Справа № 203/7121/13-ц
УХВАЛА

11 грудня 2013 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Маймур Ф.Ф., ознайомившись з заявою представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищезазначеною позовною заявою, провадження по справі за якою було відкрито 26 жовтня 2013 року. Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту у межах суми заборгованості за кредитом в розмірі 8 259 грн. 22 коп. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, та заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. В обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову позивач послався на положення ст.ст.151, 152 ЦПК України та відзначив, що найчастіше за порушенням зобовязань перед банком відбувається вчинення відповідачем в разі задоволення позовних вимог всіх можливих заходів щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачу майна й коштів. (а.с. 6-7)

Ознайомившись із матеріалами заяви про забезпечення позову, а також матеріалами цивільної справи №203/7121/13-ц, приходжу до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст.151 ч.1 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Нормою ст.152 ч.1 ЦПК України встановлено види забезпечення позову, одним з яких є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 3 ст.151 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Отже, викладена норма процесуального закону встановлює обовязок для особи, яка звертається до суду із заявою про забезпечення позову, довести необхідність вчинення судом таких процесуальних дій саме з метою забезпечення виконання можливого рішення суду. Однак, зазначені вимоги процесуального закону не були виконані належним чином позивачем при поданні ним відповідної заяви, а викладені в ній підстави для її задоволення не стосуються саме виконання рішення суду, яке може бути ухваленим на користь позивача, а отже не є достатніми для задоволення цієї заяви.

Крім того, суд при розгляді заяви про забезпечення позову, приймає до уваги, що позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення боргу у розмірі 8 259 грн. 22 коп., але чітко не зазначено на які саме грошові кошти, рухоме та нерухоме майно відповідача позивач просить суд накласти арешт у межах вищезазначеної суми, а отже наслідки в разі задоволення судом заяви про забезпечення позову призведуть до порушення законних прав відповідача, а також враховуючи, що позивачем не було надано до суду будь-яких відомостей щодо грошових коштів та майна, яке зареєстровано та належить відповідачу на праві власності.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем всупереч ст. ст. 10, 60 ЦПК не надано суду належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у випадку винесення його на користь позивача, крім того, позивачем не доказано, що відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення суду, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153, 208, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представнику позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська до Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії оскаржуваної ухвали.

Суддя Ф.Ф. Маймур