Справа № 199/8013/13-ц
(2/199/2939/13)
РІШЕННЯ

Іменем України

13 грудня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

за участі секретаря Голубніченко В.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 акціонерного товариства «Альфа-Банк», де треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання виконавчих написів такими що не підлягають виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства «Альфа-Банк», де треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання виконавчого надпису, вчиненого 06.06.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за номером в реєстрі № 3225, згідно до якого звертається стягнення на виробничі будівлі, що знаходяться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Бажова, буд.53 та належить на праві власності ОСОБА_7, таким що не підлягає виконанню.

23 липня 2013 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства «Альфа-Банк», де треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання виконавчого надпису, вчиненого 06.06.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за номером в реєстрі № 3226, згідно до якого звертається стягнення на виробничі будівлі, що знаходяться за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Білостоцького, буд.8, та належить на праві власності ОСОБА_7, таким що не підлягає виконанню.

23 липня 2013 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства «Альфа-Банк», де треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання виконавчого надпису, вчиненого 06.06.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за номером в реєстрі № 3224, згідно до якого звертається стягнення на виробничі будівлі, що знаходяться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Універсальна, буд.2а та належить на праві власності ОСОБА_7, таким що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 25.07.2013 відповідно до вимог ч.1 ст. 126, ст. 119, ст. 120 ЦПК України, вищезазначені позовні заяви обєднані в одне провадження з відкриттям провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у 2007-2008 роках між ОСОБА_7 та ЗАТ «Альфа-Банк» було укладено 8 кредитних договорів на загальну суму 2 485 000.00 доларів США, на забезпечення виконання зобовязань були укладені договори іпотеки, відповідно до яких ОСОБА_7 передала Банку в іпотеку нерухоме майно, що належить їй на праві власності, а саме: виробничі будівлі, що знаходяться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Універсальна, буд.2а, виробничі будівлі, що знаходяться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Бажова, буд.53 та нежиле приміщення, аптеку № 388, загальною площею 566.1 кв. м, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Білостоцького, буд.8, та договори поруки між Банком та ОСОБА_4

12.07.2011 між ОСОБА_7 та Банком укладено договір про надання траншу №SME0024286. Після укладення даного договору, екземпляр якого не було надано Банком ОСОБА_7, остання отримала довідку Банку про закриття Кредитних Договорів у звязку з погашенням заборгованості по ним. ОСОБА_7 отримала свій екземпляр Договору лише в листопаді 2011 року, у якому відповідно до висновку Дніпропетровського науково-дослідницького інституту судових експертиз виявився підробленим її підпис та вказані інші умови, ніж ті на котрих вона підписала 12.07.2011 Договір про надання траншу.

Згідно підробленого Договору ОСОБА_7 нібито взяла кредит 26 000 000.00 гривень, у той час за її власними підрахунками заборгованість за кредитними договорами становить 19 000 000.00 гривень. За фактом підробки підпису ОСОБА_7 03.05.2012 порушена кримінальна справа за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 358 КК України.

20.07.2012 ОСОБА_7 стало відомо про вчинення оспорюваних виконавчих написів, які вона вважає такими, що не підлягають виконанню, оскільки Договір про надання траншу є підробленим, а тому, заборгованість, що стягується в рахунок погашення заборгованості за ним є спірною та не відповідає дійсності. Крім зазначеного, позивач вказує на те, що Банком не врахована квитанція про сплату заборгованості в сумі 17 180.29 гривень та Банк не повідомив ОСОБА_7 про порушення зобовязання. Тому вона звернулася з відповідним позовом до суду.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_7 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, відмовлено. Рішення суду набрало законної сили.

Позивач є поручителем по кредитним договорам, а тому звернувся з позовом до суду та просить визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи, вчинені 06.06.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 - за номером в реєстрі №3225, згідно до якого звертається стягнення на виробничі будівлі, що знаходяться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Бажова, буд.53 та належить на праві власності ОСОБА_7; № 3226, згідно до якого звертається стягнення на виробничі будівлі, що знаходяться за адресою м.Дніпропетровськ, пров. Білостоцького, буд.8, та належить на праві власності ОСОБА_7; за номером в реєстрі № 3224, згідно до якого звертається стягнення на виробничі будівлі, що знаходяться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Універсальна, буд.2а та належить на праві власності ОСОБА_7.

В судове засідання позивач не зявився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити. Крім іншого, просив суд звернути увагу на те, що Банком не врахована квитанція №25970 від 12 липня 2011 року щодо оплати ОСОБА_7 17 180,29 грн., Договір про надання траншу є підробним та ОСОБА_7 не було отримано іпотечне повідомлення. Також в матеріалах справи наявний розрахунок Банку, в якому мається розбіжність в сумі відсотків на одну копійку, що також є обставиною того, що сума заборгованості не є безспірною.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позовних вимог, підтримала надані письмові заперечення.

Представник третьої особи ОСОБА_3 просив вирішити спір згідно чинного законодавства.

Інші учасники в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_7 та ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», 12.07.2011 укладено Договір про надання траншу № SME0024286 на суму 26 000 000.00 гривень.

В забезпечення виконання зобовязань за цим договором між сторонами укладено три договори іпотеки №SMERS00411/1 від 10 грудня 2007 року, №SMERS00411/2 від 17 грудня 2007 року, №SMERS00411/5 від 05 серпня 2008 року із змінами та доповненнями, що посвідчені нотаріально та зареєстровані в реєстрі.

Згідно Договорів іпотеки в іпотеку Банку передано нерухоме майно - виробничі будівлі, що знаходяться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Універсальна, буд.2а, виробничі будівлі, що знаходяться за адресою м.Дніпропетровськ, вул. Бажова, буд.53 та нежиле приміщення, аптеку № 388, загальною площею 566.1 кв. м, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Білостоцького, буд.8.

На укладання Договорів іпотеки позивач ОСОБА_4 надав свою згоду, посвідчену нотаріально.

06.06.2012 ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про вчинення виконавчого напису та просив вчинити виконавчий напис, згідно якого стягнути з ОСОБА_7 заборгованість за кредитом 26 000 000.00 гривень та проценти за користування кредитом 394 044.45 гривень шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а саме виробничі будівлі, що знаходяться за адресою м.Дніпропетровськ, вул. Універсальна, буд.2а, виробничі будівлі, що знаходяться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Бажова, буд.53 та нежиле приміщення, аптеку № 388, загальною площею 566.1 кв. м, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Білостоцького, буд.8. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами, які були надані Банком приватному нотаріусу для вчинення виконавчих написів та витребувані за запитом суду і зберігаються в матеріалах справи №401/8711/12 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 акціонерного товариства «Альфа-Банк», де треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 - про визнання виконавчих написів такими що не підлягають виконанню, та дослідженні в судовому засіданні (а.с.1-200 т.2, а.с.1-80 т.3 цивільної справи №401/8711/12).

Крім того, дані обставини встановлені рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2012 року, яке набрало чинності і яким відмовлено ОСОБА_7 в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 (надалі Інструкція) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, стягнення заборгованості проводиться за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 88 Закону «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з п. 284 Інструкції заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком.

З врахуванням викладеного, судом встановлено, що наявність заборгованості ОСОБА_7 за Договором про надання траншу від 12.07.2011, перед Банком підтверджена Переліком документів, передбачених вищезазначеним законом. Закон не покладає на нотаріуса обов`язок по перевірці наявності безспірної заборгованості боржника перед стягувачем шляхом дослідження інших документів, не передбачених Переліком, заслуховування пояснень сторін за договором та інших осіб.

Про наявність боргу за кредитним договором банк повідомляв боржника та направив йому повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором і попередження про примусове стягнення останньої, яке отримала ОСОБА_7 26.04.2012.

Виконавчі написи вчинено 06.06.2012, тобто після спливу 30-денного строку з дня отримання повідомлення боржником, що не суперечить ст.35 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що всупереч вказаних вимог законодавства позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу того, що вчинені виконавчі написи вчинено з порушенням чинного на час вчинення законодавства, як і не надано доказів яким чином оспорювані виконавчі написи порушують його права та інтереси, оскільки стороною Договору про надання траншу №SME0024286 від 12 липня 2011 року він не є.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку що в задоволенні позову ОСОБА_4 слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України питання, щодо розподілу судових витрат суд, з врахуванням результату розгляду справи, приходить до висновку про відсутність підстав для їх розподілу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 в задоволенні позову до ОСОБА_5 акціонерного товариства «Альфа-Банк», де треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання виконавчих написів такими що не підлягають виконанню відмовити у повному обсязі.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 17 грудня 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя О.Б.Подорець