З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 березня 2013 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу в складі:
головуючого судді Бондар Я.М.,
при секретарі Соколовській Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення, -
У звязку з викладеним позивач просив в рахунок погашення заборгованості у сумі 552238,92 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, виселивши відповідача із зазначеної квартири та повернути сплачений судовий збір.
Представник позивача в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. При цьому представник відповідача надав суду уточнену позовну заяву, в якій відмовився від частини позовних вимог, зокрема від виселення відповідачки із вказаної квартири. В решті заявлених позовних вимог наполягав на задоволенні.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, заперечень проти позовних вимог на адресу суду не надсилав. Суд, на підставі ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі матеріалів справи, з ухваленням заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Про необхідність погашення заборгованості та попередження про звернення до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідач повідомлявся установою банку належним чином, що підтверджується листом-повідомленням від 02.08.2012 року.
Згідно з п.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
У відповідності до ч. 1 ст. 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
У відповідності до ст. 39 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, якою передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.
Договором іпотеки, укладеним між установою позивача та відповідачами по справі передбачено право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише за умови отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержателем не надано згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст. 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя.
У відповідності до ч. 2 ст. 39 Закону України Про іпотеку одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
У відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону України Про іпотеку та у відповідності до ст. 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Оскільки відповідачі по даній справі є власниками відданої в іпотеку квартири, а не наймачами, слід дійти висновку про те, що останніх необхідно зняти з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.
У відповідності до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, є достатньою підставою для зняття особи з реєстраційного обліку.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог з боку належним чином повідомленого про розгляд справи відповідача, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню, понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3540,90 грн.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 553, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 19, 20 ЗУ Про заставу, ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк задовольнити.
Виселити ОСОБА_1 з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, як позбавленого права власності на вказану квартиру у звязку із зверненням стягнення на неї, як на предмет іпотеки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк 3540 (три тисячі пятсот сорок) грн. 90 коп. в рахунок відшкодування витрат, повязаних з оплатою судового збору.
Дане рішення суду постановлене заочно за відсутності відповідачів, воно може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня отримання його копії відповідачами за їх відповідною заявою.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Дніпропетровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бондар Я.М.