У Х В А Л А

16 грудня 2013 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись в м. Маріуполі з позовною заявою ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання права власності на самовільно зведені будівлі, -

В С Т А Н О В И В:

13.12.2013 року позивачка звернулася до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовною заявою до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання права власності на самовільно зведену будівлю, розташовану по вул. Мічуріна, 40а в м. Маріуполі, а саме нежитлову прибудову (літ. А1-1) площею 13,54 кв.м.

Ознайомившись із позовною заявою, суддя прийшов до висновку, що її подано без додержання вимог, встановлених ст. 119 ЦПК України, і заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Оскільки суд не може заміняти органи, на які покладені обов'язки по видачі дозволів на будівництво й узгодженню забудови, визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку повинне залишатися винятковим способом захисту права.

Статтею 41 Конституції України визначено, що право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно частини 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно п. 9 Розділу V. Прикінцеві положення Закону України від 17.02.2011, № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності", інспекції державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2013 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж приймають в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року; збудовані до 12 березня 2011 року: громадські будинки I і II категорій складності; будівлі і споруди сільськогосподарського призначення I і II категорій складності.

На виконання вказаних положень закону Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року N 95 був затверджений «Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», яким спеціально встановлена процедура та умови прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт та механізм проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж.

З огляду на наведені положення законодавства, в обґрунтування свого позову позивачка вказала, що вона зверталась до компетентних органів з питання узаконення самочинно збудованих приміщень, а саме до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю із наданням повного пакету документів, передбачених вказаним вище Наказом №95 від 19.03.2013 року, та їй було відмовлено даним органом у вирішенні зазначеного питання. Між тим, позивачка не зазначила та не надала документів на підтвердження цього. Також позивачці необхідно вказати чи зверталася вона до відповідача із вказаним вимогами та документами, надати доказ звернення; вказати яким чином та якими діями (бездіяльністю) відповідачем були порушені її права та інтереси, за захистом яких вона звертається до суду із цим позовом, тобто підтвердити існування спору із відповідачем.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму листі № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року та постанові Пленуму вказаного Суду від 21 грудня 2012 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».

Таким чином, в порушення приписів ст. 119 ЦПК України, позивачка не навела обставини порушення його права, існування спору та не зазначила докази на підтвердження цього.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Таким чином, позивачці необхідно вказати, в чому полягає спір про право та його існування із відповідачем, із зазначенням доказів на підтвердження цього.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, повинен залишити її без руху та надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 15, 119, 121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про визнання права власності на самовільно зведені будівлі залишити без руху, надавши позивачці для усунення недоліків строк пять днів з дня отримання ухвали, про що повідомити позивачку, надіславши їй копію ухвали та розяснити, що у випадку, якщо вимоги не будуть виконані до зазначеного строку, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1