Провадження № 2/0202/4805/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 грудня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Мороза В.П.

при секретареві - Матухно І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4, приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_5, КП ДМБТІ про визнання договорів недійсними, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договорів недійсними, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, який потім змінював. У зміненій позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що його матері ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом належало домоволодіння, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бєлінського, буд. 68. 04 квітня 2009 року ОСОБА_6 померла, після її смерті відкрилася спадщина. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем після смерті матері, фактично прийняв спадщину, до складу якої увійшло домоволодіння № 68 по вул. Бєлінського в м. Дніпропетровську, та до нотаріальної контори з приводу її оформлення не звертався. У вересні 2009 року до ОСОБА_1 з проханням виселитися зі спірного домоволодіння звернулися невідомі особи та на підтвердження своїх вимог надали договір купівлі-продажу квартири, з якого вбачалося, що домоволодіння № 68 по вул. Бєлінського в м. Дніпропетровську було продано його матірю ОСОБА_2, яка в свою чергу, здійснила відчуження даного домоволодіння ОСОБА_3 Позивач вважає, що відповідачами порушено його право власності на належне йому домоволодіння № 68 по вул. Бєлінського в м. Дніпропетровську, у звязку з чим останній вимушений звернутися до суду. Просив визнати договір купівлі-продажу домоволодіння, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, посвідчений 19 вересня 2008 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4, реєстровий номер 3443, недійсним; визнати договір купівлі-продажу домоволодіння, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений 25 вересня 2009 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_5, реєстровий номер 6713, недійсним; витребувати у ОСОБА_3, спірне домоволодіння; визнати за позивачем право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бєлінського, буд. 68 та зобовязати КП ДМБТІ скасувати державну реєстрацію права власності на дане домоволодіння за ОСОБА_3

Позивач та представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2, її представник проти позову заперечували, посилаючись на те, що ОСОБА_2 19 вересня 2008 року за договором купівлі-продажу дійсно придбала у ОСОБА_6 домоволодіння № 68 по вул. Бєлінського в м. Дніпропетровську. Даний договір було укладено з дотриманням вимог чинного законодавства та жодних перешкод або порушень під час його оформлення не було. Просили у задоволенні позову відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Треті особи в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження серії IV-УР № 145605 позивач являється рідним сином ОСОБА_6, померлої 04 квітня 2009 року.

За життя відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.1992 року ОСОБА_6 було передано у власність після смерті чоловіка ОСОБА_7 домоволодіння № 68 по вул. Бєлінського в м. Дніпропетровську.

Як пояснив позивач у судовому засіданні, після смерті матері, достовірно знаючи, що він являється єдиним спадкоємцем, він фактично прийняв спадщину, до складу якої увійшло вищевказане домоволодіння, та до нотаріальної контори з приводу її оформлення не звертався. Лише у вересні 2009 року до ОСОБА_1 з проханням виселитися зі спірного домоволодіння звернулися невідомі особи та на підтвердження своїх вимог надали договори купівлі-продажу домоволодіння.

Так, згідно договору купівлі-продажу домоволодіння від 19.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4, реєстровий № 3443, ОСОБА_6, передала у власність ОСОБА_2 домоволодіння № 68 по вул. Бєлінського в м. Дніпропетровську. На підставі даного договору 24 вересня 2008 року за відповідачкою ОСОБА_2 КП ДМБТІ було зареєстроване право приватної власності на спірне домоволодіння.

В свою чергу, дане домоволодіння згідно договору купівлі-продажу від 25 вересня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_5, реєстровий № 6713, було продано ОСОБА_2 відповідачці ОСОБА_3

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що вищевказані договори являються недійними, так як підпис та почерк ОСОБА_6, який міститься в одному із договорів купівлі-продажу домоволодіння, суттєво відрізняється від справжнього. Крім того, протягом 2008 року ОСОБА_6, сильно хворіла та через свій стан не могла вчинити дій, які б свідчили про виконання нею обовязків продавця.

Однак, суд не може прийняти дані посилання позивача до уваги, оскільки відповідно до наданих документів, зокрема виписки з історії хвороби, ОСОБА_6, перебувала на лікуванні з 24.11.2008 року по 17.12.2008 року, тоді як договір купівлі-продажу квартири був укладений останньою 19.09.2008 року.

Крім того, посилаючись на безпідставність та незаконність вищевказаних договорів купівлі-продажу домоволодіння № 68 по вул. Бєлінського в м. Дніпропетровську ОСОБА_1, не представлено жодних інших належних доказів, які б ставили їх під сумнів, а факти, на які позивач посилається як на підстави своїх вимог, ґрунтуються лише на його особистих припущеннях.

У звязку з цим, суд, відповідно, не вбачає підстав й у задоволенні вимог в частині визнання за позивачем права власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бєлінського, буд. 68 та зобовязання КП ДМБТІ скасувати державну реєстрацію права власності на дане домоволодіння за ОСОБА_3

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11,15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4, приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_5, КП ДМБТІ про визнання договорів недійсними, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя В.П. Мороз