Справа № 2/638/2245/13
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2013 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - ЛОСЄВОЇ Д.А.
при секретарі - ВОРОНІНІ Д.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

14.02.2013 року ОСОБА_1 звернулася з дійсним позовом до суду в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на утримання неповнолітню дитину ОСОБА_3 аліменти, в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.12.2008 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
27.12.2012 року шлюбу між ними було розірвано, дитина проживає з нею та повністю на її утриманні. На неодноразові її звернення до відповідача з проханням надавати матеріальну допомогу на утримання сина були без результатні. Відповідач офіційно не працює, аліменти стосовно інших осіб не виплачує.
Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що матеріальну допомогу дитині він надає коли зустрічається з сином.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.12.2008 року, який за рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 27.02.2012 року було розірвано. (а.с. 7)
Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_2 дійсно є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .
Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини наряду з позивачем.
При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Як вбачається з довідки виданої Державним підприємством «Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро Інститут проблем машинобудування ім.. А.М. Підгорного» № 14 від 10.04.2013 року, відповідач ОСОБА_2 працює в інституті на посаді інженер по охороні праці.
Приймаючи до уваги, що відповідач має постійного доходу, з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, який на даний час, згідно ст. 12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» становить з 1 січня 2013 року 972 грн., суд визначає аліменти у розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісячно, але не меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 215 грн. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 367 ЦПК України, статтями 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково:
Стягнути з ОСОБА_2 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Харкова і ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісячно, але не меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 14.02.2013 року, до його повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на користь держави у розмірі 215 ( двісті п`ятнадцять ) грн.
В іншій частині у позові відмовити.
Рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу аліментів за один місяць, але може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення..

СУДДЯ: