанк» державному виконавцю копія розрахунку заборгованості станом на 08 липня 2011 року (а.с.66, 67-68) на підтвердження виконання рішення суду не є тим документом на підставі якого здійснюється безумовний висновок про виконання судового рішення стороною виконавчого провадження.

У разі встановлення, відповідно до ч.2 ст. 387 ЦПК України, обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Частиною 1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Розглядаючи скаргу, суд вважає, що заявнику слід поновити строк звернення до суду зі скаргою, оскільки про порушення своїх прав стягувач дізнався лише 12.02.2013 при отриманні виписки від боржника ПАТ КБ «ПриватБанк» по кредитному договору та 18.02.2013 звернувся до суду за захистом своїх прав. У звязку з наведеним суд не погоджується з доводами представника заінтересованої особи ОСОБА_2 щодо пропуску ОСОБА_5 строку звернення до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги, а саме слід поновити заявнику ОСОБА_4 строк звернення до суду, визнати постанову від 12.07.2011 ВП №26858160 про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №2-3454/2010, що виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, прийняту головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, та її дії в частині винесення зазначеної постанови, - неправомірними, скасувати постанову, зобовязати останню або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та відновити вищевказане виконавче провадження. В іншій частині скарги щодо зобовязання Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції виконати рішення суду в повному обсязі слід відмовити, оскільки дані вимоги не передбаченні законодавством, та відносяться до компетенції відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до вимог ч.1 ст.388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Разом з тим, Закон України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік заяв та скарг за подання яких до суду справляється судовий збір. В даному переліку відсутні скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, у звязку з чим суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору в даному випадку, а тому судові витрати розподілу не підлягають і відносять на рахунок держави.

Керуючись ч. 1 ст.208, ст. 210, ст.ст.383-388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на неправомірні дії та бездіяльність головного державного виконавця Жовтневого відділу виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати постанову від 12.07.2011 ВП №26858160 про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №2-3454/2010, що виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, прийняту головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, та її дії в частині винесення зазначеної постанови, - неправомірними, скасувати постанову, зобовязати останню або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та відновити вищевказане виконавче провадження.

В іншій частині скарги відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, що не були присутніми при її проголошенні у той же строк з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Б.Подорець