Справа № 203/4789/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2013 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.,

при секретарі - Чередник І.О.

за участю : представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення часток та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

23 липня 2013 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4, треті особи Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення часток та визнання права власності. (а.с. 1-4).

Представник позивача у позовній заяві та у судовому засіданні посилався на те, що 01.06.2012 року помер його батько ОСОБА_5, після його смерті відкрилася спадщина на частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 28.03.2000 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розлучились та 27.09.2002 року ОСОБА_6 вдруге вийшла заміж та змінила прізвище з Давидової на Клюєва. Після смерті ОСОБА_5 позивач та ОСОБА_4 залишилися єдиними спадкоємцями першої черги. В лютому 2013 року в порядку та й у строки, передбачені законом, позивач звернувся до Пятої ДДНК із заявою про отримання спадщини, але державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки при реєстрації права власності неможливо було визначити частку нерухомого майна, що виявилося перешкодою для прийняття ним спадщини, тому позивач змушений звернутись до суду та просити суд визначити частки кожного із співвласників у вище вказаній квартирі у рівних долях та визнати за позивачем право власності на ? частину квартири, у порядку спадкування по закону після смерті ОСОБА_3 (а.с. 1-4).

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. (а.с. 38)

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечував, та просив суд позовні вимоги задовольнити. (а.с. 38).

Третя особа Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора м. Дніпропетровська, у судове засідання представника не направила, про день та годину розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву у якій просить суд розглянути дану цивільну справу у відсутність її представника (а.с. 30).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та членам його сімї ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло виданого 04 квітня 1995 року Виробничим об'єднанням Південним машинобудівним заводом та копією технічного паспорту на квартиру, наявними в матеріалах цивільної справи. (а.с. 6-8).

Судом також встановлено, що ОСОБА_5, помер 01 червня 2012 року, що підтверджуються копією свідоцтва про смерть, наявною в матеріалах справи. (а.с. 5)

Також судом встановлено, що 28 березня 2000 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було розірвано, внаслідок чого, 27 вересня 2002 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 та після укладення шлюбу змінила прізвище на Клюєва, викладені обставини підтверджуються копіями свідоцтв та копією паспорту ОСОБА_6, наявними в матеріалах справи. (а.с. 9-10, 13)

Судом встановлено, що 05 жовтня 2012 року позивач звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини померлого ОСОБА_5, що підтверджується копією заяви та копією спадкової справи № 442/2012 до майна померлого 01.06.2012 року ОСОБА_5, які наявні в матеріалах справи. (а.с. 31-37)

Крім того, судом було встановлено, що позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, але йому було відмовлено в цьому у звязку з тим, що свідоцтво про право на спадщину може бути видане нотаріусом лише після виділення (визначення) часток співвласників вищевказаної квартири, оскільки дана квартира зареєстрована в державному реєстру як спільна сумісна власність осіб, що підтверджується копією рішення Пятої ДДНК від 03.04.2013 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 14)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із

майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути

поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 392 ЦК України визначено,що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи заявлені позивачем вимоги щодо визнання за ним права власності на ? частину квартири АДРЕСА_3, приймаючи до уваги, що відмова нотаріуса в видачі свідоцтва про права власності ґрунтувалась на тому, що програмне забезпечення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не передбачало технічної можливості реєстрації права власності на спільну сумісну власність сторін без зазначення часток цього майна, внаслідок чого позивач і звернувся до суду, зважаючи на те, що в даній справі відсутній спір про визнання права власності за позивачем, суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Оцінюючі усі докази, які було досліджено судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що слід визначити що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5 (який помер 01 червня 2012 року) та членам його сімї ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 04 квітня 1995 року Виробничим об'єднанням Південним машинобудівним заводом в рівних частках, а саме: ? - ОСОБА_5 (який помер 01 червня 2012 року); ? - ОСОБА_4, ? - ОСОБА_8, ? - ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 372, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Припинити право спільної сумісної власності співвласників на квартиру АДРЕСА_4.

Визначити, що квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_5 (який помер 01 червня 2012 року), ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності на житло № 533-95 виданого 04 квітня 1995 року Виробничим обєднанням Південний машинобудівний завод в рівних частках а саме: ? - ОСОБА_5 (який помер 01 червня 2012 року); ? - ОСОБА_4, ? - ОСОБА_8, ? - ОСОБА_3.

ОСОБА_3 у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ф.Ф. Маймур