Справа № 2-1199/13
У Х В А Л А

10 січня 2013 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства «Ерсте Банк»про захист прав споживача фінансових послуг,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати кредитний договір №014/9352/2/18479 від 24.06.2008 року, укладений між нею та ПАТ «Ерсте Банк», у звязку з істотною зміною обставин внаслідок світової фінансової кризи.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення на докази, що підтверджують ці обставини. Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, на яких ґрунтується вимога позивачки про захист прав споживача фінансових послуг, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких вона звертається з такими вимогами, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, в даній позовній заяві не зазначено, які права позивачки порушені відповідачем укладенням кредитного договору, які його дії суперечать і яким нормативним актам та з якими правовими наслідками, а також, в чому саме полягає порушення прав позивачки саме як споживача фінансових послуг, коли і в чому це виявилося, та якими доказами підтверджується порушення саме відповідачем таких прав позивачки, що підлягають захисту у відповідності до норм ЗУ «Про захист прав споживачів».

Крім того, положення ст. 652 ЦК України повязує можливість розривання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно всіх умов, визначених вказаною нормою, при істотній зміні обставин.

Таким чином, в поданій позовній заяві не окреслений предмет позову, який би характеризував те, на що спрямований позов та його правові підставі, не викладені обставини, якими позивачка обґрунтовує своє право такої вимоги до відповідача відповідно до норм матеріального права. Тобто, який характер мають правовідносини, що виникли між сторонами з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та передбачений такий шлях поновлення і яких саме порушених прав позивачки, враховуючи, що право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачкою не визначені правові підстави позовних вимог, що позбавляє можливості зясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних звязків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивачки відповідачем, є обовязковими для особи, яка предявляє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачці необхідно визначити зміст позовних вимог та порядок звернення до суду, виклавши обставини в обґрунтування предявлених вимог, а саме в разі звернення до суду за захистом порушених прав як споживача фінансових послуг зазначити, які саме права порушені, в чому полягає їх порушення діями відповідача та способи їх захисту відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, а в разі визначення змісту та правової підстави позову нормами матеріального права, що поширюються на загальні договірні правовідносини, - викласти обставини в їх обґрунтування та надати докази сплати судового збору у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст.119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства «Ерсте Банк»про захист прав споживача фінансових послуг залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачкою ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Розяснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: