Номер справи 2016/3561/2012
Номер провадження 8/623/3/2013
У Х В А Л А

іменем України

11.01.2013 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у складі

головуючого - судді Бутенка В.М., при секретарі - Костенко В.В.

за участю: судового розпорядника - ОСОБА_1

представника відповідача за довіреністю - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 липня 2010 року по справі № 2-64/2010 за нововиявленими обставинами, -

у с т а н о в и в:

30 серпня 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеною заявою про перегляд судового рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 липня 2010 року по справі № 2-64/2010 за нововиявленими обставинами (т.2 а.с. 57-61, 68).

Вказана цивільна справа перебувала в провадженні судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Вергун І.В., який ухвалою від 19 вересня 2012 року відкрив провадження у справі (т.2 а.с. 73).

Згідно ухвали Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23 листопада 2012 року задоволено самовідвід судді Вергун І.В. в розгляді цієї справи (т.2 а.с. 110).

У листопаді 2012 року в порядку, встановленому ч. 3 ст. 11-1 ЦПК України, вказана цивільна справа за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 липня 2010 року по справі № 2-64/2010 за нововиявленими обставинами передана для розгляду судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бутенку В.М., який ухвалою від 29.11.2012 року прийняв до розгляду цивільну справу та призначено судове засідання цивільної справи на 10 годину 30 хвилин 11 січня 2013 року в приміщенні Ізюмського міськрайонного суду Харківської області(т.2 а.с. 111).

До початку судового засідання 08 січня 2013 року позивачка ОСОБА_3 заявила письмовий відвід головуючому у справі судді Бутенку В.М., в порядку статей 20, 21, 23 та 27 ЦПК України, посилаючись на обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Позивачка ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, у заяві просить суд розгляд питання про відвід складу суду проводити за її відсутності.

Вислухавши думку представника відповідача ОСОБА_2, який полягав на розсуд суду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що є підстави задовольнити відвід головуючого вказаній цивільній справі.

Позивачка ОСОБА_3 як на підстави заявленого відводу судді Бутенку В.М. посилається, що як слідує з матеріалів справи, звільнення її з посади було здійснено у відповідності до рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради. Після її звільнення, рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради, посада на якій вона працювала до звільнення поновлена. Рішення, щодо скорочення посади на якій вона працювала приймалося під керівництвом в.о. міського голови секретаря Ізюмської міської ради ОСОБА_4.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Бутенко В.М., є близьким родичем (членом сімї), в.о. міського голови секретаря Ізюмської міської ради ОСОБА_4.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем сторони або інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на наведені вимоги процесуального Закону вважає, що суддя Ізюмського міськрайонного суду Бутенко В. М. не може брати участі у справі і підлягає відводу.

Крім того, з метою забезпечення впливу на суддів Ізюмського міськрайонного суду, Ізюмською міською радою Харківської області прийнято рішення № 3544 від 29 січня 2010 року «Про «Програму забезпечення судово-правової реформи і діяльності Ізюмського міськрайонного суду на 2010-2013 роки». Даною «Програмою ...»всупереч Конституції та Законів України, передбачається вжиття Ізюмською міською радою та її Виконавчим комітетом «заходів щодо надання допомоги в матеріально-технічному забезпеченні Ізюмського міськрайонного суду ... Надання допомоги в організації санаторно-курортного оздоровлення суддів, членів їх сімей, працівників апарату суддів. Надання допомоги в організації санаторно-курортного оздоровлення дітей працівників суду...»та інше.

Слід відмітити, що при цьому фінансування вказаних «заходів ... здійснюється за рахунок спонсорських надходжень, благодійної допомоги фізичних і юридичних осіб ... коштів міського... бюджету».

Вважає, що до виконання вищеназваних заходів «Програми ...»залучені і комунальні підприємства міста, які знаходяться в управлінні виконавчого комітету Ізюмської міської ради, в тому числі і Ізюмське комунальне виробниче водопровідно-каналізаційне підприємство, котре є відповідачем по даній справі. Саме під час першого провадження розгляду даної судової справи, на спонсорській основі (безоплатно), у відповідності до вказаної «Програми...», силами підприємства були виконані окремі ремонтні роботи (фасад будівлі суду, вхід до суду та інше) будівлі Ізюмського міськрайонного суду Харківської області. Рішенням Ізюмської міської ради №0512 від 24 червня 2011 року «Про виділення коштів Ізюмському міськрайонному суду на придбання компютерної техніки та внесення змін до Ізюмського міського бюджету на 2011 рік»були надані додатково неправомірні вигоди суду, саме з метою посилення впливу на суддів Ізюмського міськрайонного суду.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною 11.09.1997 року, «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Статтею 126 Конституції України гарантовано, що «незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється».

Конституційний суд України рішенням №19-рп/2004 від 01.12.2004 року встановив, що «Незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним, принципом, організації та функціонування судів, ... Положення частини другої статті 126 Конституції України «вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється треба розуміти як забезпечення незалежності суддів у зв'язку із здійсненням ними правосуддя, а також як заборону щодо суддів будь-яких дій незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, установ та організацій, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, фізичних та юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обовязків або схилити їх до винесення неправосудного рішення тощо».

Верховним судом України (ухвала від 1 червня 2011 року по справі №6-49067св10, опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень 6062992), встановлено, що: «Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обовязків цивільного характеру передбачено і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України.

У розумінні п. І ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Сокуренко і Стригун проти України»від 20 липня 2006 року та «Лавентс проти Латвії»від 7 листопада 2002 року).

Порушення судами зазначених вимог є порушенням принципу верховенства права, проголошеного Конституцією України, та вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо вирішення справи судом, встановленим законом ...».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Сокуренко і Стригун проти України»від 20 липня 2006 року встановив, що «Відповідно до прецедентної практики Суду термін встановленим законом»у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом».

Саме втручання в діяльність суддів Ізюмського міськрайонного суду, органів місцевого самоврядування, які ініціювали її звільнення за скороченням штату, в супереч вимогам Конституції та Законів України, створення в Ізюмському міськрайонному суді умов залежності суддів, скасувало її право на розгляд справи суддями Ізюмського міськрайонного суду, як «незалежним та безстороннім судом, утвореним згідно із законом».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 23 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Слід відмітити, що суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бутенко В. М., ухвалою від 26 квітня 2012 року по справі №2016/2-а-5800/11 визнав, що наведені факти отримання Ізюмським міськрайонним судом неправомірних вигод від відповідача, є безумовною підставою відводу складу суду.

Враховуючи, вищевикладене вважає, що суддя Ізюмського міськрайонного суду Бутенко В.М., не може брати участі у розгляді даної справи.

Крім того, в даний час відкрито кримінальне провадження, за заявою її чоловіка, щодо вчинення стосовно нього кримінального правопорушення головою Ізюмського міськрайонного суду ОСОБА_5 (реєстраційний №0000001 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань).

В звязку з кримінального провадження, щодо вчинення головою Ізюмського міськрайонного суду кримінального правопорушення вважає, що судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області не можуть бути обєктивними та неупередженими при розгляді даної справи, а отже у відповідності до вимог ч. 1 ст. 20 ЦПК України не можуть приймати участь у розгляді даної справи.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст. 20, 21, 23 та 27 ЦПК України, заявляє про відвід судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бутенко В.М. від участі в розгляді даної справи (т.2 а.с. 113-116).

У відповідності п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Вказані вище обставини позивачкою ОСОБА_3 в розгляді цієї справи можуть викликати сумніви в обєктивності та неупередженості судді Бутенка В.М..

За таких обставин вважаю, що заява позивачки про відвід судді підлягає задоволенню так як ухвалення судом рішення в справі може вплинути на права або обовязки сторін щодо однієї із сторін.

Керуючись ст.ст. 20, 23, 24 ЦПК України, - суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивачки ОСОБА_3 про відвід судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бутенку В.М. у справі про перегляд судового рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 липня 2010 року по справі № 2-64/2010 за нововиявленими обставинами - задовольнити.

заявищо ухвалення судом рішення в справі може вплинути на права або обовязки 11111

Ухвала не оскаржується.

Головуючий: суддя -