Номер провадження № 22-ц/785/886/13
Головуючий у першій інстанції Огренич І.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2013 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Сидоренко І.П., Цюри Т.В.,

при секретарі - Литвинюк А.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и л а:

02.10.2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також аліменти за останні три роки до моменту подачі позовної заяви. При цьому позивачка посилається на те, що донька страждає на хронічні захворювання, на її лікування потрібні гроші, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає на власний розсуд.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2012 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1100 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 19.06.2013 року, починаючи з 02.10.2012 року. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.06.1994 року, який було розірвано 22.02.2000 року (актовий запис №163 Відділу реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міськради від 22.02.2000 року).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою КП ЖКС "Вузівський"за №748 від 24.09.2012 року.

З листопада 2011 року відповідач перераховує поштовим переказом на ім'я ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 800 гривень щомісячно.

На утриманні відповідача є дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про народження №201 Першого відділу реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси від 19.08.2005 року).

Крім того, у відповідача є непрацездатні батьки, що підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, а при визначенні розміру аліментів врахував обставини, передбачені ст.82 СК України, а також вимоги законодавства щодо розміру прожиткового мінімуму на дитину.

Такий висновок суду відповідає закону, судом правильно встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Представник відповідача не заперечував, що дохід його довірителя є мінливим, на такі обставини посилалася і інша сторона, яка наполягала на тому, що останній працює моряком.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір аліментів в твердій грошовій сумі, врахувавши всі обставини, які впливають на їх розмір.

Доводи апеляційної скарги про те, що дитина потребує на лікування не спростовують правильність висновків суду, оскільки надані квитанції на покупку ліків значно менше, ніж присуджена судом сума аліментів щомісячно, і із наданих квитанцій не вбачається, що такі витрати є щомісячними.

Так само надані квитанції на покупку підручників, комплектуючих до комп'ютера за витраченими сумами менше суми присуджених аліментів, і не є такими, що витрачаються регулярно.

За наявності додаткових витрат, які перевищують розмір присуджених аліментів, позивачка вправі звернутися із окремим позовом, у зазначеній справі такі вимоги про додаткові витрати не заявлялися.

Правильним є і висновок суду про відмову в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_3 аліментів за останні три роки до моменту подачі позовної заяви, оскільки доказів на підтвердження того, що позивачка вживала заходи щодо їх одержання з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати не надано.

Більш того, з матеріалів справи видно, що відповідач добровільно надавав допомогу, брав участь у додаткових витратах на дитину, про що свідчать квитанції та розписка.

За таких обставин доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду -залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: