Справа № 199/4647/13-ц
(2/199/2116/13)
РІШЕННЯ

іменем України

„25 вересня 2013 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар - Голубніченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що між сторонами за цим позовом був укладений договір № 040-Z/ 009467 (від 16.03.2012 р.) про відкриття карткового рахунку і використання платіжної картки, та згідно п. 1.1 договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок №0980001 і надав відповідну платіжну карту Visa Electron, що підтверджується копією розписки відповідача. Укладаючи договір (п. 2.6 договору-1) сторони за ним передбачили, що відповідач доручив позивачу самостійно списувати з його карткового рахунку суми операцій, здійснених з використанням платіжної карти, суми комісійної винагороди відповідно до тарифів, сум нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, що виникли внаслідок заборгованості у звязку із перевищенням суми операцій, здійсненої за допомогою платіжної карти, суми наявного видаткового ліміту (несанкціонований овердрафт).

Відповідач взяв на себе зобовязання (п. 4.1.5 4.1.10 договору №1) щомісячно та не пізніше 10 числа кожного місяця особисто одержувати в банку виписку по картковому рахунку за минулий розрахунковий період, перевіряти правильність відображення у виписці всіх операцій, а у випадку незгоди - письмово повідомити про це банк не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним, контролювати свій видатковий ліміт, не допускати виникнення несанкціонованого овердрафту, погашати всі заборгованості, передбачені договором -1, самостійно ознайомлюватися з усіма змінами до Договору 1, тарифів, правил користування, повідомлення про які розміщуються банком відповідно до п. 7.6 договору 1, у випадку виникнення несанкціонованого овердрафту погасити заборгованість, що виникла, в строк до 10 числа місяця, наступного за звітним, при виникнення несанкціонованого овердрафту сплатити банку нараховані на суму заборгованості проценти в розмірі, встановленому тарифами

Як зазначається позивачем при зверненні до суду, 16.03.2012 р. між сторонами у цій справі був укладений договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту №006-007344/12-00938-вкл-к, відповідно до якого позивач надав відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок, передбачений договором 1, з розміром кредитного ліміту в сумі 15 000,00 грн. зі сплатою процентів 54% річних.

Згідно п. 2.1.1 договору -2 протягом періоду кредитування, починаючи з 16.03.2012 р. і закінчуючи 17.03.2015 р. кредитний ліміт щомісяця зменшується рівними частинами відповідно до графіка зниження чергового розміру кредитного ліміту. Якщо на дату чергового зменшення кредитного ліміту у фактичному користуванні позичальника перебувають кредитні ресурси в розмірі більшому, ніж новий розмір кредитного ліміту, останній зобовязується не пізніше дати зменшення кредитного ліміту повернути кредитні ресурси в сумі перевищення.

Якщо позичальник не поверне не пізніше чергової дати зменшення ліміту виникне перевищення розміру установленого кредитного ліміту. При невиконанні позичальником зобовязань по зменшенню позичкової заборгованості настають наслідки, передбачені п. 3.4. 3.6.6.1 договору 2.

Також позичальник уповноважує банк у дату чергового зменшення ліміту здійснювати списання необхідних грошових сум з карткового рахунку і зараховувати їх у рахунок погашення позичкової заборгованості.

Відповідно до п. 6.1 договору 2 за прострочення повернення кредитних ресурсів або сплати процентів відповідач сплачує позивачеві пеню в розмірі 60% річних від простроченої суми за кожен день прострочення.

Утім, відповідач не виконав умови договору: несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює нарахування коштів на погашення заборгованості по відсотках, що згідно п. 3.4 дає позивачу право вимагати дострокового повернення в повному обсязі коштів, виданих в рамках відновлювальної кредитної лінії, та виконання всіх інших зобовязань з цим договором.

21.08.2012 р. відповідачу направлений лист про усунення порушень умов договору; станом на 11.04.2013 р. розмір заборгованості складає 26 904,06 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 9 999,96 грн., заборгованість прострочена за кредитом 4 987,89 грн., нараховані відсотки по заборгованості 8 241,74 грн., нараховані відсотки по простроченій заборгованості 256,56 грн., пеня за несвоєчасне погашення 3 417,91 грн.

Про стягнення зазначеної суми з відповідача на користь позивача у позові й заявлено відповідну вимогу.

Підставу позову становлять приписи ст.ст. 526, 530, 553-554, 611, 614, 625 ЦК України.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи.

За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У судове засідання відповідач, повідомлений належним чином про розгляд справи, не зявився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішував справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, та, дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність»); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України.

Як було встановлено судом, між сторонами за цим позовом був укладений договір № 040-Z/ 009467 (від 16.03.2012 р.) про відкриття карткового рахунку і використання платіжної картки, та згідно п. 1.1 договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок №0980001 і надав відповідну платіжну карту Visa Electron, що підтверджується копією розписки відповідача.

Укладаючи договір (п. 2.6 договору-1) сторони за ним передбачили, що відповідач доручив позивачу самостійно списувати з його карткового рахунку суми операцій, здійснених з використанням платіжної карти, суми комісійної винагороди відповідно до тарифів, сум нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, що виникли внаслідок заборгованості у звязку із перевищенням суми операцій, здійсненої за допомогою платіжної карти, суми наявного видаткового ліміту (несанкціонований овердрафт).

Відповідач взяв на себе зобовязання (п. 4.1.5 4.1.10 договору №1) щомісячно та не пізніше 10 числа кожного місяця особисто одержувати в банку виписку по картковому рахунку за минулий розрахунковий період, перевіряти правильність відображення у виписці всіх операцій, а у випадку незгоди - письмово повідомити про це банк не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним, контролювати свій видатковий ліміт, не допускати виникнення несанкціонованого овердрафту, погашати всі заборгованості, передбачені договором -1, самостійно ознайомлюватися з усіма змінами до Договору 1, тарифів, правил користування, повідомлення про які розміщуються банком відповідно до п. 7.6 договору 1, у випадку виникнення несанкціонованого овердрафту погасити заборгованість, що виникла, в строк до 10 числа місяця, наступного за звітним, при виникнення несанкціонованого овердрафту сплатити банку нараховані на суму заборгованості проценти в розмірі, встановленому тарифами.

Разом з тим, 16.03.2012 р. між сторонами у цій справі був укладений договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту №006-007344/12-00938-вкл-к, відповідно до якого позивач надав відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок, передбачений договором 1, з розміром кредитного ліміту в сумі 15 000,00 грн. зі сплатою процентів 54% річних.

Згідно п. 2.1.1 договору -2 протягом періоду кредитування, починаючи з 16.03.2012 р. і закінчуючи 17.03.2015 р. кредитний ліміт щомісяця зменшується рівними частинами відповідно до графіка зниження чергового розміру кредитного ліміту. Якщо на дату чергового зменшення кредитного ліміту у фактичному користуванні позичальника перебувають кредитні ресурси в розмірі більшому, ніж новий розмір кредитного ліміту, останній зобовязується не пізніше дати зменшення кредитного ліміту повернути кредитні ресурси в сумі перевищення.

Якщо позичальник не поверне не пізніше чергової дати зменшення ліміту виникне перевищення розміру установленого кредитного ліміту. При невиконанні позичальником зобовязань по зменшенню позичкової заборгованості настають наслідки, передбачені п. 3.4. 3.6.6.1 договору 2.

Також позичальник уповноважує банк у дату чергового зменшення ліміту здійснювати списання необхідних грошових сум з карткового рахунку і зараховувати їх у рахунок погашення позичкової заборгованості.

Відповідно до п. 6.1 договору 2 за прострочення повернення кредитних ресурсів або сплати процентів відповідач сплачує позивачеві пеню в розмірі 60% річних від простроченої суми за кожен день прострочення.

Утім, відповідач не виконав умови договору: несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює нарахування коштів на погашення заборгованості по відсотках, що згідно п. 3.4 дає позивачу право вимагати дострокового повернення в повному обсязі коштів, виданих в рамках відновлювальної кредитної лінії, та виконання всіх інших зобовязань з цим договором.

21.08.2012 р. відповідачу направлений лист про усунення порушень умов договору; станом на 11.04.2013 р. розмір заборгованості складає 26 904,06 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 9 999,96 грн., заборгованість прострочена за кредитом 4 987,89 грн., нараховані відсотки по заборгованості 8 241,74 грн., нараховані відсотки по простроченій заборгованості 256,56 грн., пеня за несвоєчасне погашення 3 417,91 грн.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Разом з тим, приймаючи рішення щодо заявлених позивачем вимог, суд враховує, що кредитний договір є дійсним і неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі та стягнення зазначеної вище суми заборгованості з відповідача на користь позивача.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст. 11, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 209, 212, 214-215, 218, 224 та ст. 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» () заборгованість за кредитним договором в розмірі 8 923, 44 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» () судові витрати, повязані і сплатою судового збору в розмірі 89, 23 грн. та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом: рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України: рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя