Провадження № 2/702/106/13
Справа № 702/281/13- ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

17 квітня 2013 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Мазай Н.В.

при секретарі: Мусіч Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище матеріали провадження № 2/702/106/13 у справі 702/281/13- ц за позовом ОСОБА_1 до Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання заповіту недійсним, усунення від права на спадкування

Провадження у цивільній справі відкрито згідно ухвали суду від 17.04.2013 року.

Разом з позовною заявою позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову у даній цивільній справі, з посиланням на те, що він звернувся до Монастирищенського районного суду Черкаської області з позовом до Аврамівсьюї сільської ради, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, усунення від права на спадкування в зв"язку з тим, що 28.03.2012 року в с. Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області у віці 73 роки померла його мати, ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації смертей 28.03.2012 року зроблено актовий запис за № 22 ( свідоцтво про смерть № 1-СР №172207, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського РУЮ у Черкаській області 22.06.2012 року). Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою вул. Молодогвардійська, 59 с. Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області, земельна ділянка площею 2,77 га, розташована на території Бачкуринської сільської ради. Спадкоємцями померлої є він та його сестра ОСОБА_2, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя його мати хворіла на важку хворобу, ходити не могла взагалі, постійно лежала, і він весь час доглядав за нею. Його мати завжди говорила, що мала намір переоформити будинок йому. Враховуючи це він продав власний будинок, що знаходився в с. Аврамівка Монастирищенського району по вул. Аврамівській, 117. Всі кошти виручені за його будинок він вклав в капітальний ремонт будинку своєї матері, що знаходиться в с. Аврамівка по вул. Молодогвардійській, 59, оплатив проведення газу, встановлення котла та батарей парового отоплення, замовив та оплатив виготовлення технічного паспорта та реєстрацію будинку на ім'я матері. Поки мати була жива вона доручила йому зібрати всі необхідні документи для оформлення договору дарування будинку на його ім'я. Але поки він займався проведенням технічної інвентаризації в Монастирищенському відділку Черкаського ООБТІ, його мати померла. Його сестра взагалі проживала в іншому місці приїздила до матері дуже рідко, а коли приїздила то тільки на декілька годин і їхала до себе в м. Біла Церква. Коштів на лікування та на ліки не давала. Після смерті матері він подав заяву про прийняття спадщини. В нотаріуса він дізнався про те, що його сестра, ОСОБА_2, теж звернулась із заявою про прийняття спадщини, та пред'явила заповіт, нібито засвідчений Аврамівською сільською радою 14.08.2007 року та зареєстрований за № 364, за яким все майно нібито його мати заповіла його сестрі. Але про вказаний заповіт його мати йому ніколи не говорила, про його існування він дізнався лише після її смерті. За життя мати завжди говорила, що мала бажання подарувати будинок йому. Про його сестру вона згадували дуже рідко та не дуже добре про неї відкликалась. Вважає даний заповіт незаконним з наступних підстав: викликає сумнів щодо дійсності заповіту, так як заповіт не відповідає дійсній волі його матері, порушено порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, в заповіті не зазначено часу складання заповіту та місця його підписання, відомості про посвідчення не внесено до Спадкового реєстру у порядку, передбаченому Положенням про Спадковий реєстр. Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251-1252 цього Кодексу. Згідно ст. 41 ЗУ "Про нотаріат" в редакції, яка діяла на зазначену в оскаржуваному заповіті дату, нотаріальні дії можуть вчинятись будь-яким нотаріусом чи посадовою особою будь-якого виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів на всій території України, за винятком випадків, передбачених статтями 9, 36, 55, 60, 65, 66, 70-73, 85, 93 і 103 цього Закону, та інших випадків, передбачених законодавством України. Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями. Згідно п. 8 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 р. N 22/58, яка діяла на дату, вказану в оскаржуваному заповіті, нотаріальні дії вчиняються в приміщенні виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміїцення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням виконавчого комітету, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстри нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії (на дому, в лікарні, на підприємстві, установі, організації та ін.) із зазначенням адреси, а також причини цього. Згідно п. 33 вказаної Інструкції заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Згідно п. 40-1 вказаної Інструкції відомості про посвідчення посадовими особами заповітів підлягають обов'язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, передбаченому Положенням про Спадковий реєстр. Згідно ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Згідно п. 2 вказаної статті за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Згідно п. 4 вказаної статті у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Згідно ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Згідно п. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Викладене підтверджується документами доданими до позовної заяви, а також показами свідків, які вважаю за необхідне допитати в судовому засіданні. В даний час відповідач ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Монастирищенського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини. Минув шестимісячний строк для прийняття спадщини і відповідач ОСОБА_2 може отримати свідоцтва про право власності на спадкове майно та розпорядитися ним, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Стаття 151 ч. З ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Просить вжити заходи до забезпечення у вигляді заборони приватному нотаріусу Монастирищенського нотаріального округу ОСОБА_4, видавати відповідачу ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла 28.03.2012 року.

Враховуючи, що розгляд заяви відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про забезпечення позову суд, вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного:

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22.12.06 р. № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову - розглядаючи заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення суду може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду;

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема - забороною вчиняти певні дії.

Враховуючи те, що предметом позову в цивільній справі є оспорення заповіту, який в свою чергу є підставою, для оформлення спадщини відповідачем після смерті ОСОБА_3, яка померла 28.03.2012 року, оформлення якої ( до вирішення спору) в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає, що у даному випадку заява про забезпечення позову, підлягає до задоволення повністю.

Ухвала на підставі ст. 153 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-153, 197, 208-210, 293 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року № 9, суд

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову задоволити повністю.

Заборонити приватному нотаріусу Монастирищенського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_4, видавати ОСОБА_2, свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла 28.03.2012 року, актовий запис № 22, свідоцтво серії 1-СР № 172207 видане 22 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Черкаської області, через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Н.В. Мазай