Справа № 367/3/13- ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2013 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.

при секретарях Харитоновій К.В., Голік О.А., Ринда Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє також як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи - Орган опіки та піклування Ірпінської міської ради, ОСОБА_6 про скасування свідоцтва та зміну черговості одержання права на спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 75 років помер її дідусь ОСОБА_7 , якій після смерті не залишив заповіту. Спадкове майно складається з приватизованої земельної ділянки площею 0,0761 га, кадастровий номер :01:012:0003, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Земельна ділянка належала померлому ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 081672, виданого Гостомельською селищною радою народних депутатів Київської області на підставі рішення виконавчого комітету Гостомельської селищної ради від 08.06.2001 року № 162, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 787 від 01.11.2011 року, а також з будинку площею 104,7 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належав померлому ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 08.10.1999 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Гостомельської селищної ради від 10.09.1999 року за № 194.

Позивачка вказує, що згідно ст. 1261 ЦК України право на спадкування після смерті ОСОБА_7 у першій черзі за законом мають його дружина - ОСОБА_3 та діти - ОСОБА_5 та її мати ОСОБА_4 . Керуючись вимогами ст. 1274 ЦК України діти відмовилися від прийняття спадщини на користь своєї матері ОСОБА_3 ; 27.08.2009 року дружина померлого ОСОБА_3 прийняла спадщину в частці 1/1 на земельну ділянку та на будинок.

Вказує, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Гостомель. Свідоцтво, видане на ім."я ОСОБА_8 , яке було змінене ІНФОРМАЦІЯ_4 в зв`язку з удочерінням на ім."я ОСОБА_9 та в подальшому прізвище ОСОБА_10 було змінено на ОСОБА_1 , з моменту народження вона постійно проживала з спадкодавцем та відповідачем ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .

Позивачка вказує, що з лютого місяця 2008 року стан здоров`я спадкодавця значно погіршився і до часу його смерті вона, як онука опікувалася, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу спадкодавцеві. Так із залишеною на її руках випискою з історії хвороби № 406621/385 за період знаходження спадкодавця в лікарні 22.12.08-29.12.08 лікарськими засобами забезпечувала вона, оскільки пенсії відповідача не вистачало, що підтверджується чеками за придбані ліки, зазначені в виписці. В якості підтвердження її опіки та матеріального забезпечення нею додаються чеки на ліки придбані за період з 26.12.2006 р. по 18.01.2009 р. З огляду на похилий вік дідуся та бабусі всі питання побуту по будинку та прилеглій території виконувалися безпосередньо нею, зокрема, прибирання будинку та при будинкової території, приготування їжі, здійснення покупок продуктів харчування та інших побутових речей; всі текстильні вироби в будинку пошиті також безпосередньо нею. Крім того за 2006-2008 роки на потреби сім`ї, яка складалася з неї, відповідача, спадкодавця та її сина нею були придбані в будинок АДРЕСА_1 наступні товари : газова колонка, супутниковий ресивер Openbox х-080412527 зі всіма комплектуючими, блендер кухонний погружний, виплачений кредит по кредитному договору № 83/09002 від 19.02.2006 року за пилосос та DVD-плеєр, пральна машина, масляний радіатор, магнітофон, міксер, сервізи, посуд, але із-за неможливості доступу до будинку, додати підтвердження про придбання саме цього товари не має можливості.

Позивачка також вказує, що після смерті спадкодавця всі організаційні питання щодо поховання, оформлення документів вирішувалися нею, про що свідчать документи з її підписом. Також вона продовжувала займатися всім необхідним щодо підтримання бабусі та всього, що стосувалося будинку та прилеглої території, оплачувала комунальні послуги. Через півроку після поховання спадкодавця, а саме 16.07.2009 року її матір ОСОБА_4 і дядько ОСОБА_5 , що являються дітьми спадкодавця та ОСОБА_3 після приїзду з Росії виселили її та її малолітнього сина з будинку АДРЕСА_1 , викинули їх речі, в подальшому змінили всі замки від вхідних дверей будинку та подвір`я, що позбавило її з сином потрапити до будинку. В зв`язку з тим, що її з сином виселили без законних підстав, вона звернулася до Гостомельського СВМ Ірпінського МВ з заявою про захист її прав та законних інтересів, в результаті розгляду її заяви працівниками міліції було встановлено, що в діях відповідача вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 356 КК України, тобто самовправство, яке полягає у вчиненні самовільних дій, всупереч установленому законом порядку. В подальшому вона звернулася за захистом порушених її та сина прав до суду з позовом про вселення її та сина в будинок АДРЕСА_1 . Згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02.03.2011 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Ірпінської міської ради про вселення задоволено, її та її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вселено в будинок АДРЕСА_1 . Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 10.08.2011 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10.12.2010 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 02.03.2011 року залишено без змін.

Вказує, що при розгляді судом її позову про вселення суд врахував той факт, що відповідач ОСОБА_3 бажає продати будинок АДРЕСА_1 , разом із тим не може цього зробити в зв`язку з реєстрацією в будинку її та її сина. 24.05.2011 року головним державним виконавцем Жилюком Д.В. відділу ДВС Ірпінського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-2902 від 19.05.2011 року, виданого на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10.12.2010 року; 12.04.2012 року головним державним виконавцем Жилюком Д.В. відділу ДВС Ірпінського міського управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з тим, що рішення суду виконано в повному обсязі, зокрема вселено її та її малолітнього сина ОСОБА_2 до будинку АДРЕСА_1 . В подальшому 16.06.2012 року ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , повернувшись із Росії , знову відібрали в неї ключі та виселили її з сином із будинку. Незважаючи на її неодноразові звернення до прокуратури, міліції, органу опіки та піклування Ірпінської міської ради за захистом її прав та законних інтересів, вона по сьогоднішній день із сином перебуває без постійного місця проживання, вони живуть майже 2 місяці практично на вулиці.

Вказує, що за таких обставин вона розуміє, що відповідачі разом із ОСОБА_11 , маючи на меті продати будинок АДРЕСА_1 будуть постійно виселяти її з будинку та перешкоджати в ньому проживати, заселяти в даний будинок сторонніх осіб - орендарів, до тих пір поки вона за таких обставин при вчиненні морального та фізичного впливу зі сторони відповідача не дасть згоду на зняття її з дитиною з реєстрації в даному будинку. Однак іншого місця проживання окрім вказаного будинку вона не має, вона постійно змушена звертатися до суду за захистом своїх прав, оскільки відповідач постійно всупереч вимогам чинного законодавства виганяє її та її дитину із будинку, в якому вона прожила все своє життя, на вулицю.

Позивачка вказує, що хоча вона є спадкоємцем не першої черги, але керуючись ч.2 ст. 1259 ЦК України в неї виникає необхідність одержати право на спадкування після смерті її дідуся ОСОБА_7 разом із спадкоємцями першої черги, зокрема, з відповідачами.

Позивачка просила скасувати Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 від 27.08.2009 року, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1 ; скасувати Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ОСОБА_3 , серії НОМЕР_9 від 27.08.2009 року, яке складається з приватизованої земельної ділянки площею 0,0761 га ( кадастровий номер :01:012:0003) , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; визнати за нею право на спадкування зазначеного майна спадкодавця ОСОБА_7 в частині ? враховуючи право на спадкування спадкоємців першої черги, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В подальшому під час розгляду справи позивачка уточнила свої позовні вимоги та, посилаючись на зазначені вище обставини, просила скасувати Свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВМК № 016431 від 27.08.2009 року, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1 ; скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом серії НОМЕР_9 від 27.08.2009 року, яке складається з приватизованої земельної ділянки площею 0,0761 га, кадастровий номер :01:012:0003, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; визнати за нею право на спадкування зазначеного майна спадкодавця ОСОБА_7 разом із спадкоємцями першої черги, які мають право на спадкування.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_12 позов підтримали, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_13 в судовому засіданні позов не визнали; відповідачка ОСОБА_3 суду пояснила, що у 2004 році позивачка вийшла заміж і проживала весь час у чоловіка. Пояснила, що вона жила з чоловіком ОСОБА_7 , їм допомагали діти, вона завжди все купляла сама. Ті речі, які позивачка вказує в позовній заяві, купляла також вона. Вони завжди допомагали онуці, вона проживає по АДРЕСА_2 ; їй також давали відповіді орган опіки і піклування, що позивачка проживає з дитиною, їм вона ніколи не допомагала. Чоловік отримував 1 500 гривен пенсії, а вона отримувала 1 200 гривен пенсії, діти їм помагали грошима, купляли меблі, речі, корову. Позивачка народила дитину в листопаді, а дід помер в січні. Вона брала виписки з лікарні щоб забрати хату. На спадщину писали заяву у нотаріуса вона та діти, які відмовилися від спадщини. Чоловік почав хворіти у 2008 році. Позивачка приїхала із Москви, коли узнала, що дід захворів, сказала, що буде доглядати діда, але ніколи не допомагала. З нею вона не проживає, жила з чоловіком. Представник відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_13 пояснення відповідачки підтримала. Просили у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що він знає позивачку з дитинства, йому батько казав, що вона просила його переписати будинок на неї, але він не погодився. Він допомагав батькам матеріально, купив їм автомобіль Волга, корову, сестра купила причіп, вони ніколи не залишали чеків, т. я. не вважали це можливим та допустимим. Він приїжджав з 2004 року по дату смерті батька кожний рік з дітьми, позивачку він бачив рідко, так як вона не приходила до бабусі, жила вона зі своїм чоловіком ОСОБА_14 . Мати не розказувала, що позивачка їй помагала. Пояснив, що він забирав батька з моргу, але оформленням документів займалася позивачка, так як її біологічний батько ОСОБА_15 працює в Бучанському моргу. Просив у позові відмовити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що позивачка - її дочка, жила з нею з 1981 року в АДРЕСА_8 Потім в 1988 році її усиновив її другій чоловік ОСОБА_6 . Її дочка отримала російське громадянство у 1984 році. Вони з другим чоловіком та дочкою проживали в м. Києві, так як її чоловік навчався. В 1998 році вона приїхала до бабусі в смт. Гостомель і дочка вирішила там залишитися. Пояснила, що в 2002 році вона приїхала в Гостомель, дочка попросила допомогти поступити в інститут, в 2004 році дочка вийшла заміж за ОСОБА_14 , він сказав, що у нього є своя квартира і що він пропише туди дочку. Через 2 місяці після свадьби свекровь разом з чоловіком відмовилась її прописувати в квартирі. Дочка попросила бабусю прописати її у неї , але сама з чоловіком зняла квартиру по АДРЕСА_2 . Деякий час вони жили у бабусі, якимсь чином прописалася у бабусі, отримала українське громадянство. Між чоловіком дочки та дідусем часто виникали конфлікти; її батько по телефону говорив їй, що позивачка хоче відібрати у нього будинок. В лікарні з батьком лежала вона, покупала ліки, продукти, позивачка там не була. Побутову техніку вона також не купляла. Лікування батька проводилось за гроші її брата та її, хоронили батька також вони. За рік до смерті батько продав подаровану її братом автомашину ОСОБА_16 . Дочка після смерті діда потребувала оформити будинок на неї, чоловік її дочки в ультимативній формі потребував ? частину будинку, так як будинок є власністю дочки, погрожував їм депортацію, якщо вони будуть вмішуватися в ці питання. Дочка в будинку не жила. Пояснила, що її матері робили в Москві операцію по відновленню зору, мати жила у неї і потім деякий час жила у сина в ОСОБА_17 ; в будинку матері жили в той час родичі. Дочка писала заяви в податкову, що бабусі отримує доходи від здачі будинку в найм, приходив податковий інспектор. По рішенню суду дочку вселили в будинок, але вона там не проживала, там жив її чоловік. Дочка їй казала, що вона має мету заволодіти будинку і вона буде його власницею, вона переоформила на себе газові документи. Бабуся пропонувала дочці купити їй однокімнатну квартиру, але вона відмовилась, сказала, що їй треба будинок. Також пояснила, що батько звернувся до лікарні у 2008 році, а через місяць вона з 22.12.08 лежала з ним в лікарні, ІНФОРМАЦІЯ_5 він помер. На початок хвороби батька вона навчалася; в лікарні з батьком також знаходилась її мати. Дочка часто приїздила в Москву, з 2007 року по 2008 рік вона проживала в її квартирі в пос. Калінінець Московської області, перебувала на обліку у лікаря, її чоловік оформляв дозвіл на роботу. Батько їй дзвонив в січні 2008 року та сказав, що мати поранила ногу і попросив ОСОБА_18 приїхати, але вона не поїхала. Пояснила, що вона приїздила в Україну з 2006 по 2009 рік по 2-3 рази на рік до батьків; в 2008 році вона приїхала 16 грудня, тиждень лікувала батька вдома, потім по направленню вона лежала з батьком в обласній лікарні. ОСОБА_19 находитися з ним не могла, так як її дитині був 1 місяць. Просила у позові відмовити.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Ірпінської міської ради Барановський Ю.В. в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримав, суду пояснив, що малолітній ОСОБА_20 має проживати з матір`ю, але рішення суду про вселення не виконується. Сім`я ОСОБА_1 взагалі не перебуває на обліку в Службі у справах дітей та Органу опіки та піклування. Із заявами з приводу порушення прав малолітньої дитини не зверталася, зверталася ОСОБА_3 з приводу отримання позивачкою допомоги як одинокої матері, обстежувалось помешкання по АДРЕСА_2 за заявою ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають з цивільним чоловіком, квартира є 2-хкімнатною. Права дитини порушуються тим, що дитина повинна проживати з матір`ю за місцем проживання. Умови проживання дитини задовільні, живе разом з матір`ю, але не за місцем її реєстрації. В такому випадку права не порушуються.

Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не підтримав, суду пояснив, що на момент народження позивачки будинку АДРЕСА_3 не існувало, а тому в позовній заяві написана неправда. 09.02.1988 року він її удочерив, з 01.09.1990 року вона проживала в АДРЕСА_4 , ходила в школу № 61. В 1991 році він разом з сім`єю проходив службу в Республіках Закавказзя; 06.10.94 року позивачка стала громадянкою Росії, навчалась в Алабинській середній школі, закінчила її в 1998 році і отримала атестат, російській паспорт і російське громадянство. Потім вона виїхала в смт. Гостомель до бабусі, вона отримала українській паспорт без документів, офіційно вона є громадянкою Росії. Проживає вона зі своїм чоловіком по АДРЕСА_2 , ніякої допомоги вона бабусі та дідусю не оказувала. За батьком доглядала його дружина ОСОБА_4 , онука ніколи дідом не опікувалась. Всі речі, які начебто купувала позивачка знаходяться в квартирі позивачки. Хоронила чоловіка ОСОБА_3 , забирав батька з моргу син ОСОБА_5 . Просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. За життя ОСОБА_7 належав житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка площею 761 кв. м., що знаходяться в АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_7 заповіту не залишив; спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є його дружина ОСОБА_3 та його діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Встановлено, що 05.05.2009 року дружина померлого ОСОБА_3 звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 . Дочка померлого ОСОБА_4 та син померлого ОСОБА_5 21 липня 2009 року звернулися до Ірпінської міської державної нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті батька на користь дружини померлого ОСОБА_3 . Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 серпня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Журавель А.М., зареєстровано в реєстрі за № 2-1911 спадкоємцем всього майна ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина ОСОБА_3 , спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з житлового будинку АДРЕСА_1 ; згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 серпня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Журавель А.М., зареєстровано в реєстрі за № 2-1913 спадкоємцем всього майна ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина ОСОБА_3 , спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з приватизованої земельної ділянки площею 0,0761 га (кадастровий номер :01:012:0003), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Також 07.09.2012 року ОСОБА_3 звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області із додатковою заявою про прийняття після смерті чоловіка спадщини, яка складається з причепу марки КМ38136, 1994 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 та 07 вересня 2012 року ОСОБА_25 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Бова Т.В., зареєстровано в реєстрі за № 1-1307, на спадкове майно , яке складається з причіпа марки КМ38136, 1994 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 .

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 її батьками вказані ОСОБА_26 та ОСОБА_27 . Згідно свідоцтво про усиновлення серії НОМЕР_5 , виданого відділом ЗАГС Ірпінського міськвиконкому Київської області 10 лютого 1988 року, ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 удочерена громадянином ОСОБА_6 з присвоєнням їй прізвища ОСОБА_10 та по батькові ОСОБА_28 , про що в книзі реєстрації актів про усиновлення 10 лютого 1988 року зроблено запис за № 2. Згідно Свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_6 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області 18 листопада 2003 року громадянка ОСОБА_9 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 перемінила прізвище та по батькові на ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імені, по батькові 13 червня 2000 року зроблено запис за № 33.

В судовому засіданні також встановлено, що згідно виписки з історії хвороби № 406621/385 лор-відділення Комунального закладу охорони здоров`я "Київська обласна клінічна лікарня" ОСОБА_7 , 1933 р. н. знаходився на лікуванні у відділенні з 22.12.08 по 29.12.2008 року.

Встановлено, що 19 лютого 2006 року між кредитною спілкою "Фаворит" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 83/09002 "2+2" , згідно якого спілка надає позичальнику кредит в розмірі 608,80 гривен на придбання пилососа LD та плеєра DVD Оріон на засадах зворотності, строковості, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути його Спілці на умовах, що передбачені цим договором; в даному договорі зазначена адреса ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть № 22 ОСОБА_7 дане свідоцтво одержала ОСОБА_1 . Згідно договору № 795 на перевезення твердих побутових відходів ТПТ і рідких стоків від 04.03.2009 року, укладеного між Управлінням житлово-комунального господарства "Гостомель" та ОСОБА_3 обсяги вивезення та знешкодження становлять з розподілом ТПВ 3 особи на суму 5,55 грн. за 1 особу в місяць.

Встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого виконкомом Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області батьками дитини вказані ОСОБА_29 та ОСОБА_1 .

Встановлено, що ОСОБА_3 у 2012 році зверталася із відповідними заявами до Управління праці та соціального захисту населення, до прокуратури м. Ірпеня , начальника МВ ГУ МВС України в м. Ірпені, виконавчого комітету Ірпінської міської ради. Так згідно відповіді виконкому Ірпінської міської ради від 24.10.12 на звернення ОСОБА_30 до голови Київської обласної державної адміністрації щодо виплати її онуці ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 допомоги як одинокій матері ОСОБА_3 були надані відповідні роз`яснення з цього приводу та повідомлено, що з метою перевірки права на одержання зазначеної допомоги державним соціальним інспектором управління в листопаді 2011 року та серпні 2012 року проводилось обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 за фактичним місцем проживання по АДРЕСА_5 .

Встановлено, що згідно копії листа відділу ОУФМС Росії по Московській області в Наро-Фомінському районі від 13.10.10 року на ім."я ОСОБА_6 згідно його повідомлення про постановку на міграційний облік іноземного громадянина були поставлені на міграційний облік громадяне України ОСОБА_31 та ОСОБА_32 з 08.12.2007 року по 06.03.2008 року за адресою АДРЕСА_6 ; згідно копії довідки Київського КЕУ від 11.12.06 № 695 дана довідка видана ОСОБА_24 , що він дійсно проживає за адресою АДРЕСА_7 з 05.11.1985 року по теперішній час, дружина ОСОБА_1 проживає за даною адресою згідно акта депутата № 26 від 11.12.2006 року разом з чоловіком, сплачують комунальні послуги повністю; згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_8 шлюб між ОСОБА_24 та ОСОБА_1 розірвано 11 травня 2007 року. Згідно довідки № 264 від 17.09.2010 року , виданою директором Алабинської середньої школи п. Калінінець Московської області ОСОБА_4 , її дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в період з 01.09.1997 року по 21.06.1998 року являлась ученицею Алабинської середньої шкоди Московської області та нею був отриманий атестат про середню загальну освіту.

Наведені обставини підтверджуються поясненнями учасників судового процесу, свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , матеріалами справи.

Так свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 вона знає 8 років, це колишня дружина її сина. ОСОБА_7 також знала. Їй відомо, що він хворів у 2008 році до смерті приблизно півроку. В період хвороби він знаходився з бабусею. ОСОБА_19 купувала ліки, продукти, занімала у неї гроші на ліки, на поховання приблизно 5 тисяч гривен. Дітей ОСОБА_7 вона не бачила, дід завжди казав, що у нього дітей немає, є тільки ОСОБА_19 . Також він їй казав, що ОСОБА_18 забезпечать квартирою. Розмови про те, що вона пропише ОСОБА_33 в своїй квартирі не було. Дід казав, що ОСОБА_34 прописувати в будинок не буде. Пояснила, що син з ОСОБА_35 жили у ОСОБА_27 , і у них та знімали квартиру. В ОСОБА_36 вони теж їздили, але коли вона не пам`ятає. Що син працював в Москві вона не знає. ОСОБА_19 проживає у неї приблизно 4 роки, після смерті діда її вигнали з будинку і вона прийшла з полугодовалим дитям до неї. Пояснила, що з дідом вона спілкувалась приблизно раз на місяць, між ними були нормальні стосунки, вони розмовляли за дітей і він казав, що йому жалко, що діти розійшлися.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що в 2008 році вона працювала в Гостомельській поліклініці медичною сестрою і приймала участь в лікуванні ОСОБА_7 . Зверталася до неї ОСОБА_37 щоб вона ставила капельниці, робила уколи, дзвонила щоб вона повідомила лікаря про те, що по вул. Луговій хворому погано, дзвонити у поліклініку у них змоги не було. Після смерті ОСОБА_7 вона була присутня на похоронах. ОСОБА_7 дуже різко захворів, лежав у стаціонарі, лікувався на дому, вона проводила курс лікування за призначенням лікаря; доглядала за ним бабуся і ОСОБА_37 , хто купував ліки вона не знає. Чи в 2008 році ОСОБА_38 проживала в Москві не пам`ятає. Пояснила, що швидку вона не викликала, доповідала лікарю, це було декілька разів в 2008 році зимою, відвідували його лікарі терапевт і невропатолог. Щодо придбання ОСОБА_35 побутової техніки вона нічого не знає. Вони були в дружніх стосунках, деякі обставини її життя їй відомі; вона закінчила курси кройки і шиття і цим заробляла гроші, відвідувала діда в лікарні, це все їй відомо зі слів ОСОБА_39 . Вони із ОСОБА_40 є троюрідними сестрами. В Гостомельській поліклініці є декілька телефонів, вона працювала в 2008 році терапевтичною сестрою з ОСОБА_41 та ОСОБА_42 , призначення робив ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , її вихід до хворого ніде не фіксувався. ОСОБА_19 жила на ОСОБА_44 в 2006-2008 роках, вони спілкувалися рідко, приблизно раз на рік. В цей період вона бувала в будинку по ОСОБА_44 , ОСОБА_19 мешкала там з дідусем, бабусею. До свадьби ОСОБА_19 жила на ОСОБА_44 , зараз живе у військовому містечку.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що ОСОБА_33 вигнали із дому її родичі в Гостомелі. Вона намагалася туди заселитися, але її вигнали. Знає зі слів ОСОБА_45 , що дід обіцяв їй заповісти ? будинку. ОСОБА_7 він знав, на прохання ОСОБА_45 він забирав його з лікарні, йому відомо, що він хворів недовго. Його колишня дружина ОСОБА_46 на прохання ОСОБА_45 робила йому уколи, вони з ОСОБА_47 сестри. Забирав діда з обласної лікарні зимою, рік не пам`ятає, але це було в той рік коли дід помер. Йому особисто відомо, що ОСОБА_19 жила у бабусі і у свого чоловіка, вона має дитину. Вони спілкувалися з нею після того як народилася дитина і в будинку по ОСОБА_44 , і в квартирі.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що в момент одруження з ОСОБА_1 вони проживала в військовому містечку в Гостомелі, вона часто їздила до дідуся, помагала. Вони переїхали до них в будинок, але потім переїхали на зоймну квартиру із-за сімейних обставин. Вона часто їздила до них, помагала, практично була там весь час. Вони з`їздили в Москву, але потім коли діду стало погано вернулися. Потім вони шлюб з ОСОБА_47 розірвали. З ОСОБА_7 він був в нормальних відносинах, фізичного впливу до нього він не приміняв, відносини між ОСОБА_47 та бабусею та дідусем були нормальні, по проханню ОСОБА_45 він возив діду в обласну лікарню продукти, ліки. З ним в лікарні була бабуся, а ОСОБА_19 була в Гостомелі та готовила йому передачі. До тяжкої хвороби діда діти йому не допомагали. Пояснив, що коли у них народилася дитина ОСОБА_48 було важко, але вона допомагала діду. Спочатку після свадьби вони жили в квартирі матері; коли дід почав хворіти в цей час вони жили в будинку разом з ОСОБА_47 в маленькій кімнаті, ще одна була зайнята під майстерню. Він возив в лікарню продукти і ліки, в лікарні з дідом була ОСОБА_49 , ОСОБА_19 жила в будинку по АДРЕСА_3 , а він в квартирі на Проскурівській. Пояснив, що він також возив покійного в Бучанську лікарню на автомобілі ВАЗ 2107, з ними їхала ОСОБА_49 .

У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , за життя він заповіту не залишив, спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є його дружина ОСОБА_3 та його діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 дружина померлого ОСОБА_3 звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 . Дочка померлого ОСОБА_4 та син померлого ОСОБА_5 21 липня 2009 року звернулися до Ірпінської міської державної нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті батька на користь дружини померлого ОСОБА_3 . Позивачка ОСОБА_1 є рідною онукою померлого ОСОБА_7 та дочкою доньки померлого ОСОБА_4 , ці обставини визнаються сторонами і відповідно до ст. 61 ЦК України доказуванню не підлягають.

У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючі надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні не було беззаперечно доведено, що позивачка протягом тривалого часу опікувалася та матеріально забезпечувала померлого ОСОБА_7 . Доводи позивача, що вона, проживаючи в будинку АДРЕСА_1 , який належав померлому, купувала продукти, побутову техніку, прибирала в будинку, під час хвороби дідуся ОСОБА_7 купувала йому ліки, відвідувала його в лікарні, на думку суду, не можуть бути підставою для визнання за позивачкою права на спадкування майна ОСОБА_7 разом із спадкоємцями першої черги, які мають право на спадкування, оскільки ОСОБА_7 проживав разом із дружиною ОСОБА_3 , вони отримували пенсію, доказів того, що ОСОБА_7 перебував у безпорадному стані та позивачка протягом тривалого часу доглядала за ним суду надано не було. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження чи спростування позовних вимог суду надано не було.

За таких обставин суд не вбачає передбачених законом підстав для визнання за позивачкою права на спадкування майна ОСОБА_7 разом із спадкоємцями першої черги, які мають право на спадкування та для скасування Свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.08.2009 року, виданих на ім."я ОСОБА_3 , а тому відсутні підстави для задоволення позову.

На підставі ст. ст. 15, 16, 1216-1218, 1220-1223,1258-1259, 1261 ЦК України, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218 ЦПК України суд:

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , яка діє також як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи - Орган опіки та піклування Ірпінської міської ради, ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Повне рішення буде виготовлене протягом п`яти днів з дня закінчення розгляду справи 18.08.2013 року.

Копію рішення направити відповідачу ОСОБА_5 для відома.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Пархоменко