АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц/791/526/13 Головуючий в суді 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:5 Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року лютого місяця 18 числа колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого: Цуканової І.В.

суддів: Склярської І.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Лукашевич Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 26 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, третя особа: ОСОБА_13 про виділ в натурі частки домоволодіння, яке знаходиться у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2012 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 18.01.2012 року їм належить 17/100 частин житлового будинку, з відповідною частиною надвірних будівель, розташованих за адресою: м. Херсон, вул. Підпільна 1/26, інша частина належить відповідачам по справі та третій особі. Оскільки частка позивачів не виділена в натурі, просили суд виділити в натурі належну позивачам частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: м. Херсон, Підпільна, 1/26 та визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за вищесказаною адресою, між співвласниками відповідно до часток в житловому будинку. В наступному надали заяву про залишення позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою без розгляду (а.с.101).

Рішенням Комсомольського районного суду міста Херсона від 26 грудня 2012 року позов задоволено, позивачам виділена частка, яка на 2/100 меншою, вказаної в правовстановлюючому документі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права просили рішення суду скасувати, та постановити нове, яким в задоволені позову відмовити.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивачі доводи апеляційної скарги не визнали, рішення суду першої інстанції вважають законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з положень ст. 364 ЦК України, щодо права співвласника на виділ в натурі частки із майна, що є в спільній частковій власності та обґрунтованості заявлених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, ОСОБА_6А та ОСОБА_7 є власниками 17/100 частин житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами під номером 1/26, що знаходиться в м. Херсоні, вул. Підпільна розташованого на земельній ділянці площею 573,4 кв.м, яку надано в користування, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.01.2012 року (а.с.7,8). Співвласниками вищевказаного домоволодіння, що знаходиться у спільній частковій власності, є відповідачі по справі, та третя особа, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.01.2012 року (а.с.10,11).

Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Доводи апеляційної скарги, про безпідставність виділення в натурі 15/100 частин домоволодіння, оскільки це не відповідає часткам позивачів у праві спільної часткової власності, до уваги колегією суддів не приймаються, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 04.10.1991року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ( в ред..1963р.) ) ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Виділ частки позивачам в меншому розмірі не ущемляє права апелянтів і не позбавляє їх права змінити як розміри ідеальних часток так виділити свої частки.

Згідно зі ст.. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Всупереч ч.1 ст.60, ч.3 ст.10 ЦПК України апелянти як відповідачі не довели свої заперечення, і не надавали доказів щодо конкретного розміру зміни часток кожного з них та не використали своє право передбачене ст..123 ЦПК України: не ставили питання про визнання розміру своїх часток.

Посилання апелянтів на ті обставини, що рішення суду є незрозумілим: чи суд виділив частку в натурі, чи визначив порядок користування приміщеннями між позивачами та відповідачами, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки спір вирішений відповідно до заявлених позовних вимог про виділ частки.

Доводи апелянтів про порушення їх прав виділом частки позивачів та перетворенням спільної часткової власності в спільну власність без зазначення часток спростовуються наявними у апелянтів та інших співвласників неоспореними правовстановлюючими документами на право власності на відповідні частки та рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 06 березня 2009року (а.с.16).

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги колегією суддів не приймаються до уваги як такі, що не підтверджені належними доказами, не ґрунтуються на вимогах закону, що регулюють спірні правовідносини, та не спростовують мотивованих висновків суду.

Порушень норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 який діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 26 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: