Провадження № 2/742/1117/13
Єдиний унікальний № 742/4093/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2013 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Білокур В.І., при секретарі Сірій І.В., за участю сторін та їх представників, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача виконавчого комітету Прилуцької міської ради, де просить визнати за ним право власності право власності на нежитлову будівлю склад Е-1, що є господарською будівлею та приналежністю нежитлової будівлі коптильного цеху під літерою А-1 по вулиці Войкова 2-А/1а в місті Прилуки Чернігівської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що він є власником земельної ділянки для обслуговування приміщень по переробці та зберіганню харчових продуктів площею 1606 кв.м., а також власником земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі офісу площею 875 кв.м., які розташовані по вул. Войкова, 2-А/1 в м. Прилуки, а саме: офіс під літерою К-1; коптильний цех під літерою А-1 з прибудовами а-1, а-1, а-ІІІ, а-IV; склад-гараж під літерою Г-1; склад під літерою Е-1, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯБ №923457 від 07.03.2006 року та серії ЯЖ №371288 від 24.09.2008 року.

Позивач вказує, що він вважав всі вказані вище нежитлові будівлі належать йому на праві власності та нещодавно дізнався, що склад Е-1 не належить йому на праві власності і був побудований в 2002 році попереднім власником товариством з обмеженою відповідальністю Победит, діяльність якого на даний час припинене шляхом ліквідації, а право власності на склад під літерою Е-1 не зареєстроване в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Між тим, при укладенні договору купівлі-продажу між ним та продавцем ТОВ Победит було погоджено, що йому (ОСОБА_1Я.) при набутті права власності на нежитлове приміщення переходить право власності і на всі допоміжні приміщення за цією ж адресою.

При зясуванні обставин щодо прийняття складу Е-1 в експлуатацію позивачу стало відомо, що рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 07.04.2004 року №215 надано згоду товариству з обмеженою відповідальністю Победит для оформлення документів на самочинно побудовані прибудови та господарські будівлі в тому числі на склад під літерою Е-1. При набутті права власності на земельні ділянки та нежитлові будівлі він вважав, що склад Е-1 був прийнятий в експлуатацію та належав на праві власності ТОВ Победит і при укладенні договору купівлі-продажу склад Е-1 перейшов йому у власність, як це зазначено на схемі технічного паспорта, проте ТОВ Победит на підставі вказаного рішення виконкому право власності на склад Е-1 не оформив. Відповідач відмовив йому (позивачу) оформити право власності на нежитлову будівлю склад Е-1, оскільки рішення виконкому №215 на оформлення права власності на склад видано на імя ТОВ Победит/, а не імя ОСОБА_1. Оскільки рішенням виконкому Прилуцької міської ради №215 надано дозвіл ТОВ Победит на оформлення права власності на склад Е-1, то вбачається, що будівництво складу здійснено з дотриманням будівельних, протипожежних та санітарних норм і правил. І будівництво складу не порушує жодним чином прав третіх осіб.

Позивач вказує, що він відкрито і добросовісно володіє понад 10 років нерухомим майном, зокрема складом Е-1 і правомірність його володіння ніхто не оспорює, а тому, посилаючись на положення ст.ст. 15, 16, 186, 344 ЦК України і звернувся до суду за захистом свого особистого майнового права з даним позовом (а.с.2-4).

В судовому засіданні представник позива підтримав позовні вимоги із наведених вище підстав, а представник відповідача не заперечив проти його задоволення, про що сторони дали суду відповідні пояснення.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку задовольнити позов ОСОБА_1, з таких підстав.

Судом установлено, що товариство з обмеженою відповідальністю Победит ліквідоване на цей час та було попереднім власником нежитлової споруди Е-1, що є господарською будівлею та приналежністю нежитлової будівлі коптильного цеху під літерою А-1 по вулиці Войкова 2-А/1а в місті Прилуки Чернігівської області, яке дотепер не зареєстроване в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Судом також установлено, що позивач ОСОБА_1 на законних підставих володіє всіма нежитловими будівлями розташованими по вул. Войкова, 2-А/1 в м. Прилуки, а саме: офіс під літерою К-1; коптильний цех під літерою А-1 з прибудовами а-1, а-1, а-ІІІ, а-IV; склад-гараж під літерою Г-1; і саме він є власником земельної ділянки, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯБ №923457 від 07.03.2006 року та серії ЯЖ №371288 від 24.09.2008 року. Рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 07.04.2004 року №215 надано згоду товариству з обмеженою відповідальністю Победит для оформлення документів на самочинно побудовані прибудови та господарські будівлі в тому числі на склад під літерою Е-1.

Вищеназвані фактичні обставини визнані відповідачем в цьому судовому засіданні, а тому не потребують доказуванню за правилами ст.61 ч.1 ЦПК України.

Склад Е-1 являється приналежністю головної речі нежитлової будівлі коптильного цех під літерою А-1 і призначений для його обслуговування, а тому при переході права власності на нежитлову будівлю коптильний цех переходить право власності і на його приналежність господарську будівлю (склад Е-1), а позивач з моменту набуття права власності на коптильний цех весь час користувався складом. Відповідно до ст.186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і повязана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлене законом. Частиною 2 зазначеної статті визначено, що особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Отже судом установлено, що позивач ОСОБА_1 добросовісно заволодів складом Е-1 з моменту набуття права власності на нежитлову будівлю коптильний цех, та до цього часу добросовісно, відкрито, безперервно володіє і користується складом, і він як правонабувач нежитлової будівлі має право приєднати до часу свого володіння час, протягом якого приналежністю нежитлової будівлі складом володів попередній власник ТОВ Победит. Згідно п.8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалось за три роки до набрання чинності цим Кодексом, а частиною 4 ст.344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

За таких обставин, суд вважає законними та обгрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 та підлягають до задоволення, проти чого не заперечив і представник відповідача.

На підставі викладеного та ст.ст. 328, 344 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 88, 213-215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю склад Е-1, що є господарською будівлею та приналежністю нежитлової будівлі коптильного цеху під літерою А-1 по вулиці Войкова 2-А/1а в місті Прилуки Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Білокур В.І.