Справа № 2-о-238/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2013 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Приватне підприємство «Біла Яхта», про встановлення факт виходу із складу власників підприємства,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця 16.07.2013 року звернулася із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт виходу її зі складу власників ПП «Біла Яхта», мотивуючи тим, що вона і заінтересована особа ОСОБА_2 є співвласниками ПП «Біла Яхта».

Однак вона прийняла рішення про вихід із складу власників та направила на адресу підприємства відповідну заяву. Проте, рішення власників підприємства з цього приводу прийнято не було, оскільки іншим власником підприємства не вчиняється жодних дій, спрямованих на прийняття відповідного рішення про вихід її із власників ПП «Біла Яхта».

Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, та, крім визначених ст. 119 ЦПК вимог до змісту заяви, у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути також зазначено: - який факт заявник просить встановити та з якою метою; - причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; - докази, що підтверджують факт.

Вивченням матеріалів заяви, встановлено, що дана заява не відповідає вимогам ст.ст.119, 258 ЦПК України, т. я. в заяві не викладено обставини - ті юридичні факти, на основі яких заявниця обґрунтовує вимогу про встановлення факту виходу її зі складу власників підприємства, оскільки нею не визначена мета, яка є суттєвою умовою для встановлення факту, що має юридичне значення, тобто обставини, з наявністю чи відсутністю яких діюче законодавство повязує настання певних правових наслідків та дозволяє оцінити факт з огляду на те, чи має він юридичне значення; а також відсутні посилання на докази, які б підтверджували обставини, викладені у заяві, або наявність підстав для звільнення від доказування, та підстави обраного способу звернення до суду.

Дійсно, в судовому порядку можливе встановлення факту, що має юридичне значення та залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. При цьому його встановлення не повязується з послідуючим вирішенням спору про право та є можливим, якщо законом не передбачений інший порядок встановлення, або отримання документів, які встановлюють такі факти, неможливо.

Крім того, встановлення факту, що не має юридичного значення, тобто який не породжує певних правових наслідків, є безпредметним і такий факт не підлягає встановленню.

Так, заявниця зазначає, що вона прийняла рішення про вихід із складу власників ПП «Біла Яхта» та направила на адресу останнього відповідну заяву, однак рішення власників з цього приводу прийнято не було.

Між тим, приватні підприємства діють на загальних підставах відповідно до норм ЦК та ГК України. Виходячи з розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.20.2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» та відповідно до Рекомендацій Вищого господарського суду України № 04-5/14 від 28.12.2007 року «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин» подання заяви про вихід з товариства є дією, спрямованою на припинення корпоративних прав та обовязків учасника товариства. Право учасника товариства на вихід з товариства не залежить від згоди товариства чи інших його учасників.

Таким чином, учасник вважається таким, що вийшов з товариства з моменту прийняття загальними зборами рішення про виключення учасника з товариства на підставі його заяви про вихід, а у випадку відсутності такого рішення - з дати закінчення строку, встановленого законом або статутом товариства для повідомлення про вихід з товариства, при виході з якого йому виплачується вартість частини майна підприємства, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі.

Проте, викладаючи обставини, заявниця не вказує, які її права та інтереси є підставою, яка передбачає такий спосіб захисту прав та інтересів, та не зазначає, як може ухвалене у справі рішення потягнути за собою обовязок будь-якої особи чи установи вчинення щодо неї будь-яких дій або ж зміни її правового статусу, враховуючи, що у відповідності до норм ст.116 ЦК України право на вихід зі складу учасників є безумовним правом учасника, а відтак, учасник має право у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників чи самого товариства, про, що заявниця сама вказує у своїй заяві.

Отже, в заяві не викладено жодних обставин, яким чином ОСОБА_2 та ПП «Біла Яхта» є заінтересованими особами у встановленні даного факту, які їх інтереси може зачепити рішення у даній справі, та чи є інші зацікавлені у вирішенні даної справи особи або установи, яких може зачепити ухвалене у справі рішення чи потягнути за собою їх обовязок вчинення ними будь-яких дій.

Разом з тим, викладення таких обставин впливає на визначення характеру правовідносин, субєктного складу, правового становища юрисдикційних органів в межах їх повноважень та, як наслідок, на обрання способу захисту порушеного права або інтересу.

Таким чином, необхідно зазначити, що по справам даної категорії заявниця разом з заявою про встановлення юридичного факту повинна надати не тільки докази відмови або неможливості вчинення дій, які б могли встановити відповідний факт, а також визначити, у звязку з чим необхідно встановити юридичний факт, оскільки встановлення факту виходу із складу власників підприємства по своїй суті само по собі правових наслідків не тягне.

Згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, є обовязковими, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, встановлених у статтях 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Приватне підприємство «Біла Яхта», про встановлення факт виходу із складу власників підприємства залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з моменту отримання копії ухвали, шляхом подання нової редакції заяви, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Розяснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: