Справа № 739/2075/13-ц
Провадження № 2/739/445/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2013 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участю: секретарів - Шевкун О.Є., Лукаш Н.Я.,

позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (далі відповідач) про визнання за нею права власності за набувальною давністю на 57/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Петровського, 86, що належали ОСОБА_4. Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті ОСОБА_5 у 2002 році, належним останній нерухомим майном ніхто не користувався, за ним не доглядав, тому вона з 2002 року почала використовувати це майно, доглядати його та ремонтувати, користуючись ним відкрито та добросовісно. Враховуючи викладене, а також те, що вона користується вказаним нерухомим протягом 11 років, вважає, що за нею має бути визнане право власності на нього.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, зазначивши, що ніхто не успадковував майно, яке належало ОСОБА_5, вона одна за ним доглядала та здійснювала його ремонт.

Представник позивачки у судовому засіданні висловився за задоволення позову, посилаючись на обставини, вказані у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заявив, що проти задоволення позову не заперечує, ним проводилася перевірка того, чи дійсно позивачка користується тим майном, про визнання права власності на яке вона ставить питання, за результатами проведеної перевірки він переконався, що позивачка після смерті власниці майна відкрито та добросовісно використовує це майно.

Заслухавши позивачу, її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні у них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено 20 вересня 2002 року померла жителька м. Новгорода-Сіверського Чернігівської області ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується актовим записом про її смерть №211 від 21 вересня 2002 року (а.с. 23).

Останній на праві власності належали 57/100 часток будинку, сарай літера «Б-1» та погріб літера «В-1» розташовані за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Петровського, 86, що підтверджується довідкою КП «Новгород-Сіверське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 19 серпня 2013 року (а.с. 9).

Інша частина будинку, розташованого за вказаною адресою, а саме квартира №1, належить на праві спільної сумісної власності позивачці, її чоловіку ОСОБА_6 та її сину ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20 січня 2000 року (а.с. 8). Вказані особи на даний час проживають у зазначеній квартирі, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради від 27 вересня 2013 року (а.с. 6).

З відповіді на запит суду, наданої Семенівською районною державною нотаріальною конторою від 25 листопада 2013 року №1428/01-16, вбачається, що після померлої ОСОБА_5 спадкова справа не заводилася (а.с. 30), відповідно спадщина останньої ніким не була успадкована.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 05 листопада 2013 року, позивачка разом зі своїм чоловіком та сином проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2, при цьому в іншій частині вказаного будинку, що належить ОСОБА_5, ніхто не проживає. Також з цього акту вбачається, що після смерті ОСОБА_5 позивачка та члени її сімї фактично володіють нерухомим майном ОСОБА_5, та підтримують його в належному стані.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 344 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Як вбачається з викладеного вище позивачка добросовісно заволоділа 57/100 частками будинку, та надвірними будівлями, розташованими в м. Новгороді-Сіверському по вул. Петровського, 86, що належали ОСОБА_5, на момент звернення до суду з позовом, тобто на 11 листопада 2013 року, понад 10 років відкрито та безперервно володіє вказаним майном та піклується про його збереження.

За таких обставин позов ОСОБА_1 про визнання права власності на вказану частку будинку та надвірні будівлі підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтею 344, пунктами 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на частку будинку та надвірні будівлі за набувальною давністю задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за набувальною давністю право власності на 57/100 часток будинку та надвірні будівлі - сарай літера «Б-1» і погріб літера «В-1», розташовані за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Петровського, 86.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко