Провадження по справі № 2/0202/319/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 листопада 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючої судді Зосименко С.Г.,

при секретарі Котула А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Приватного підприємства «ДАТ-777», ТОВ «Українське Фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання договору поруки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2012 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач посилався на те, що 11.04.2008 року між ним та ПП «ДАТ-777» було укладено кредитний договір № 14234, згідно якого підприємство отримало кредит у розмірі 825 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 21,00% на рік з кінцевим терміном повернення 10.04.2013 року. Вимоги до відповідача, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року та договорів поруки з відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 ПП «ДАТ-777» зобовязання за кредитним договором належним чином не виконало, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 13.04.2012 року у розмірі 1 635 482,73 грн., яка складається з: 751 239,69 грн., заборгованості за кредитом, 630 261,82 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом, 253 981,22 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором. Просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 625 482,73 грн. та стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 10 000 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» були задоволені.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2012 року заочне рішення від 15 травня 2012 року по даній справі скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Представник позивача в судовому засіданні при новому розгляді справи заявлені позовні вимоги уточнив. Просив суд виключити з вимог щодо стягнення заборгованості ОСОБА_3 та стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ПП «ДАТ-777» заборгованість за кредитним договором № 14235 у розмірі 1 625 482,73 грн., та стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 10 000 грн. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2012 року до участі у справі залучено ПП «ДАТ-777» в якості співвідповідача.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2013 року в якості співвідповідача за первісним позовом до участі у справі залучено ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС».

Не погодившись з даним позовом відповідачка ОСОБА_3 подала зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання договору поруки недійсним, посилаючись на те, що згідно умов договору поруки, який був нібито укладений з відповідачкою, остання поручилася перед ПАТ КБ «Приватбанк» за виконання ПП «ДАТ-777» зобовязань за кредитним договором від 11.04.2008 року № 14234, однак даний договір поруки насправді ОСОБА_3 не підписувався. Даний факт підтверджується й висновком судово-почеркознавчої експертизи від 19.10.2011 року, якою встановлено що підпис в договорі поруки на належить ОСОБА_3 Просила суд визнати недійсним Договір поруки № П-23269/04 від 11.04.2008 року, укладений між нею та ПАТ КБ «Приватбанк».

Представник ОСОБА_3, ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені ПАТ КБ «Приватбанк» вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3, підтримала в повному обсязі. Також стосовно позовних вимог, заявлених до відповідача ОСОБА_2 зазначила, що через ліквідацію ПП «ДАТ-777» припиненні й зобовязання відповідача як поручителя.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні також не визнав заявлені позовні вимоги. Суду пояснив, що ОСОБА_1 перебував на посаді директора ПП «ДАТ-777», але 22.12.2008 року він передав права директора ОСОБА_5 Крім того, згідно постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2010 року діяльність ПП «ДАТ-777» була припинена. У звязку з цим, на сьогоднішній день відповідач не має жодних зобовязань за вищевказаним кредитним договором.

Відповідачка ОСОБА_4, у судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представники Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», Приватного підприємства «ДАТ-777», ТОВ «Українське Фінансове агентство «Верус» в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не підлягають задоволенню. В свою чергу, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.04.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ПП «ДАТ-777» в особі директора ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 14234, згідно якого підприємство отримало кредит у розмірі 825 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 21,00% на рік з кінцевим терміном повернення 11.04.2013 року.

Вимоги до відповідача, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року

Також вимоги за вищевказаним кредитним договором були забезпечені шляхом укладання з ОСОБА_1 договору поруки № П-23266/04 від 11.04.2008 року, з ОСОБА_2, договору поруки № П-23267/04 від 11.04.2008 року, з ОСОБА_4 договору поруки № П-23268/04 від 11.04.2008 року, з ОСОБА_3 договору поруки № П-23269/04 від 11.04.2008 року.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні стверджували, що вищевказаний договір поруки відповідачкою не підписувався.

Цей факт підтверджується й висновком експерта № 68/04-302 від 19.10.2011 року, яким встановлено, що підпис в графі «поручитель» договору поруки № П-23269/04 від 11.04.2008 року виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою. Даний висновок було зроблено на підставі проведеної експертизи в ході розгляду справи Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська № 2-2792/11 між ПАТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «УФА «Верус», ПП «ДАТ-777», ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, матеріали якої були оглянуті в ході розгляду даної справи.

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Також матеріалами справи встановлено, що згідно постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2010 року діяльність ПП «ДАТ-777» як юридичної особи припинена.

Згідно ч. 5 ст. 112 ЦК вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи те, що обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог спростованні матеріалами справи, клопотань про проведення повторних експертиз не заявлено, суд вважає вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» незаконними та необґрунтованими.

Зустрічні вимоги ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені судові витрати за зустрічним позовом підлягають стягненню з ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 107 грн. 30 коп.

Керуючись ст.ст. 112, 203, 215 ЦК України, ст.ст.11, 15, 27, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки № П-23269/04 від 11.04.2008 року, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк».

Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 107 грн. 30 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко