Справа №498/555/13-ц
Провадження по справі №2/498/246/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2013 року

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Ткачук О.Л.,

при секретарі Козачінській Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вони з відповідачем з 15 липня 1995 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 43. Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розпаду сім'ї послужила несумісність характерів подружжя. Шлюбні відносини фактично припинились у травні 2012 року.

Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Просила її шлюб з відповідачем розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Також позивачка просила залишити проживати дітей з нею.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу з ОСОБА_2 згоден, також пояснив суду, що відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно. Згоден, щоб після розірвання шлюбу діти залишилась проживати з позивачкою.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15 липня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 43.

Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з травня 2012 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно.

При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін.

Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111Сімейного Кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем Мазур, що підтверджується її письмовою заявою.

Спору по розділу майна не має.

На підставі ч.1,2 ст.160Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

На підставі ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Враховуючи, що між стронами досягнута домовленість, суд вважає можливим залишити проживати неповнолітню Анну-Руслану з матір'ю.

Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 Володимировичасудовий збір у розмірі 114,70 грн. на користь позивачки ОСОБА_2.

На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115,160 Сімейного кодексу України, керуючись ст.10, 11,209,212, 214,215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Стукало) та ОСОБА_3, зареєстрований 15 липня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 43- розірвати.

Неповнолітню дитину: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з матір'ю.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 надалі іменувати прізвищем Мазур.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 114,70грн. на користь ОСОБА_2.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати відділу ДРАЦС реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського МУЮ в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Ткачук