Справа № 305/2080/13-ц
Провадження по справі 6/305/96/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2013 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Марусяк М. О.

при секретарі - Беднар О.О.

з участю: державного виконавця Тафічук Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів подання головного державного виконавця відділу ДВС Рахівського РУЮ - ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа громадянина України - ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції, ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу громадянина України - ОСОБА_2, посилаючись на те, що на виконанні відділу ДВС Рахівського РУЮ перебуває виконавче провадження за ЄДРВП №3186148 від 13.02.2001 року з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-189 від 06.02.2001 року, виданого Рахівським районним судом Закарпатської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно на утримання двох дітей до досягнення ними повноліття. 13.02.2001 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії даної постанови було надіслано сторонам для відома та виконання. На неодноразові виклики державного виконавця надіслані на адресу боржника, останній до відділу ДВС не являється. При виході державного виконавця по місцю проживання боржника, встановлено зі слів сусідів, що боржник знаходиться на сезонних роботах в Чеській республіці про що складено відповідний акт державного виконавця. 25.07.2013 року з метою перевірки майнового стану боржника направлено запити до реєструючих майно установ. Згідно відповідей на запити, рухомого та нерухомого майна за боржником на праві приватної власності не зареєстровано. Станом на 01.09.2013 року боржник допустив заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 54825.61 гривень. На підставі наведеного та з метою повного, всебічного та своєчасного забезпечення виконання виконавчого листа по справі №2-189 від 06.02.2001 року, головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції, ОСОБА_1 просила винести ухвалу, якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України, ОСОБА_2 за кордон до виконання ним боргових зобов'язань, без вилучення закордонного паспорту. Виконання ухвали суду доручити Державній прикордонній службі України.

В судовому засіданні головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області - ОСОБА_1 подання підтримала з підстав наведених у поданні та просить таке задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення головного державного виконавця відділу ДВС - ОСОБА_1, дослідивши матеріали додані до подання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державно виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, погодженим з начальником виконавчої служби.

Дане процесуальне положення кореспондується із вимогами матеріального права, зокрема п.18 ст.11 ЗУ "Про виконавче провадження", яким передбачено , що державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертається до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи, або керівника боржника юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та Постановою Кабінету Міністрів України, від 31.03.1995, № 231 "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення" передбачено, що громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта/проїзного документа, або якщо громадянин вже має паспорт, йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої статті 6 Закону, зокрема у разі, коли: діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; та щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

За змістом наведених норм тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням суду, або ЗУ "Про виконавче провадження".

При цьому, за змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України, обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань покладається в даному випадку на орган державної виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Ухилення боржником від виконання зобов'язання за виконавчим провадженням, не є тотожним поняттю не виконанню судового рішення.

Згідно ч.6 ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження" в редакції чинній на час виникнення даних правовідносин, боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, надавати у строк, встановлений державним виконавцем , достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця, письмово повідомляти державному виконавцю. про майно, що перебуває у заставі або в інших осіб , а також про кошти та майно належні боржникові від інших осіб.

Крім того, ОСОБА_1 7 ЗУ "Про виконавче провадження" детально регламентує виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, та правові наслідки такого не виконання.

За змістом виконавчого листа виданого Рахівським районним судом Закарпатської області, по якому відкрито виконавче провадження, йдеться про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно на утримання двох дітей до досягнення ними повноліття.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі не виконання їх у добровільному порядку, визначає ЗУ "Про виконавче провадження". Зокрема у відповідності до ст. 5 даного Закону, державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів подання державний виконавець у своєму поданні посилається на перелік вжитих ним заходів на примусове виконання рішення суду, а саме: про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2001 року та запити до реєструючих установ.

Державний виконавець посилається на те, що боржнику неодноразово надсилались виклики до відділу ДВС. Однак державним виконавцем не надано жодних доказів, що боржник ОСОБА_2 дійсно отримав постанову про відкриття виконавчого провадження та виклики до відділу ДВС. Так, в матеріалах подання відсутні розписки про вручення боржнику постанови та викликів.

Також державним виконавцем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що громадянин ОСОБА_2 виїжджає за межі України з метою ухилення від виконання судового рішення.

Суд не бере до уваги, як належний та допустимий доказ пояснення сусідів боржника, які зазначили, що ОСОБА_2 виїхав на сезонні роботи до Чеської республіки, оскільки дані покази державним виконавцем жодним чином не перевірені.

Так, державним виконавцем не надано довідки органу місцевого самоврядування за 2013 рік, про те, що боржник на даний час відсутній за зареєстрованим місцем проживання та виїхав за межі України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що державним виконавцем не доведено обставин ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням суду та ЗУ "Про виконавче провадження".

Відповідно до вимог ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому, на думку суду, у задоволенні подання про тимчасове обмеження управі виїзду за кордон, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 58, 60, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення закордонного паспорта гр. ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Закарпатської області через Рахівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Марусяк М.О.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Марусяк М.О.