№ 2/202/294/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 лютого 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Гелетій М.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Мармонт». ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Мармонт», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Мармонт», ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в жовтні 2011 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до Кредитного договору № М067 Д/С від 07.10.2005 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мармонт» отримав кредит у сумі 1 000 000,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.10.2006 року. Відповідач ТОВ «Мармонт» порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 22.07.2011 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 1 261 550,99 дол. США, що відповідно до курсу НБУ становить 10 055 949,10 грн. Вимоги до відповідача ТОВ «Мармонт», що випливають зі вказаного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, договору поруки № ДП 067-1 від 07.10.2005 року з відповідачем ОСОБА_1, договору поруки № ДП 067-2 від 07.10.2005 року з відповідачем ОСОБА_3, договору поруки № ДП 067-3 від 07.10.2005 року з відповідачем ОСОБА_2, у звязку з чим останні є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Просив суд, стягнути солідарно з відповідачів ТОВ «Мармонт», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 суму заборгованості у розмірі 1 261 525 грн. 90 коп. за кредитним договором № М067 Д/С від 07.10.2005 року та витрати за надання юридичних послуг у сумі 1950 грн., стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суму 200,00 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» були задоволені.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, від 02 серпня 2012 року, заочне рішення від 24 жовтня 2011 року було скасовано.

При новому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача ТОВ «Мармонт» заборгованість за кредитним договором М067 Д/С від 07.10.2005 року у розмірі 588 761,65 дол. США. Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № М067 Д/С від 07.10.2005 року у розмірі 1 850 312,64 дол. США. Стягнути солідарно з відповідачів суму 200 грн. та стягнути солідарно з відповідачів ТОВ «Мармонт», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 1950 грн.

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ «Приват Банк» у якій просив визнати договір поруки № ДП067-2 від 07.10.2005 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приват Банк», припиненим та закрити провадження по справі.

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ «Приват Банк» у якій просив визнати договір поруки № ДП067-1 від 07.10.2005 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк», припиненим та закрити провадження по справі.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що Позивачем були змінені умови основного зобовязання без його згоди, також Позивач пропустив строк предявлення вимоги про виконання порушеного зобовязання, у звязку з чим вважає припиненим договір поруки № ДП067-2 від 07.10.2005 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приват Банк».

Позивач ОСОБА_1 у своєму позові посилався на те, що Позивачем були змінені умови основного зобовязання без його згоди, також Позивач пропустив строк предявлення вимоги про виконання порушеного зобовязання, у звязку з чим вважає припиненим договір поруки № ДП067-2 від 07.10.2005 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк».

Представник позивача ПАТ КБ «Приват Банк» у судовому засіданні просив позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» задовольнити у повному обсязі. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Представник ТОВ «Мармонт» у судове засідання не зявився, про дату судових засідань повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у судове засідання зявився, просив у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» в частині стягнення суми заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмовити. Зустрічні позови ОСОБА_3 та ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ПАТ «Акцент-Банк» в судове засідання не зявився, подав до суду заяву у якій просив розглядати справу без його участі.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 07.10.2005 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ТОВ «Мармонт» було укладено кредитний договір №М 067 Д/С, згідно до якого ТОВ «Мармонт» отримало кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з загальним лімітом 1 000 000,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.10.2006 року.

Згідно до додаткових угоди до кредитного договору №М067 Д/С від 07.10.2005 року за №1 від 13.10.2006 року, за №2 від 12.10.2007 року, за №3 від 12.10.2008 року, за №4 від 12.10.2009 року, строк повернення кредиту був встановлений до 12.10.2010 року, та встановлено ліміт кредиту 900 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом 18% річних.

Відповідач ТОВ «Мармонт» зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 1 850 512,64 дол. США, де 900 000,00 дол. США заборгованість за кредитом; 579 720,01 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 370 792,63 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Господарським судом Дніпропетровської області 04.10.2011 року з ТОВ «Мармонт» було стягнуто на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суму 900 000,00 дол. США боргу по кредиту, 238470,01 дол. США відсотків за користування кредитом, 123 080,98 дол. США пені, у звязку з чим розмір заборгованості ТОВ «Мармонт» станом на 18.10.2012 року становить 588 792,63 дол. США.

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.

З метою забезпечення виконання ТОВ «Мармонт» усіх грошових зобовязань за кредитним договором, 20.10.2010 року з відповідачем ПАТ А-Банк було укладено договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 200,00 грн. Договір поруки № ДП067-1 від 07.10.2005 року та додаткову угоду №2 від 12.10.2007 року з відповідачем ОСОБА_1, договір поруки № ДП067-2 від 07.10.2005 року та додаткову угоду №2 від 12.10.2007 року з відповідачем ОСОБА_3, договір поруки № ДП067-3 від 07.10.2005 року та додаткову угоду №2 від 12.10.2007 року, додаткову угоду №3 від 12.10.2008 року, додаткову угоду №4 від 12.10.2009 року з відповідачем ОСОБА_2, відповідно до яких останні є солідарними відповідачами.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припинення забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як вбачається, з Позичальником ТОВ «Мармонт» були укладені додаткові угоди до кредитного договору №М067 Д/С від 07.10.2005 року за №1 від 13.10.2006 року, за №2 від 12.10.2007 року, за №3 від 12.10.2008 року, за №4 від 12.10.2009 року. Згідно до додаткових угод строк повернення кредиту було встановлено 12.10.2010 року, однак при цьому в матеріалах справах присутні додаткові угоди, укладені 12.10.2007 року, 12.10.2008 року, 12.10.2009 року, до договору поруки лише з відповідачем ОСОБА_2 З відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були укладені додаткові угоди до договорів поруки, лише від 12.10.2007 року.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Позивачем не надано письмових підтверджень направлення вимог до поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у звязку з чим суд вважає договори поруки, укладені між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 та ОСОБА_1, укладені 07.10.2005 року припиненими.

Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» щодо стягнення витрат повязаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано підтвердження надання та отримання таких послуг відповідно до п. 4.2. Договору № 13/11 про надання правової допомоги від 02.07.2009 року.

Також позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про закриття провадження по справі задоволенню не підлягають оскільки, в матеріалах справи відсутні підстави, передбачені ст.205 ЦПК України, для закриття провадження у справі.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача ТОВ «Мармонт» суми заборгованості за кредитним договором №М067 Д/С від 07.10.2005 року у розмірі 588 761,65 дол. США, стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № М067 Д/С від 07.10.2005 року у розмірі 1 850 512,64 дол. США та стягнення з відповідача ПАТ «Акцент Банк» суми 200 грн. В іншій частині позов ПАТ КБ «Приват Банк» задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме в частині визнання договорів поруки припиненими.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів ПАТ «Акцент Банк» ТОВ «Мармонт» та ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ПАТ КБ «Приват Банк» сплачений ним судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., всього 1820,00 грн. На користь позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підлягає стягненню з відповідача ПАТ КБ «Приват Банк» сплачений ними судовий збір у розмірі 107,30 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 526, 553, 554, 559, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мармонт» на користь Публічного акціонерного товариства «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № М067 Д/С від 07.10.2005 року у розмірі 588 761,65 дол. США, яка складається з заборгованості за відсотками - 341 250 дол. США, пеня 247 711,65 дол. США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № М067 Д/С від 07.10.2005 року у розмірі 1 850 512,64 дол. США, яка складається з заборгованості за кредитом 579 720,01 дол. США, пеня 370 792,63 дол. США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» суму 200,00 грн.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Мармонт», ОСОБА_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» суму сплаченого судового збору у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., всього 1820,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати договір поруки № ДП 067-2 від 07 жовтня 2005 року, укладеного між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» - припиненим.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на користь ОСОБА_5 суму сплаченого судового збору у розмірі 107,30 грн.

В іншій частині зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати договір поруки № ДП 067-1 від 07 жовтня 2005 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» - припиненим.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 107,30 грн.

В іншій частині зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко