Справа № 2-3937/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2013 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня» про стягнення внесків за депозитними рахунками і нарахованих на них відсотків з урахуванням сукупного індексу інфляції та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня» на його користь грошові внести за чотирма Договорами про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки у сумі 45011,00 грн., нараховані на них відсотки 44789,40 грн., інфляційні втрати -25770,09 грн., 3% річних - 4218,01 грн., а також грошове відшкодування моральної шкоди в розмірі 40000,00 грн.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки позивачем не викладено обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлений розмір вимог до відповідача відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, відсутні посилання на докази, які б підтверджували обставини, викладені у позові або наявність підстав для звільнення від доказування, та підстави обраного способу захисту права, який позивач просить застосувати суд.

Так, позивач, заявляючи до відповідача вимогу про стягнення грошових внесків за чотирма депозитними рахунками, і нарахованих на них відсотків з урахуванням сукупного індексу інфляції та 3 % річних, не надав належного розрахунку вимог, з якого б вбачалось належне обґрунтування міркувань позивача щодо заявленої суми, виходячи з кожного виду нарахувань за кожним окремим депозитним договором.

До того ж, заявляючи вимогу про грошове відшкодування моральної шкоди, яку він оцінив у 4000,00 грн., позивач не викладає юридично значимих фактів та обставин, за яких йому заподіяно відповідну шкоду, не вказує, в чому полягає моральна шкода, якими діями відповідача, і в порушення яких правових норм відповідачем заподіяно позивачу шкоду, якими доказами це підтверджується, та який причинний зв'язок між цими подіями.

Крім того, позивач в порушення п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України та розяснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», не зазначив посилання на докази, які б підтверджували обставини в обґрунтування його міркувань, з яких він виходили, визначаючи розмір моральної шкоди саме в заявленій ним сумі.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних звязків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивачів відповідачем, є обовязковими для особи, яка предявляє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, а саме із зазначенням обґрунтування розрахунків щодо визначення розміру як матеріальних вимог, так і моральної шкоди, завданої позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня» про стягнення внесків за депозитними рахунками і нарахованих на них відсотків з урахуванням сукупного індексу інфляції та відшкодування моральної шкоди залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачами ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Розяснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: