Справа № 2-3497/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2013 року Солом»янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді- Лозинської М.І.,

за участі секретаря- Панченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Відділ державної виконавчої служби Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві про стягнення неустойки за несплату аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на ії користь на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 758216,05 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві знаходиться виконавчий лист № 2-3955 виданий 29.10.2007 року Солом»янським районним судом м.Києва про стягнення з відповідача на ії користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 серпня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

Посилається на те, що в квітні 2013 року, державним виконавцем ВДВС Солом»янського району м.Києва було надано довідку розрахунок про розмір заборгованості по сплаті аліментів, який становить 80920 грн. за період з серпня 2007 року по березень 2013 року.

Оскільки відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів, та був зобов»язаний сплатити на ії користь заборгованість по аліментам за період з серпня 2007 року по січень 2013 року у розмірі 80920,00 грн. ,позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Обрахувавши розмір пені у порядку ч.1 статті 196 СК України, позивач вважає , що з відповідача підлягає стягненню 758 216,05 грн.

В ході розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, вказавши на те, що відповідач , отримавши виконавчий лист, кожного місяця добровільно сплачував аліменти на користь позивача шляхом поштових переказів, оскільки позивачка не повідомляла про свій рахунок, на якій повинні бути сплачені аліменти, за період з вересня 2007 року по листопад 2008 року ним було сплачено 3 720,40 грн. Представник відповідача вказує, що до державного виконавця відплвідач не викликався та не ухилявся від виконання рішення суду, позивачка до виконавчої служби не зверталась з приводу невиконання рішення суду. Отримавши у 2013 року довідку -розрахунок заборгованості по аліментам, відповідач одразу оплатив таку заборгованість у сумі 77 тис. грн. та відповідно до проведеного перерахунку державним виконавцем у відповідача заборгованість по аліментам відсутня.

При цьому представник відповідача послалась на те, що на даний час позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 від шлюбу з якою має сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який знаходиться на його утриманні. Також послалась на те, що відповідач несе значні витрати на лікування батька. Виходячи із усіх цих підстав, представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити.

Третя особа- Відділ державної виконавчої служби Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві, який повідомлявся судом належним чином про місце, день та час судового розгляду, в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив у зв»язку з чим, судом ухвалено про розгляд справи у відсутність представника третьої особи.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд виходить із наступного.

Встановлено, що згідно з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11.10.2007 року було стягнуто з ОСОБА_4 -відповідача по справі аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь матері ОСОБА_3, починаючи з 13 серпня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення суду 29.10.2007 року позивачці був виданий виконавчий лист, який був поданий до виконання до Відділу державної виконавчої служби Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві.

В подальшому 21.01.2008 року державним виконавцем ВДВС Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві було відкрито виконавче провадження.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем були вжиті передбачені Законом України» Про виконавче провадження» заходи, направлені на виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За роз'ясненнями, що містяться в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Обгрунтовуючи свою позицію позивач посилалась на те, що відповідач має заборгованість по аліментам, в підтвердження чого послалась на довідку -розрахунок проведений державним виконавцем ВДВС Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві Кіт О.С., яка свідчить про розмір заборгованості відповідача по аліментам у сумі 80920 грн.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов»язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Так, в спростування своєї вини у виникненні заборгованості по аліментам, відповідачем надано довідку розрахунок заборгованості по аліментам станом на 01.07.2013 року, виконаний старшим державним виконавцем ВДВС Солом»янського РУЮ у м.Києві Халімон М.В. , яка свідчить про те, що аліменти відповідачем сплачувались, та станом на 01.08.2013 року заборгованість відповідача по аліментам відсутня.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що даний розрахунок проводився на підставі заяви відповідача про необхідність проведення перерахунку заборгованості.

Судом встановлено, після ознайомлення відповідача з матеріалами виконавчого провадження та дізнавшись про наявність заборгованості, відповідачем 02.08.2013 року повністю було погашено заборгованість у розмірі 77 000 грн.

Матеріали справи свідчать також про те, що в подальшому ВДВС Солом»янського РУЮ у м.Києві з урахуванням сплати заборгованості та попередніх оплат відповідачем, підтверджено відсутність заборгованості відповідача по аліментам.

Згідно п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " виходячи з принципу процесуального рівноправ»я сторін та враховуючи обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Виходячи з основного принципу засад здійснення цивільного судочинства, викладеного в ст.10 ЦПК України, а саме принципу змагальності, обґрунтування заперечень проти позову з боку представника відповідача, суд приходить до висновку, що підстави, визначені законом, для стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів, відсутні, у зв»язку з не доведенням позивачем вини відповідача у виникненні заборгованості.

Крім того, на підставі подання державного виконавця ВДВС Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві відповідно до Ухвали Солом»янського районного суду м.Києва від 26.04.2013 року відповідачу ОСОБА_4 було обмежено право виїзду за межі України без вилучення паспортного документу у зв»язку з ухиленням виконання аліментних зобов`язань.

Проте, відповідно до Ухвали Апеляційного суду м.Києва від 04.09.2013 року вищевказана ухвала скасована та у задоволенні подання державного виконавця відмовлено у зв»язку з відсутністю обставин ,які б свідчили про ухилення ОСОБА_4 від виконання зобов»язань, покладених на нього згідно з рішенням суду.

Вищевказані обставини суд також приймає до уваги, вирішуючи даний спір по суті.

На підставі наведеного, керуючись ст.196 Сімейного кодексу України, ст.ст.3-4,10-11, 57-60,209,212-214 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві про стягнення неустойки за несплату аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: