Провадження № 2/161/4401/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

при секретарі Селюкові Р.В.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Унівесал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «Унівесал Банк» звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що 25.03.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №СL 27220, відповідно до якого остання отримала кредит на суму 14 000 грн. зі сплатою 36% річних строком до 20.03.2013 року. Позичальник ОСОБА_4 померла 08.08.2012 року. Оскільки, позичальник свої зобовязання по договору не виконала у встановленому договором обсязі то, станом на 16.11.2011 року у неї існує заборгованість перед банком, яка в загальній сумі становить 16 152,37 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту 7 663,59 грн., сума дострокового стягнення кредиту 4 957,17 грн., відсотки 2 670,82 грн., підвищені відсотки 860,79 грн. Відповідачі є спадкоємцями померлого боржника. А тому просив, стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору та ІТЗ.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнали частково. Не заперечували щодо наявності зобовязань відповідача перед банком як спадкоємця боржника. Однак, просили задовольнити вимоги банку за рахунок спадкового майна, а саме спадкового будинку в с. Борисковичі Горохівського району Волинської області з покликанням на те, що спадкоємці відмовляються погасити борги спадкодавця одноразовим платежем. Разом з тим, суду пояснили, що спадкові права на будинок не остаточно оформлені.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився.

Заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 25.03.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №СL 27220, відповідно до якого остання отримала кредит на суму 14 000 грн. зі сплатою 36% річних строком до 20.03.2013 року (а.с.6-11).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми позики, є право позикодавця вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому.

Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодаваця на одержанння від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що позичальник ОСОБА_4, порушуючи умови кредитного договору, свої зобовязання за договором належним чином не виконувала.

Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором (а.с.5) вбачається, що станом на 01 квітня 2011 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість, яка складається з: непогашеного кредиту 29860,06 доларів США, нарахованих та несплачених відсотків 9866,51 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту 3047,72 доларів США, штрафу 1173,89 доларів США, а всього 43948,18 доларів ША, що в національній валюті складає 349827,51 грн.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №33/2013 ОСОБА_4 померла 08.08.2012 року і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, яку прийняли шляхом подачі заяв до нотаріальної контори як спадкоємці першої черги за законом її дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що банком 07.02.2013 року в установлений піврічний строк після смерті боржника було направлено претензію до спадкоємців про погашення заборгованості за кредитним договором.

Ззгідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Те що вартість спадкового майна не є меншою за суму заборгованості спадкодавця перед банком ніким не оспорюється.

Таким чином, на підставі наведених правових норм, враховуючи, що правовідносини, які виникли між банком та померлою ОСОБА_4 на підставі кредитного договору допускають правонаступництво, заборгованість нарахована за життя спадкодавця, спір щодо вартості спадкового майна відсутній, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів, як спадкоємців позичальника, заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, враховуючи відсутність нотаріально посвідченої угоди між спадкоємцями щодо зміни розміру їхніх часток у спадщині, їхні частки у спадщині є рівними, а тому суд вважає, що заборгованість спадкодавця підлягає стягненню в користь банку в рівних частках з кожного відповідача.

Покликання сторони відповідача про задоволення вимог кредитора шляхом накладення стягнення на спадкове майно не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.2 ст.1282 ЦК України таке накладення здійснюється судом лише за позовом кредитора, а кредитором така вимога у даному спорі не заявлялася.

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідачів в користь позивача в рівних частинах судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 536, 1048, 1050, 1054, 1216, 1218, 1231, 1282 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Унівесал Банк» 8 076 (вісім тисяч сімдесят шість) гривень 18 копійок заборгованості за кредитним договором №CL27220 від 25 березня 2008 року та 114 (сто чотирнадцять гривень) 70 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «Унівесал Банк» 8 076 (вісім тисяч сімдесят шість) гривень 18 копійок заборгованості за кредитним договором №CL27220 від 25 березня 2008 року та 114 (сто чотирнадцять гривень) 70 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій