Справа № 199/2351/13-ц
(2/199/1684/13)
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

за участі секретаря Голубніченко В.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, де третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, посилаючись на те, що 01 квітня 2008 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності йому позивачу по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_8 Відповідачка ОСОБА_8 видала довіреність на імя ОСОБА_5, відповідно до якої був укладений договір купівлі-продажу зазначеної квартири. В договорі купівлі-продажу квартири зазначено, що квартира є спільною сумісною власністю продавця ОСОБА_8 з її чоловіком ОСОБА_3 Однак позивач не надавав згоду щодо укладення даного договору купівлі-продажу. Фактично даний договір вчинено сторонами без наміру створення правових наслідків, про що свідчать наступні обставини: після підписання договору ОСОБА_8 фактично продовжувала проживати в спірній квартирі, а також періодично там ночував ОСОБА_5, при укладенні договору купівлі-продажу кошти не передавалися, про що свідчить поданий ОСОБА_8 позов до ОСОБА_9 та за кілька місяців ОСОБА_8 оформила нотаріальну довіреність на ОСОБА_9, якою уповноважила останнього від свого імені розпоряджатися даною квартирою. Також квартира набута ОСОБА_6 під час перебування ОСОБА_8 у шлюбі з позивачем, а тому вона є спільною сумісною власністю подружжя. Позивач не надавав згоду, щодо укладення договору купівлі-продажу квартири, крім того нотаріусом не було перевірено щодо зазначеної в заяві позивача умови укладання угоди в інтересах сімї. Також відсутній належним чином розрахунок ОСОБА_6 за купівлю квартири, оскільки відсутня розписка, яка свідчить про отримання продавцем грошових коштів зазначених в договорі.

На підставі вищенаведеного, позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 01 квітня 2008 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі під № 1280.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, пояснивши, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 укладений відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, про місце, дату та час судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 квітня 2008 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі під №1280.

Відповідно до ст.655 ЦПК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Майно квартири АДРЕСА_2, загальною площею 53,2 кв.м. була відчужена за ціною 425 000,00 грн., що підтверджується п.2.1. договору купівлі-продажу, які Покупець сплатив представнику Продавця до підписання договору.

Суд не може погодитися із доводами позивача ОСОБА_3 в позовній заяві та його представника в судовому засіданні про те, що позивач не надавав своєї згоди щодо укладення договору купівлі-продажу спірної квартири, оскільки доказів цим обставинам суду не надано, тоді як відповідно до положень ч. 3 ст. 10 та ст. 60 ЦПК України обов'язок доведення цих обставин покладено саме на позивача.

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_3 від 12 березня 2008 року, посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрована у реєстрі під №1348, згідно з якою ОСОБА_3 дав свою згоду ОСОБА_8 на відчуження за ціну та на умовах на свій розсуд квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 638 ЦК України догорів є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином між продавцем ОСОБА_4 (ОСОБА_8) та покупцем ОСОБА_6 була досягнута згода щодо усіх істотних умов договору.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлена презумпція правомірності правочину, за якою договір є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, та правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачена свобода договору, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При укладенні даного Договору сторонами було дотримано всіх загальних умов, які є необхідними для чинності правочину передбаченими ст. 203 ЦК України. Даний договір укладений у письмовій формі та нотаріально посвідчений у відповідності з вимогами ст. 657 ЦПК України, які ставляться до даних видів договорів, а саме: «Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ст. 44 Закону України «Про нотаріат» приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 був перевірений обсяг цивільної дієздатності осіб, які укладали договір купівлі-продажу квартири.

Виходячи з вищевикладеного зміст спірного договору купівлі-продажу квартири не суперечить чинному законодавству України та відповідає всім його вимогам.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог позивачу слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, де третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитися 09 грудня 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя О.Б.Подорець