Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 березня 2013 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Бондар Я.М.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Саксаганської районної в місті ради про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадщину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в обґрунтування якого вказала, що 20 листопада 2011 року помер ОСОБА_2, з яким позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах з жовтня 1975 року по день його смерті. Після смерті ОСОБА_2 позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не встановлений факт проживання однією сімєю з померлим не менше пяти років до моменту відкриття спадщини.

У звязку з викладеним позивачка просила встановити факт її сумісного проживання з ОСОБА_2, померлим 20.11.2011 року не менше пяти років до моменту відкриття спадщини, а також визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді 1/2 частини 2-кімнатної квартири загальною площею 44,5 кв.м, житловою площею 28,4 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Представник позивача та позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про те надала заяву, в якій просила розглянути справу розглянути без її присутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Також в судовому засіданні надала пояснення свідок ОСОБА_3, з пояснень якої стало відомо, що позивача по справі дійсно з 1975 року проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2, який помер 20.11.2011 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 20 листопада 2011 року помер ОСОБА_2, з яким позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах з жовтня 1975 року по день його смерті. Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.11.2011 року. Позивачка з померлим чоловіком проживали однією сімєю з жовтня 1975 року в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1. Також ОСОБА_2 з вказаного часу зі згоди позивачки було зареєстровано за місцем спільного проживання. В травні 1994 року позивачка разом із померлим чоловіком приватизували вказану квартиру, оформивши при цьому по 1/2 частині вказаної квартири на кожного з них. Факт сумісного проживання ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 підтверджується довіреностями, згідно яких вони довіряли одне одному отримання пенсійних виплат, довідкою № 9 від 21.06.2006 року згідно якої позивачка та померлий разом зареєстровані у вказаній квартирі, типовим договором про надання послуг від 15.01.2007 року, згідно якого послуги з вивезення та утилізації твердих побутових і негабаритних відходів за адресою: АДРЕСА_1 надавались ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а також сімейними фотокартками останніх.

У відповідності до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що даний факт було підтверджено показаннями свідка, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині та встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2, померлим 20.11.2011 року не менше пяти років до моменту відкриття спадщини.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 Проте при зверненні останньої до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї причини, що нею не підтверджено факт проживання однією сімєю з померлим не менше пяти років до моменту відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким, чином, враховуючи викладене та приймаючи до уваги той, факт, що позивачкою у встановлені законом строки подано заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а також приймаючи до уваги відсутність будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину 2-кімнатної квартири загальною площею 44,5 кв.м, житловою площею 28,4 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 256 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадщину - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, померлим 20.11.2011 року не менше пяти років до моменту відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину 2-кімнатної квартири загальною площею 44,5 кв.м, житловою площею 28,4 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії рішення особами, які не були присутні під час його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бондар Я.М.