Номер провадження № 22-ц/785/7753/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Кварталової А.М.,

суддів Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.,

при секретарі Швець В.Ф.,

за участю: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третіх осіб Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, відділу Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області, Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», приватного нотаріуса Комінтернівського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні присадибною земельною ділянкою, про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на землю, договору купівлі продажу земельної ділянки, витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 серпня 2013 року,-

встановила:

26.09.2011р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третіх осіб Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області, відділу Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області, Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», приватного нотаріуса Комінтернівського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні присадибною земельною ділянкою; а також про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на землю;

договору купівлі продажу земельної ділянки;

витребування майна з чужого незаконного володіння.

В подальшому позивачка уточнила свій позов і просила суд скасувати рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 12 березня 1998 року № 7-ХХІІ про передачу ОСОБА_5 присадибної земельної ділянки;

визнати недійсним та скасувати державний акт про право власності на землю, виданий на імя ОСОБА_5,

скасувати державну реєстрацію права ОСОБА_5,

визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений ОСОБА_7В від імені ОСОБА_5 з ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

витребувати земельну ділянку з володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

усунути перешкоди у здійснені її права власності та розпорядження земельною ділянкою та зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знести житловий будинок та паркан на вказаній земельній ділянці ;

стягнути з відповідачів судові витрати.

При цьому посилалась на те, що рішенням ХУІ сесії ХХІІ скликання Фонтанської сільської ради Комінтернівського району, Одеської області від 25 грудня 1997 року № 28 ОСОБА_2 передана у власність земельна ділянка площею 0,100 га, що розташована в с. Фонтанка ,Комінтернівського району, Одеської області по вул. Теніста, №21 для здійснення будівництва житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами.

На даний час рішення є чинним, ніким не змінювалось та не скасовувалось, на імя ОСОБА_2 03.06.1999р. видано державний акт, який зареєстрований - 03.06.1999р. за № 4395.

07.05.1999р. на земельній ділянці встановлені в натурі межі. Весь цей час вона обробляла земельну ділянку, сплачувала земельний податок, розпочала будівництво будинку, завезла будівельні матеріали та збудувала фундамент. Останні півтора року вона хворіла, не могла здійснювати будівництво, і у цей час, за невідомих їй обставин, належну їй присадибну ділянку зайняли відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 збудували за місяць будинок, в даний час намагаються його оформити та продати.

Вважала дії відповідачів та їх правовстановлюючі документи незаконними з таких підстав.

09.09.2009р. на імя ОСОБА_5 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га в с. Фонтанка вул. Теніста, 21 серії ЯИ № 138692 на підставі рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 12.03.1998р. № 7-ХХІІ, проте питання про виділення земельної ділянки ОСОБА_5 на сесії ради 12.03.1998р. не розглядалось, технічна документація на виготовлення державного акту відсутня, в звязку з чим державний акт підлягає скасуванню та визнанню недійсним.

В подальшому ОСОБА_7, діючи на підставі доручення від імені ОСОБА_5, уклав договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки з відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який посвідчено 06.11.2009р. приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, який підлягає визнанню недійсним.

В даний час на земельній ділянці відповідачі побудували камяний паркан, жилой будинок, та відмовляються врегулювати спір мирним шляхом, в звязку з чим вона звернулась до суду.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги до нього не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що він є одним із співвласників спірної земельної ділянки за договором купівлі-продажу. В подальшому ним належним чином оформлені дозволи на здійснення забудови земельної ділянки, збудовано житловий будинок, прийнято житловий будинок в експлуатацію, питання оформлення та реєстрації права власності не вирішено в звязку із перебуванням даної справи в суді. На час придбання земельної ділянки на ній були відсутні будь-які багаторічні насадження, будівельні матеріали та фундамент.

Представник відповідача ОСОБА_8 вимоги позивачки вважав безпідставними з огляду на те, що ОСОБА_9 не може бути відповідачем у даній справі, так як особисто він своїми діями не чинив позивачці перешкод, оскільки позивачка є постраждалою від дій сільської ради та її посадових осіб, а задоволення вимог позивачки в частині знесення побудованого житлового будинку завдасть шкоди відповідачам по справі, які не можуть відповідати своїм майном за помилкові дії органів місцевого самоврядування.

Відповідач по справі ОСОБА_10 в судове засідання не зявився, будучи повідомленим своєчасно і належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідачка ОСОБА_5 в призначене судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, будучи повідомленою своєчасно і належним чином про час і місце проведення судового засідання.

Представник третьої особи відділу Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області, позовні вимоги в частині визнання недійсним та скасування державного акту, виданого на імя ОСОБА_5 не заперечував, вирішення інших питань позову залишив на розсуд суду.

Представник третьої особи Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області ОСОБА_11 позовні вимоги визнала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представники третіх осіб Одеська регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», приватний нотаріус Комінтернівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в призначене судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, будучи повідомленими про час і місце проведення судового засідання своєчасно і належним чином.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 серпня 2013р. в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду, постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилалась на те, що вона є власником земельної ділянки на підставі рішення сільради від 25.12.1997р., а тому ОСОБА_5 незаконно отримала державний акт на спірну земельну ділянку у 1998р., яку продала відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_10 та які без правових підстав побудували на ній житловий будинок, який підлягає знесенню.

В суді апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу, просила рішення суду скасувати та задовольнити її позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 підтримав свої письмові заперечення та просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. При цьому посилався на те, що він є законним власником земельної ділянки на підставі договору купівлі продажу, під час укладання договору купівлі продажу земельної ділянки нотаріусом були перевірені відсутність заборон та будь - яких обмежень для укладання договору, а тому він побудував на законних підставах на земельній ділянці житловий будинок.

Інші сторони до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_2 видано державний акт на земельну ділянку № 21 по вул. Теніста с. Фонтанка, Комінтернівського району, Одеської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4395 (а.с.34).

Однак, вказаний державний акт не був на той час підписаний головою Фонтанської сільської ради Комінтернівського району, Одеської області. Крім того, на акті не стояла печатка Фонтанської сільської ради.

На час виникнення правовідносин (прийняття рішення про виділення земельної ділянки) діяв Земельний Кодекс України № 2196 ХІІ від 13.03.1992 року.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції прийняв до уваги, що державний акт на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_2, який до цього часу не підписаний головою Фонтанської сільської ради є належним доказом права власності на земельну ділянку, так як рішення про виділення земельної ділянки сесією ради приймалось (а.с.16, 17, 51), земельна ділянка була виділена в натурі, відповідно до акту (а.с.40), додаток до акта встановлення в натурі меж (а.с. 41) відповідає схематичному зображенні на державному акті.

Сам по собі факт не підписання державного акту головою сільської ради не може бути підставою для ствердження, що ОСОБА_2 не є власником земельної ділянки. При ухваленні рішення, суд взяв до уваги сплату позивачкою земельного податку за 2008, 2009, 2010, 2011 рік, показання свідків у цій частині.

Крім цього на спірну земельну ділянку 09.09.2009р. на імя ОСОБА_5 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га в с. Фонтанка, вул. Теніста, 21, серії ЯИ № 138692 на підставі рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району, Одеської області від 12.03.1998р. № 7-ХХІІ.

Судом встановлено, що на спірну земельну ділянку, яка розташована в с. Фонтанка, Комінтернівського району, Одеської області вул. Теніста, 21, є декілька належних власників, це позивачка ОСОБА_2 та відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (в рівних частках).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вважав, що дана ситуація склалась не з вини відповідачів по справі, так як вони не можуть нести відповідальність за прийняті місцевими органами самоврядування рішення, а з вини посадових осіб сільської ради, які видали на одну і ту ж земельну ділянку два державних акта.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачка не позбавлена права звернення до Фонтанської сільської ради Комінтернівського району, Одеської області щодо поновлення її порушеного права шляхом отримання іншої земельної ділянки або грошової компенсації її вартості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням виконкому Фонтанської сільської ради від 03 жовтня 1991р. ОСОБА_2 виділена земельна ділянка розміром 1000 кв.м. для будівництва житлового будинку в с. Фонтанка вул. Теніста, 21 (а.с.16 т.1).

Рішенням сесії Фонтанської сільської ради від 25 грудня 1997р. ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельна ділянка для будівництва розміром 0,100 га в с. Фонтанка вул. Теніста, №21 (а.с.17,19-34 т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, на імя ОСОБА_2 видано державний акт, в якому зазначено, що він зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4395, але в даному акті відсутній підпис голови та печатка Фонтанської сільської ради, відсутня дата видачі державного акту. На акті є план зовнішніх меж земельної ділянки, але він не підписаний інженером землевпорядником, не зазначено його прізвище. В акті вказано, що він виданий на підставі рішення сесії Фонтанської сільської ради від 25 грудня 1997р. за № 78 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель(присадибна ділянка) (а.с.34 т.1).

Згідно відповіді відділу Держкомзему у Комінтернівському районі, Одеської області від 27 травня 2011р., державний акт, виданий на імя ОСОБА_2 зареєстровано 03.06.1999р. в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4395. Крім того, зазначено, що на час складання державного акта та його реєстрації діяв наказ Державного Комітету по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999р. «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасовогокористування землею», згідно якого державний акт на право власності на земельну ділянку складається у двох примірниках, підписується сільським, селищним, міським головою або головою відповідної державної адміністрації і скріплюється відповідною гербовою печаткою. Зазначений державний акт на імя ОСОБА_2 не в повному обсязі відповідає вимогам чинного земельного законодавства та законодавства, що регулює відповідні правовідносини на час його складання(а.с.36т.1).

Крім цього, на спірну земельну ділянку 09.09.2009р. на імя ОСОБА_5 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га в с. Фонтанка вул. Теніста, №21, серії ЯИ № 138692 на підставі рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 12.03.1998р. № 7-ХХІІ для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель(присадибна ділянка). Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 :02:001:2552, яка зареєстрована 30 жовтня 2009р. (а.с.254,255 т.1). Тобто вказана земельна ділянка була зареєстрована в установленому законом порядку. Державний акт на імя ОСОБА_5, його зміст та оформлення відповідають вимогам закону.

06.11.2009р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки в нотаріальній конторі за р.1741(а.с.55т.1).

Згідно довідки КП Комінтернівського БТІ від 30.10.2009р., за замовленням № 765 від 30 жовтня 2009р., КП Комінтернівським БТІ проведено обстеження земельної ділянки площею 0,10 га в с. Фонтанка вул. Теніста, №21, яка належить ОСОБА_5 на підставі державного акту. Станом на 30 жовтня 2009р. на вищевказаній земельній ділянці обєктів нерухомого майна, що підлягають інвентаризації не виявлено(а.с.257 т.1). Тобто, під час відчуження земельної ділянки ніяких споруд на земельній ділянці не було зафіксовано.

Однак, вбачається з архівної копії рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 12.03.1998р. № 7-ХХІІ та списків, які додані до нього, питання щодо надання ОСОБА_5 земельної ділянки за вказаною адресою за списками в рішенні сесії відсутні(а.с.58-62 т.1).

Згідно довідки Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області земельна ділянка, яка надана ОСОБА_2 та яка надана ОСОБА_5 є однією і тією ж самою земельною ділянкою (а.с.197 т.1).

Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги твердження позивачки, щодо того, що ОСОБА_5 не виготовляла технічну документацію на землю для отримання державного акту, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції не вдалось встановити, чи виготовлялась технічна документація, чи ні, так як за інформацією, наданою відділом Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області частина документів, до якої нібито входили документи ОСОБА_5 були втрачені, в звязку з пожежею (119-125).

Як вбачається з декларації про готовність обєкту до експлуатації, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 здійснили будівництво житлового будинку на спірній земельній ділянці 25.05.2011р., а закінчили будівництво житлового будинку - 08.07.2011р. Земельна ділянка зареєстрована за ОСОБА_3, ОСОБА_4 відділом Держкомзему у Комінтернівському районі, Одеської області в Поземельній книзі 29.12.2009р. за р.52001 (а.с. 218-231 т.1).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про те, що правовідносини сторін ( на час прийняття рішення про виділення земельної ділянки ) регулюються Земельним Кодексом України № 2196 ХІІ від 13.03.1992р.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 6 Земельного Кодексу України (1992р.), чинного до 01 січня 2002 року, громадяни України мають право на отримання у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями (присадибна ділянка).

Згідно ч. 1 ст. 9 Земельного Кодексу України (1992 р.) до компетенції сільських, селищних та міських районного підпорядкування Рад народних депутатів в галузі регулювання земельних відносин на їх території відноситься: 1) передача земельних ділянок у власність, … 2) реєстрація права власності…

Порядок передачі земельної ділянки у власність здійснювалась Радами народних депутатів у відповідності з вимогами ст. 17 Земельного Кодексу (1992 року).

Відповідно до ст. 22 Земельного Кодексу України (1992 р.) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та отримання документа, який посвідчує це право.

Згідно ст. 23 Земельного Кодексу України (1992 р.) право власності або право постійного користування земельною ділянкою засвідчується державними актами, які видаються та реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Таким чином, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами (ст.23 Кодексу 1992р) Аналогічні положення щодо виникнення права на земельну ділянку містить Земельний кодекс України 2001 року (ст. 125).

Відмовляючи в задоволенні вимог позивачу в повному обсязі, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про те, що на спірну земельну ділянку є декілька належних власників, в тому числі і позивачка, та дана ситуація склалася не з вини відповідачів, так як вони не можуть нести відповідальність за прийняті місцевими органами самоврядування рішення, а з вини посадових осіб сільської ради, які видали на одну і ту ж земельну ділянку два державних акта.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в абз. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2), при вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до п. 5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

У своєму рішенні від 16 квітня 2009 року( справа № 1-9/ 2009) Конституційний суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є „гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

За положеннями ст.151 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Статтею 155 ЗК України передбачено також, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним, а збитки, завдані власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів, підлягають відшкодуванню в повному обсязі органом, який видав акт.

На теперішній час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками спірної земельної ділянки, добросовісними набувачами за договором купівлі продажу, за ними зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку відповідно до вимог закону. За адресою місця розташування спірної земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 побудували та прийняли до експлуатації житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами (а.с.218- 230).

Підставою для будівництва житлового будинку на земельній ділянці був державний акт на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_5 з відміткою приватного нотаріуса Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 про посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки та про перехід права власності з ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках (а.с.231 в тому числі на звороті).

Таким чином, позивач не позбавлена відповідно до вимог закону звернутися до суду з самостійним позовом до Фонтанської сільської ради за захистом порушених, невизнаних або оспорюваним прав чи інтересів. Підстав для знесення жилого будинку не вбачається.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів, розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 303,307 ч.1 п.1,308,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_12

ОСОБА_13

ОСОБА_14