ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЯМ УКРАЇНИ

18 січня 2013 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Волковій І.А.,

за участю представників позивача Ластовини В.Я., ОСОБА_1 ,

представників відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання спільною сумісною власністю подружжя нерухомого майна та визначення часток, визнання права власності на ? частину будинку та земельної ділянки , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась з позовом до відповідача, в якому просила про визнання спільною сумісною власністю подружжя житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки по АДРЕСА_1 ; визначення часток у житловому будинку та земельній ділянці по ? частці за кожним .

Позивач у судове засідання не з`явилась, направила своїх представників.

Представники позивача вимоги позову підтримали в повному обсязі, просили про його задоволення, посилаючись на підстави, викладені в позові.

Відповідач у судове засідання не з`явився, направив своїх представників.

Представники відповідача вимоги позову не визнали, просили у його задоволені відмовити, оскільки житловий будинок та земельна ділянка надавались у власність ОСОБА_5 , який не перешкоджає проживанню ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у даному будинку, але без визнання права власності.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності позивача та відповідача.

Обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі з 16.06.1979 року по 23.10.1996 року, від якого мають трьох повнолітніх дітей.

Рішенням №181 від 26.07.1991 року Матвіївської селищної ради народних депутатів виконавчого комітету, було відведено земельну ділянку, площею 600 кв.м по АДРЕСА_2 в довічне спадкове володіння громадянину ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Згідно свідоцтва про право власності від 24.02.1993 року, ОСОБА_5 на підставі рішення №181 від 26.07.1991 року Матвіївської селищної ради народних депутатів виконавчого комітету, передано житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Рішенням №65 від 26.02.1993 року Матвіївської селищної ради народних депутатів виконавчого комітету передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_5 земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0,15 га.

31.03.1993 року ОСОБА_5 було видано державний акт на земельну ділянку площею 0,15 га, щ знаходиться по АДРЕСА_1 .

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», початок позовної давності для вимог про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС чи з дати набрання рішення суду законної сили, а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч. 2 ст. 72 СК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що строки позовної давності позивачем не порушені.

У відповідності до ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором в силу ст. 70 СК України.

За такого, вказане вище майно є спільною сумісною власністю подружжя.

При розподілі вказаного вище, суд виходить із вимог ст. 71 СК України.

За такого, за ОСОБА_4 слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно зі чч.1 та 2 ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Так, Законом України від 11 січня 2011 року № 2913-VI «Про внесення зміни до статті 61 Сімейного кодексу України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя», який набрав чинності 8 лютого 2011 року, ст. 61 СК України доповнено ч. 5, якою передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Відповідно до положень ст. ст. 81,116 ЗК України, окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу у приватну власність шляхом приватизації, є особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

ОСОБА_5 в 1993 році, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, отримав спірну земельну ділянку безоплатно в приватну власність на підставі рішення сесії сільської ради, використавши своє право на приватизацію. Тому, спірна земельна ділянка не є спільною сумісною власністю подружжя.

На підставі викладено, суд приходить до висновку, що у задоволені вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , слід відмовити.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 107,30 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .

У визнанні права власності на ? частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 107,30 грн.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 294 - 296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова