Справа № 2-2985/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2013 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Богдановської Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом в обґрунтування якого зазначила, що 28.07.1973 року зареєструвала шлюб з відповідачем. За час шлюбу за спільні кошти ними було придбане домоволодіння АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 25.05.2000 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; земельну ділянку площею 0,0637 га за вказаною адресою на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку; автомобілі Мерседес Бенц д/н НОМЕР_1 , Опель Вектра д/н НОМЕР_2 , ВАЗ-21074 д/н НОМЕР_3 , ВАЗ-2106 д/н НОМЕР_4 , Опель Фронтера д/ НОМЕР_5 , ГАЗ-311000 д/н НОМЕР_6 , Мерседес Бенц 600 д/н НОМЕР_7 , Мітцубісі Паджеро д/н НОМЕР_8 . Придбане з відповідачем спільне майно було оформлено на ім`я останнього. Однак, відповідач користується домоволодінням та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 самостійно, укладати з нею договір про володіння та користування майном не бажає. Зазначені вище автомобілі відчужив без її згоди. Крім того, в рамках кримінальної справи відносно ОСОБА_2 відносно останнього обирався запобіжний захід у вигляді застави в сумі 1000000 грн. Ці грошові кошти було внесено ОСОБА_2 на депозитний рахунок ДПА у Дніпропетровській області 30 та 310 березня 2004 року. Останні, як спільно нажиті кошти також підлягають розподілу в рівних частках. В зв`язку з цим, позивачка просила поділити спільне майно подружжя, виділивши їй у власність домоволодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_1 , 500000 грн. внесених ОСОБА_2 в якості застави по кримінальній справі; у власність ОСОБА_2 виділити інші 500000 грн. та транспортні засоби Мерседес Бенц д/н НОМЕР_1 , Опель Вектра д/н НОМЕР_2 , ВАЗ-21074 д/н НОМЕР_3 , ВАЗ-2106 д/н НОМЕР_4 , Опель Фронтера д/ НОМЕР_5 , ГАЗ-311000 д/н НОМЕР_6 , Мерседес Бенц 600 д/н НОМЕР_7 , Мітцубісі Паджеро д/н НОМЕР_8 .

Під час попереднього судового засідання позивачка та її представник позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених в письмових запереченнях.

В подальші судові засідання сторони не з`явились, в наданих заявах представники позивача та відповідача просили проводити розгляд справи за їх відсутності.

В зв`язку з цим, відповідно до положень ст.ст.158,197 ЦПК України суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності сторін та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в позовній заяві та письмових запереченнях доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 28.07.1973 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.5 т.1).

Під час перебування у шлюбі, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2000 року з ОСОБА_3 було придбано домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке в подальшому було зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 (а.с.6 т.1).

На підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП №092576 від 10.03.2004 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0637 га по АДРЕСА_1 (а.с.47-48 т.1).

Крім того, за відповідачем ОСОБА_2 в період перебування у шлюбі з позивачкою були зареєстровані транспортні засоби Мерседес Бенц д/н НОМЕР_9 АЯ, Опель Вектра д/н НОМЕР_2 , ВАЗ-21074 д/н НОМЕР_3 , ВАЗ-2106 д/н НОМЕР_4 , Опель Фронтера д/ НОМЕР_5 , ГАЗ-311000 д/н НОМЕР_6 , Мерседес Бенц 600 д/н НОМЕР_7 , Мітцубісі Паджеро д/н НОМЕР_8 (а.с.226-227 т.2).

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної

власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Заявляючи вимогу про поділ спільного з відповідачем майна шляхом виділення їй у власність домоволодіння та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , а відповідачу транспортних засобів, позивачка не надала доказів щодо дійсної вартості домоволодіння та транспортних засобів. Клопотань у відповідності до ч.1 ст.143 ЦПК України про призначення відповідної судової експертизи для визначення вартості спірного майна, сторони під час розгляду справи також не заявляли.

Таким чином, розглядаючи справу у відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України на підставі доказів сторін, суд за відсутності даних щодо дійсної загальної вартості спірного сумісного майна подружжя, позбавлений можливості його поділу відповідно до зазначених вище положень СК України.

В зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі, як такого, що не підтверджений належними доказами.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

В своїх запереченнях представник відповідача посилався на пропуск позивачкою строку позовної давності, передбаченого ч.2 ст.72 СК України та просив застосувати останній.

Як вбачається з наявного в матеріалах свідоцтва про розірвання шлюбу 10.08.2005 року Кіровським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, було зроблено актовий запис №180 про розірвання шлюбу (а.с.244 т.1).

З позовом до суду позивачка звернулась 05.09.2011 року. Таким чином, за наявності реєстрації права власності на спірне майно за відповідачем, користування цим майном особисто останнім та відсутності згоди щодо його поділу, позивачка звернулась до суду з позовом про поділ майна лише через шість років після розірвання шлюбу.

Таким чином, суд вважає, що позивачкою пропущено трирічний строк позовної давності, доказів щодо поважності причин пропуску останнього не надано, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити також в зв`язку з пропуском строку для звернення до суду з позовом.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову, сплачені позивачкою судові витрати слід віднести на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60,61,69,70,71,72 СК України, ст.ст.10,11,58-62,88,158,197,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак