Онуфріївський районний суд Кіровоградської області

Справа № 399/160/13-ц
Провадження № 2/399/178/13
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2013 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Бондаренко Г.К., при секретарі Скочко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївці справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,
У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не зявився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутність, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення.
Відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, але у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.
Суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з умовами укладеного договору договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, на що відповідач погодився та був ознайомлений з умовами кредитування, що підтверджується його підписом в заяві.
Судом встановлено, що при укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Зміст договору не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у сумі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення відповідно строку дії картки. Відповідач зобовязувався надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 7% від загальної суми використаних коштів для погашення заборгованості за кредитом, що включає в себе проценти за користування кредитом та частину заборгованості по кредиту.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Відповідно до умов договору при порушенні позичальником зобовязань щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом банк має право нарахувати неустойку у виді штрафу (п.8.6 умов і правил надання банківських послуг).
Згідно зі ст.ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позивальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК також визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
В силу ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також згідно зі ст.ст. 546, 549 цього Кодексу виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ст. 550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязань. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і сплата неустойки (п.3 ч.1).
Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі і підлягають задоволенню.
Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати.
На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 550, 610-612, 625, 634, 651, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054-1056-1 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11,79,88,209,212,214,215,224-228,294,296 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.
Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги дане рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Дане рішення може бути переглянуто Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
СуддяОСОБА_3