Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-360/11
Провадження № 6/553/160/2013
У Х В А Л А

Іменем України

17.12.2013м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Крючко Н.І., при секретарі - Довгенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа, виданого по цивільній справі № 2-360/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа, виданого по цивільній справі № 2-360/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей до виконання, посилаючись на те, що спочатку аліменти відповідачка сплачувала добровільно і своєчасно, проте з квітня 2013 року відповідачка припинила виплату аліментів.

Ухвалою суду від 26.11.2013 року відкрито провадження у справі.

Заявник та заінтересована особа в судове засідання не зявились, не попередивши суд про причини свої неявки, хоча про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку що в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити за наступних обставин.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 2-360/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, дана справа була розглянута судом 11 квітня 2011 року з винесенням ухвали про затвердження мирової угоди, відповідно до умов якої ОСОБА_3, діючи на підставі нотаріально посвідченої довіреності та представлючи інтереси ОСОБА_2 визнала право ОСОБА_1 на отримання аліментів на дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними повнолітня; Сторони дійшли згоди, що строк на отримання аліментів починається в період з 24 грудня 2010 року; Сторони досягли згоди в тому, що до дня підписання даної угоди ОСОБА_3 передає ОСОБА_1 кошти в сумі 4 000 (чотири тисячі) грн. на рахунок оплати аліментів за грудень 2010 року січень лютий березень квітень 2011 року. Наступна сума за травень 2011 року буде виплачуватися у травні 2011 року; Сторонами була досягнута домовленість, що розмір аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 становитиме по 500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття; Сторони також домовилися, що всю суму аліментів щомісячно, в період з 3 по 5 число, ОСОБА_3 особисто передаватиме ОСОБА_1, а останній вручатиме їй кожного разу власноручно написану розписку наступного змісту: Я, ОСОБА_1 (число, місяць, рік) отримав від ОСОБА_3 1000 грн. гривень в рахунок аліментів на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за (вказується місяць та рік). Дата, підпис; ОСОБА_1 взяв на себе зобовязання сприянню підтримувати стосунки між ОСОБА_4, ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

За результатами розгляду вищевказаної цивільної справи виконавчий лист судом не видавався.

Також, будь-яких відомостей щодо отримання виконавчого документа позивачем по вищевказаній справі матеріали справи не містять.

Частиною 1, 2 ст. 368 ЦПК України визначено, що питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Також, частиною 2 статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених

розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Статтею 371 ЦПК України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

З тексту поданої суду заяви вбачається, що умови мирової угоди відповідачем не виконуються в добровільному порядку.

При цьому, відомостей щодо звернення виконавчого документа до примусового виконання заявником в даній заяві не зазначено, як не зазначено і поважних причин для поновлення строку для звернення виконавчого документу до виконання.

Таким чином, невиконання рішення суду в добровільному порядку, котре не було звернуто до виконання в примусовому порядку, не є підставою для поновлення строку для його звернення до виконання.

Більш того, не зрозуміло з яких саме підстав заявником було вирішено, що строк предявлення виконавчого документа даного виду стягнення і що існують перешкоди для його звернення до примусового виконання на даний час.

Причин, за яких заявнику було вчинено перешкоди щодо отримання в суді виконавчого документа, чи прийняття його до примусового виконання, останнім в своїй заяві також не зазначено та суду не надано на їх підтвердження відповідних документів.

З наведених вище підстав суд приходе до висновку, що заява ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа, виданого по цивільній справі № 2-360/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей до виконання є безпідставною, оскільки виконавчий документ по даній справі заявником не отримувався, до примусового виконання не звертався, а тому підстав для поновлення строку для предявлення його до виконання наданий час не існує.

Керуючись ст. 371 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа, виданого по цивільній справі № 2-360/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей до виконання відмовити за безпідставністю.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_6