Справа № 152/796/13-ц
У Х В А Л А

11 квітня 2013 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Строгий І.Л., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

10.04.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Шаргородського районного суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 45186,73 грн за кредитним договором № VIZ0A710158868 від 30.07.2008 року та судові витрати.

Перевіривши відповідність позовної заяви вимогам, викладеним в статтях 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам статті 119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

При перерахуванні судового збору з рахунка платника, до позовної заяви додається останній примірник платіжного доручення з печаткою установи, що відображає дату проведення платежу. Дане платіжне доручення скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Окрім того, вимоги до форми та змісту платіжного доручення встановлені в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ № 22 від 21.01.2004 року.

Так, згідно п. 3.1. Інструкції, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції.

Згідно додатку 8 до Інструкції у платіжному дорученні має бути зазначено, зокрема число, місяць та рік отримання банком платника розрахункового документа та число, місяць і рік списання коштів з рахунку платника, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Водночас до позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» додано платіжне доручення №ВОООD0221B02VX від 21.02.2013 року, яке підписане лише однією особою. У зазначеному платіжному дорученні відсутня вказівка на дату його виконання банком, а також не вказано число, місяць та рік отримання банком платіжного доручення та число, місяць і рік списання коштів з рахунку платника, відсутній підпис відповідального виконавця та відбиток штампа банку.

Отже, платіжне доручення, додане до позовної заяви не може вважатись належним доказом сплати позивачем судового збору.

Поряд з цим, відповідно до п. 2 ч. 2 та ч. 8 ст. 119 ЦПК України, якщо позовна заява подається представником позивача, то у ній мають бути зазначені, зокрема номери засобів звязку, а до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

У той же час, у позовній заяві не зазначено номерів засобів звязку представника позивача.

Окрім того, із довідки АА № 241170 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, доданої до позовної заяви вбачається, що керівником ПАТ КБ «Приватбанк» є ОСОБА_2.

Статтею 42 ЦПК України встановлено, що повноваження представника у суді підтверджуються, зокрема, довіреністю. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи.

Згідно ч. 4 ст. 40 Закону України «Про банки і банківську діяльність», голова правління (ради директорів) банку керує роботою виконавчого органу та має право представляти банк без доручення.

Із копії довіреності № 6968 від 29.12.2009 року, доданої до позовної заяви вбачається, що її видано ПАТ КБ «Приватбанк», в особі секретаря правління ОСОБА_3, яка діє на підставі Статуту ПАТ КБ «Приватбанк» протоколу № 8 засідання спостережної ради Приватбанку від 13.07.2009 року.

Проте, до позовної заяви не додано належним чином завіреної копії Статуту ПАТ КБ «Приватбанк» чи витягу з нього, в редакції, що діяла на час видачі довіреності, яким би підтверджувались повноваження секретаря правління видавати довіреності на ведення справи в суді від імені банку. Не додано також і протоколу № 8 засідання спостережної ради Приватбанку від 13.07.2009 року.

Зазначений недолік унеможливлює перевірку судом повноважень особи, яка підписала позовну заяву від імені ПАТ КБ «Приватбанк», що у свою чергу перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Разом з тим, із позовної заяви та доданого до неї розрахунку вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла станом на 12.01.2012 року, тобто ставиться питання про стягнення заборгованості, розмір якої визначався більше року тому, і за цей час міг змінитись як в сторону збільшення так і в сторону зменшення, проте позивач не зазначає ту обставину, що з 12.01.2012 року по день предявлення позову розмір заборгованості не змінилась.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав звільнення від доказування.

Позивач у позові зазначає, що ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 34642 грн, проте всупереч п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України не зазначає, якими доказами підтверджується дана обставина.

Постановляючи дану ухвалу, слід також зауважити, що до позовної заяви додано копію банківської ліцензії № 22, виданої 05.10.2011 року, тоді як у 2008 році.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 і 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 42, 119, 121, 208-210 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення недоліків позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання ним даної ухвали, шляхом подання заяви, яка б відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України і розяснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Л.Строгий