Справа № 265/6203/13-ц
Провадження № 2/265/2408/13
У Х В А Л А

13 вересня 2013 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т.С.,

при секретарі Хайтуловій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики. Провадження у справі було відкрито 20 серпня 2013 року.

12 вересня 2013 року від позивача ОСОБА_1, до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить заборонити здійснювати нотаріальні дії відповідачу ОСОБА_2 з 1/4 часткою квартири АДРЕСА_1.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи конкретні обставини даної справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами) (далі за текстом ЦПК України) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, що допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо неприйняття таких заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду. Водночас частиною 2 цієї статті встановлено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у проваджені якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 1 частиною 1 статті 152 ЦПК України передбачено забезпечення позову накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві, крім того частиною 3 цієї ж статті встановлено, що види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви. Відповідно до ч.4 цієї ж Постанови суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно відповіді з державної реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції від 06.09.2013 року відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності 1/4 частка квартири АДРЕСА_2.

Аналізуючи наведені норми діючого законодавства, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову є вмотивованим, суд пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а вид забезпечення позову шляхом заборони здійснення нотаріальних дій відповідачу ОСОБА_2 з 1/4 частиною квартири є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заявником наведено достатньо переконливих та обєктивних причин, на підставі яких необхідно забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом заборони здійснення нотаріальних дій відповідачу ОСОБА_2 з 1/4 частиною квартири, а тому задовольняє заяву позивача ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153, 209 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) вчиняти будь-які нотаріальні дії з 1/4 часткою квартири АДРЕСА_2, що належить йому на праві приватної власності до розгляду по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики.

Копію ухвали направити для виконання до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Донецькій області.

Копію ухвали для відома направити сторонам по справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі у пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя__________________________Т.С. Адамова