ЛИСИЧАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 415/6819/13-ц
провадження № 2/415/2291/13
16.12.2013 р. м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області
в складі: головуючого судді Томчишена С.В.,
при секретарі судового засідання Гавриленко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту,
Представник позивача за довіреністю звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту № K2XRF103520142 від 18.12.2007 р. в загальній сумі 29 111,10 грн., посилаючись на невиконання відповідачем зобовязань за договором, внаслідок чого утворилася вищевказана заборгованість.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав.
Відповідач про дату, час та місце судового розгляду належним чином повідомлявся, в судове засідання не з'являвся два рази поспіль, клопотань про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, про поважність причин неявки суд не повідомив.
Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд відповідно до вимог статтей 224, 225 ЦПК вбачає підстави для проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення за наявними у справі доказами.
У судовому засіданні були досліджені такі докази: розрахунок заборгованості за договором № K2XRF103520142 станом на 25.10.2013 р. (а.с. 3); копія анкети позичальника (а.с. 4); умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с. 5-7); копія сторінок паспорта відповідача (а.с. 8-9); копія довідки з ЄДРПОУ позивача (а.с. 10); копія банківської ліцензії (а.с. 12); копія витягу зі статуту позивача (а.с. 13).
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно зі ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні його умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а відповідно до припису ст. 526 ЦК України зобовязання, що виникло на підставі договору, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник в свою чергу зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до припису ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до правила ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Правові наслідки порушення зобовязання визначені у ст. 611 ЦК України, приписом ч. 1 якої передбачено, що у разі порушення зобовязання застосовуються правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені, штрафу).
У судовому засіданні встановлено, що 18.12.2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідач був ознайомлений та згодний із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), на підставі поданої відповідачем заяви на отримання кредиту № K2XRF103520142 від 18.12.2007 р., в якій міститься підпис про ознайомлення з цими умовами (а.с. 4).
З наявної в матеріалах справи заяви позичальника - відповідача у справі, розмір строкового кредиту становив 3795,20 грн., які позивач відповідно до п. 2.1. Умов надання споживчого кредиту зобов'язався перерахувати на рахунок торгівельно-сервісному підприємству за придбання позичальником товару. Споживчий кредит було видано на 12 місяців по 18.12.2008 р., зі сплатою відсотків у розмірі 0,42 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту.
Сторони погодили, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 11 по 15 число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 438,95 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, а також інших витрат згідно з Умовами.
При порушенні позичальником зобов'язання із погашення кредиту він сплачує пеню, розмір якої зазначений в п. 5.1. Умов - 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до п.п. 5.4., 5.5. Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 5.1., 5.2., 5.3. Умов, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником.
Терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки (пені, штрафів) за даним договором встановлюється сторонами тривалістю у п'ять років.
В порушення умов договору споживчого кредиту відповідач належним чином не виконав своїх зобов'язань в строки обумовлені в договорі, що вбачається з розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4). У зв'язку з цим та відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України позивач отримав право вимагати стягнення боргу в судовому порядку та застосувати штрафні санкції передбачені п.п. 5.3. Умов надання споживчого кредиту - 500 грн. + 5% від суми заборгованості.
Станом на 25.10.2013 р. загальна заборгованість відповідача за вказаним договором становила 29 111,10 грн., у складі якої: 3484,00 грн. - заборгованість за кредитом; 92,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1252,46 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 22 419,36 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1362,43 грн. (процентна складова), що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком (а.с.3).
За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором споживчого кредиту в загальному розмірі 29 111,10 грн. обґрунтованими, підтверджені доданими до справи доказами, та не спростованими відповідачем, а тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором споживчого кредиту № K2XRF103520142 від 18.12.2007 р., що утворилася станом на 25 жовтня 2013 року, у загальній сумі 29 111 (двадцять девять тисяч сто одинадцять) грн. 10 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 291 (двісті девяносто одна) грн. 11 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасоване.

Суддя С.В. Томчишен