РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2/2311/25/12

Провадження № 2/700/8/13

17 жовтня 2013 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого суддіЗолотоверхого О.І.

при секретаріКравець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебували у шлюбі з 1991 року. Від цього шлюбу у них двоє повнолітніх дітей.

В 2011 році сторони шлюб розірвали.

Сторони проживали у житловому будинку, який належить на праві приватної власності позивачу.

В період спільного проживання сторони придбали майно, а саме: стінку 5 предметів; кухню 4 предмети, вітродув, диван-кровать, дві газові плити, пилосос, телевізор кольоровий, пральну машину, дівіді-плеєр, ванну. Крім цього, в період спільного проживання за спільні кошти вони значно поліпшили будинковолодіння, а саме: газифікували житловий будинок та літню кухню, обшили вагонкою та обклали плиткою веранду, перекрили веранду жестю, побудували в будинку лежанку та обклали її плиткою, оббили стелю вагонкою та поштукатурили стіни у ванній кімнаті, обклали погріб та літню кухню «шубою», поремонтували хлів.

Поскільки сторони з 2010 року фактично не проживають однією сім»єю виникло питання про розподіл спільного майна. Як пояснив позивач в липні 2011 року вони дійшли згоди про добровільний розподіл частини майна, про що склали акт. Що стосується поліпшень, які вони зробили до будинковолодіння то після визнання їх вартості, позивач не заперечує сплатити ? частину грошову компенсацію відповідачці, що становить 7892 грн. 73 коп.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що відповідачка погоджується на розподіл майна, як запропонував позивач. Але відповідно до акту добровільного розподілу майна відповідачка не все майно отримала. Крім цього відповідачка наполягає на тому, щоб і грошову компенсацію та частину майна позивач виплатив на протязі десяти днів після набрання рішенням чинності та просить стягнути з неї ? судових витрат, в тому числі і за проведення технічної експертизи.

Вислухавши пояснення сторін, та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав.

Як встановлено судом, сторони перебували у шлюбі з 1991 року по 2011 рік. До реєстрації шлюбу у позивача було будинковолодіння. В період шлюбу сторони придбали частину майна та покращили будинковолодіння.

Відповідно до ст. 57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним до шлюбу, майно набуте нею, ним за час шлюбу, на підставі договору дарування або в порядку спадкування і т.д.

Судом встановлено, що будинковолодіння належить на праві приватної власності позивачу.

Відповідно до ст. 62 Сімейного Кодексу України , якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося в своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат, воно може бути визнано за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності.

Відповідно до висновку технічної експертизи в період спільного проживання сторони покращили будинковолодіння, шляхом його ремонту, газифікації і таке інше на суму 15785 грн. 46 коп. Сторони не заперечують, що дійсно вони в період спільного проживання зробили роботи на вказану суму і як позивач так і відповідачка не заперечують проти грошової компенсації за виконані роботи. Тому суд вважає можливим в цій частині позов задоволити.

Відносно іншого майна, яке сторони розділили добровільно спору не виникає, за виключенням того, що позивач та відповідачка, ще не зовсім розібралися із цим майном. Тому суд вважає необхідним зобовязати сторони передати одне одному майно за їх домовленістю.

Що стосується судових витрат, то відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно представлених квитанцій позивач сплатив судовий збір в сумі 220 гривень, оплатив послуги за проведення технічної експертизи в сумі 1000 гривень, 350 гривень за складання позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 57, 62 Сімейного Кодексу України, ст.. 88, 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити, визнати право власності та виділити в натурі ОСОБА_1: кухню на 4 предмета, вітродув, диван-кровать, газову плиту на 4 газових рожки, пральну машину, дівіді-плеєр.

Визнати право власності та виділити в натурі ОСОБА_2: стінку на 5 предметів, газову плиту на 3 гозові рожки, пилосос, телевізор кольоровий ,ванну.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 7892( сім тисяч вісімсот девяносто дві ) гривні 73 коп. компенсацію за 1/2частину колишнього їй майна набутого в період спільного проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2392 ( дві тисячі триста девяносто дві ) гривні.

Зобовязати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передати один одному майно, яке за домовленістю належить їм на праві спільної власності, і яке вони добровільно розділили між собою на протязі десяти днів після набрання чинності рішенням суду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області на протязі десяти днів після виготовлення повного тексту рішення.

Головуючий суддя О. І. Золотоверхий