Справа № 203/6886/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2013 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.

при секретарі - Величко О.М.

за участю : представника позивача ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

17.10.2013 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с. 1-4).

Представник позивача у позовній заяві та у судовому засіданні, посилався на те, що між ПАТ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н від 13 лютого 2008 року, за умовами якого, банк надав відповідачу кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, а відповідач отримав у кредит надані йому грошові кошти. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого в нього виникла заборгованість, тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_2 у рахунок погашення заборгованості за договором № б/н від 13 лютого 2008 року 21 892 грн. 81 коп., а також судові витрати по справі (а.с. 1-4).

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти наявності заборгованості за кредитним договором та її стягнення не заперечував, однак у звязку з відсутністю коштів, він не може виплатити банку стягувану суму заборгованості за кредитним договором, тому просив суд розстрочити виконання рішення суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н від 13 лютого 2008 року, за умовами якого банк зобов'язався надати кредит у сумі 7000 грн., а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується копією зазначеного договору. (а.с. 12-20).

Встановлено, що відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 7 000 грн., на виконання умов кредитного договору № б/н від 13 лютого 2008 року, що підтверджується копією заяви та визнанням даного факту самим відповідачем у судовому засіданні(а.с.12-13)

Також встановлено, що заборгованість за договором № б/н від 13 лютого 2008 року, станом на 31.08.2013 року, становила 21 892 грн. 81 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 6 257 грн. 74 коп., заборгованості по процентам за користування кредиту 12 928 грн. 30 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом 1 188 грн. 06 коп., банківського штрафу 1 518 грн. 71 коп., ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с. 5-11).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За умовами договору позивач зобовязується надати кредит шляхом видачі готівки через касу. Відповідач має перед позивачем зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, а позивач за умовами договору має право у разі порушення відповідачем будь-якого із зобовязань, передбачених умовами даного договору, на свій розсуд вимагати від останнього дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування.

Умовами договору № б/н від 13.02.2013 року, передбачено відповідальність перед позивачем у вигляді сплати пені та штрафних санкцій у відповідних випадках порушення зобовязань, передбачених умовами даного договору.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вирішуючи вимоги позивача до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.02.2013 року, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, а також факт наявності у позивача, за умовами укладеного між ним та відповідачем ОСОБА_2 договору, права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, та вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного Банка «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.02.2008 року 21892 грн. 81 коп.

Суд не може прийняти до уваги вимоги відповідача про розстрочку виконання рішення, розяснивши йому його право на звернення до суду з відповідною заявою про розстрочку виконання рішення суду після набрання ним чинності, передбачене ст.. 373 ЦПК України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем (а.с.30) покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 509, 526, 527, 610, 1054 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного Банка «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.02.2013 року 21 892 грн. 81 коп., яка складається з 6 257 грн. 74 коп., заборгованості по відсоткам 12 928 грн. 30 коп., заборгованості по комісіям 1 188 грн. 06 коп., банківських штрафів 1 518 грн. 71 коп., а також у рахунок повернення судових витрат 229 грн. 40 коп., а разом 22 122 грн., 21 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ф.Ф. Маймур