Провадження №2/202/851/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 червня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Фісун К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та витребування майна із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в листопаді 2012 року звернулася із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та витребування майна із чужого незаконного володіння. В позовній заяві та в ході судового засідання позивач та представник позивача посилалися на те, що із 25 вересня 2010 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 (шлюбне прізвище ОСОБА_2) було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу з 2010 року вони стали проживати в квартирі батьків відповідачки за адресою: АДРЕСА_1. В шлюбі дітей немає. Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2012 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка повернула своє дівоче прізвище ОСОБА_2 і вони стали проживати окремо та між ними виник спір з приводу поділу спільно нажитого майна подружжя, що залишилося в квартирі батьків відповідачки де вони мешкали, сплати компенсації за проведений ремонт в кімнаті де проживали разом, та з приводу повернення особистих речей і майна позивача, яке було придбане ним та його батьками особисто для нього ще докладання шлюбу з відповідачкою. Майно яке було придбано в період шлюбу: шафа - купе (вмонтована) вартістю 4000,00 грн., виготовлена на замовлення придбана у квітні місяці 2011 року; комод - вартістю 1000,00 грн., виготовлений на замовлення придбана у квітні місяці 2011року; диван (кутовий) - вартістю 4500,00 грн. придбаний у січні місяці 2011року; Всього спільно нажите майно складає загальну суму: 9500,00 грн.

Також, для нормального та повноцінного життя в кімнаті, було здійснено ремонт, для проведення якого позивачем було витрачено кошти на загальну суму 1723,00 грн.: шпалери вінілові - 4 рулони по ціні 140,00 грн. за один рулон на загальну суму 560,00 грн.; клей для шпалер - 2 пачки по ціні 30,00 грн. на одну пачку на загальну суму 60,00 грн.; багет -7 штук по ціні 17 грн. за одну штуку на загальну суму 119,00 грн.; клей для багету - 1 пачка по ціні 40,00 грн.; ґрунтовка для стін на 10 літрів - 1 штука по ціні 70,00 грн.; валик - 1 штука по ціні 70,00 грн.; макловиця -2 штуки по ціні за одну штуку 28,00 грн., всього на загальну суму 24,00 грн.; кюветка -1 штука на суму 10,00 грн.; ламінат - на суму 588,00 грн.; утеплювач - 12 штук по ціні 6 грн., всього на суму 72,00 грн.; плінтус на підлогу - 6 штук по ціні 20 грн. за один, всього на загальну суму 120,00 грн.; саморіз - 1 штука по ціні 8,00 грн.; кути з'єднання плінтусу - 6 штук по ціні 4,00 грн., всього на загальну суму 24,00 грн. Відповідачка відмовляється в добровільному порядку компенсувати позивачу половину вартості здійсненого ремонту кімнати в якій вони проживали разом в сумі 861,00 грн. (1723,00 грн.: 2 = 861,00).

До шлюбу було придбані за кошти позивача наступне майно та коштовності, та подароване батьками особисто йому, яке на даний час перебуває у відповідачки незаконному володінні: обручки - 2 штуки з метала золото придбані для відповідачки - вартістю 1500,00 грн., та для позивача 1500,00 грн., всього на загальну суму 3000,00 грн., придбані у серпні 2010 році перед одруженням; ноутбук "Асус"- вартістю 3600,00 грн. придбаний у 2006 році; фотоапарат "Олімпус" - вартістю 1000,00 грн., придбаний в лютому місяці 2012році; телевізор Samsung LE-32C450 вартістю 3449,00 грн. подарований батьками позивача особисто йому в лютому місяці 2011 році.

Просили суд: визнати спільно нажитим майном подружжя, що підлягає розподілу: шафу - купе (вмонтована) вартістю 4000,00 грн., виготовлена на замовлення придбана у квітні місяці 2011 року; комод - вартістю 1000,00 грн., виготовлений на замовлення придбана у квітні місяці 2011 року; диван (кутовий) - вартістю 4500,00 грн. придбаний у січні місяці 2011 року. Всього спільно нажите майно складає загальну суму: 9500,00 грн. Ремонт кімнати - на суму 1723, 00 грн. Загальна сума складає: 9500,00 + 1723,00 = 11223,00 грн..

Розділити спільно нажите майно подружжя наступним чином: у власність позивача ОСОБА_1 виділити: комод - вартістю 1000,00 грн., диван (кутовий)- вартістю 4500,00 грн. Всього на суму: 5500,00 грн.; у власність відповідачки ОСОБА_2 виділити: ремонт кімнати без його компенсації відповідачу (за половину вартості ремонту) на суму 1723,00 грн.; шафу купе - вартістю 4000,000 грн. Всього на суму: 5723,00 грн.

Витребувати з чужого незаконного володіння відповідачки ОСОБА_2 майно, яке належить на праві особистої власності ОСОБА_1: обручку з метала золото вартістю 1500,00 грн.; ноутбук "Асус"- вартістю 3600,00 грн., фотоапарат "Олімпус" - вартістю 1000,00 грн., телевізор Samsung LE-32C450 вартістю 3449,00 грн., подарований батьками позивача особисто йому.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, суму спричиненої моральної шкоди в сумі 5000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 400,00 грн. та судові витрати по справі в сумі 445,22 грн.

Відповідачка в судовому засіданні, яке відбувалося 31 січня 2013 року позовні вимоги не визнала. Вказала, що позивач забрав всі свої речі із собою, а саме: обручку, ноутбук "Асус", фотоапарат "Олімпус", телевізор Samsung LE. Його речей в квартирі її батьків не має. Заперечувала, щодо придбання меблів та проведення ремонту в кімнаті в якій вони проживали в період шлюбу. Вказала, що ремонт було здійснено до шлюбу її батьками. Просила суд в задоволені позовних вимог відмовити. В подальші судові засідання не з'являлася. Про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином за місцем реєстрації.

Свідок ОСОБА_3 товариш позивача, розповів про те, з 2006 року він знайомий з відповідачкою. Приходив в гості на день її народження та був свідком на весіллі. Після одруження був в квартирі разів 10. Ремонт в кімнаті в якій проживало молоде подружжя був проведений після весілля. Був покладений ламінат на підлогу, поклеєні шпалери на стіни. Для проведення ремонту наймали спеціалістів. Було придбано після шлюбу майно: диван, комод, шафа. В квартирі знаходилися особисті речі позивача: ноутбук, фотоапарат, які були придбані позивачем ще під час навчання в інституті.

Свідок ОСОБА_4,тітка позивача, розповіла про те, що її племінник із відповідачкою навчалися разом в інституті. Після того, як сім'я її племінника розпалася і не були віддані йому його особисті речі, вони були вимушені звернутися в міліцію і разом з дільничним хотіли зайти в квартиру та забрати речі, однак їх в квартиру не впустили. Батько відповідачки віддав лише 4 табуретки. Після весілля був зроблений ремонт в кімнаті молодих та були придбані диван, шафа-купе, комод. Телевізор купили батьки позивача. Ноутбук був придбаний позивачем на 2 курсі інституту. У батьків відповідачки не було коштів на ремонт кімнати, у них не було навіть коштів на весілля. Фотоапарат також був придбаний племінником особисто до шлюбу.

Свідок ОСОБА_5, мати позивача, розповіла про те, що на весілля подарували молодим більше 20000 грн. За спільні кошти було зроблено ремонт в кімнаті та було придбано меблі. До весілля вона приїздила до сватів, то кімната в якій потім стали проживати молоді була пуста в ній не було навіть стільця. Коли її сина виставила відповідачка з квартири то він приїхав додому, як був в шльопанцях і шортах. Коли поїхав забирати речі то йому нічого не віддали. Речі не віддали навіть коли вони приходили разом з дільничним.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, відповідачку, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 2010 року ( а.с.9). В шлюбі дітей не має. Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу " ОСОБА_2".

В судовому засіданні встановлено, що в період шлюбу подружжям було придбано майно: шафа - купе (вмонтована) вартістю 4000,000 грн., виготовлена на замовлення придбана у квітні місяці 2011 року; комод - вартістю 1000,00 грн., виготовлений на замовлення придбана у квітні місяці 2011 року; диван (кутовий) - вартістю 4500,00 грн. придбаний у січні місяці 2011 року; Всього спільно нажите майно складає загальну суму: 9500,00 грн.

Також, для нормального та повноцінного життя в кімнаті, було здійснено ремонт, для здійснення якого позивачем було витрачено кошти на загальну суму 1723,00 грн.

Всього придбано майна та витрачено коштів на ремонт: 9500,00+1723,00=11223 грн.:2 =5611,50 грн. (половина вартості).

До шлюбу ОСОБА_1 було придбані за кошти позивача наступне майно та коштовності, яке на даний час перебуває у відповідачки : обручки - 2 штуки з метала золото; Ноутбук "Асус"; фотоапарат "Олімпус"; та подарований батьками особисто йому телевізор Samsung LE-32C450, що було підтверджено в судовому засіданні показаннями свідків, відповідачкою не надано суду жодних належних доказів якими в були спростовані показання свідків.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу є об'єктом права спільної сумісної власності. Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітній син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Статтею 57 Сімейного кодексу України визначено Майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

Отже виходячи із вище викладено, та оцінюючи докази в їх сукупності та те, що між сторонами не визначений добровільний порядок розділу майна, тому суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача в частині розділу майна та витребування майна з чужого незаконного володіння знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню.

Позивачем заявлені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн., оскільки такі вимоги не ґрунтуються на законі, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог в цій частині позову.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по справі, а саме витрати на надання правової допомоги в сумі 400 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 334 грн.14 коп.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" ст. ст.57,59, 60-71 СК України ст. ст. 3,7,10, 11, 15, 60,61, 88,169, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати спільно нажитим майном подружжя, що підлягає розподілу: шафу - купе (вмонтована) вартістю 4000,00 грн., виготовлена на замовлення придбана у квітні місяці 2011року; комод - вартістю 1000,00 грн., виготовлений на замовлення придбаний у квітні місяці 2011року; диван (кутовий) - вартістю 4500,00 грн. придбаний у січні місяці 2011 року. Всього спільно нажите майно складає загальну суму: 9500,00 грн. Ремонт кімнати - на суму 1723, 00 грн.

Загальна сума складає: 9500,00 + 1723,00 = 11223,00 грн..

Розділити спільно нажите майно подружжя наступним чином:

У власність позивача ОСОБА_1 виділити: комод - вартістю 1000,00 грн., диван (кутовий)- вартістю 4500,00 грн.. Всього на суму: 5500,00 грн.

У власність відповідачки ОСОБА_2 виділити: ремонт кімнати без його компенсації відповідачу (за половину вартості ремонту) на суму 1723,00 грн.; шафу купе - вартістю 4000,00 грн. Всього на суму: 5723,00 грн.

Витребувати з чужого незаконного володіння відповідачки ОСОБА_2 майно, яке належить на праві особистої власності ОСОБА_1: обручку з метала золото вартістю 1500,00 грн.; ноутбук "Асус"- вартістю 3600,00 грн., фотоапарат "Олімпус" - вартістю 1000,00 грн., телевізор Samsung LE-32C450 вартістю 3449,00 грн., подарований батьками позивача особисто йому.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, витрати на правову допомогу в сумі 400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, судові витрати по справі в розмірі 334 грн. 14 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар