Провадження № 2/202/6324/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 грудня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Мороза В.П.

при секретареві - Матухно І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до житлово-будівельного кооперативу № 228, третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року позивачі звернулися до суду з позовом житлово-будівельного кооперативу № 228, третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог, позивачі посилалася на те, що 05 грудня 2012 року помер батько позивачів, актовий запис № 1509 від 19.12.2012 року, зроблений Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Постановою Сьомою Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 08.05.2013 року позивачам було відмовлено у посвідченні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. № 40, вул. Калинова, буд. № 102, корп. 3 у м. Дніпропетровську, у звязку з тим, що реєстрація права власності на вищевказане нерухоме майно не проводилася.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити їх повністю.

Позивача ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача надав суду заяву, що визнає позов в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, в судове засідання не зявилася надіслали суду лист, відповідно до якого просять справу слухати за їх відсутності.

Вислухавши доводи та пояснення представника позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 05 грудня 1980 року ОСОБА_3 та членам його родини виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів була видана квартира загальною площею 66,0 кв. м та житловою площею 48,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_1. Пайові внески за вищезазначену квартиру було сплачено ОСОБА_3 в повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 14 квітня 1980 року про сплату 3 725 руб. та квитанцією від 26.08.1992 року про сплату 3 775 руб.

05 грудня 2012 року помер ОСОБА_3, батько позивачів, актовий запис № 1509 від 19.12.2012 року, зроблений Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивачі подали заяву про прийняття спадщини до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, постановою від 08.05.2013 року позивачам було відмовлено у посвідченні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. № 40, вул. Калинова, буд. № 102, корп. 3 у м. Дніпропетровську, у звязку з тим, що реєстрація права власності на вищевказане нерухоме майно не проводилася.

Спадкоємцями першої черги є позивачі, які на день смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані у спірній квартирі, що підтверджується довідкою «ЖБК № 288» від 15.05.2013 року(а.с. 16).

Згідно ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до ст. 319 ЦКУ власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до цивільних норм права спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Вимога щодо встановлення факту прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого 05 грудня 2012 року, задоволенню не підлягає, оскільки не породжує настання певних юридичних наслідків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 384, 1258, 1261, 1268, 1278 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до житлово-будівельного кооперативу № 228, третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по ? частині за кожним квартири № 40, розташованої в м. Дніпропетровську, вул. Калинова, буд. № 102, корпус 3, загальною площею 66,0 кв. м, житловою площею 48 кв. м, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 05 грудня 2012 року.

В решті позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до житлово-будівельного кооперативу № 228, третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя В.П. Мороз