Справа № 0538/7445/2012
Провадження № 2/265/110/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2013 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Мельник І. Г.,

при секретарі Тушкановій Л.В.,

за участю прокурора Кулік А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачка ОСОБА_2 його колишня дружина, з якою він розірвав шлюб 13 травня 2010 року. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання яких за рішенням суду визначено з ним, а з відповідачки стягнути аліменти на утримання дітей. З моменту розірвання шлюбу та до цього часу відповідачка не піклується про дітей, на протязі довгого часу з ними не бачилася, не приймає ні якої участі в їх вихованні, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Вважає, що ОСОБА_2 фактично ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітніх дітей, тому просив позбавити її батьківських прав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що відповідачка на протязі довго часу не спілкувалася з дітьми, не приходила до них у школу, не цікавилася їх навчанням, не ходила на батьківські збори, не платила аліменти на їх утримання, тільки після того, як він звернувся до міліції, відповідачка стала платити аліменти, а коли він звернувся до суду із даним позовом, то відповідачка стала телефонувати дітям, забирати їх до себе. Не заперечував, що декілька разів увозив дітей до своїх батьків не попереджуючи відповідачку. Однак відповідачка не відповідала на його телефоні дзвінки, тому він не мав змоги її попередити. Вважає, що відповідачка повинна бути позбавлена батьківських прав, так як не виконує своїх обов'язків матери, не надає дітям матеріальної допомоги і за цей час, який слухається справа на його думку не доказала, що вона дійсно не хоче, що б її позбавили батьківських прав.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5, діюча на підставі угоди про надання правової допомоги, підтримала позовні вимоги та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечуючи проти позову пояснила, що вона дійсно приблизно з лютого 2012 року до восени 2012 року не забирала дітей, однак не мала можливості, так як її мати хворіла. Дійсно вона стала забирати дітей, спілкуватися з ними після того, як позивач звернувся до суду із даним позовом. Однак, відповідач порушує мирову угоду суду, і не попереджає її увозить дітей до своїх батьків на канікулах. В зв'язку з чим вона вимушена була звертатися до служби дітей, та з виконавчим листом до виконавчої служби. Не заперечує, що не ходила до школи де навчаються діти, не цікавилася їх навчанням, однак пов'язує це з тим, що працює. Заперечує, що не надає дітям матеріальної допомоги, так як працює та сплачує аліменти. На цей час вона разом з цивільним чоловіком проживає на найманій квартирі, в якій вона облаштувала і місце для дітей, там є все для навчання дітей. Просила суд не позбавляти її батьківських прав відносно дітей.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності повністю підтримав заперечення своєї довірительки, вказував, що на цей час у відповідачки всі налагодилося, у неї є робота, цивільний чоловік, вона активно займається дітьми, забирає їх до себе, матеріально допомагає, її цивільний чоловік не проти її спілкування з дітьми, вважає, що на даний час не має підстав для позбавлення її батьківських прав.

Представник служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Шестак В.В., яка діє на підставі довіреності підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 та просила їх задовольнити.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що є матір'ю позивача. Останні три роки вона проживає разом з сином та його неповнолітніми дітьми, це було пов'язано з тим, що відповідачка по справі не піклувалася про дітей, залишали їх самотніми, не готувала їм їжу. Тільки останній час, коли її син звернувся до суду із позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав, відповідачка змінилася та стала забирати дітей до себе.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що проживає з відповідачкою у цивільному шлюбі протягом трьох років, останні два роки вони проживають у квартирі яку знімають по АДРЕСА_2. Йому відомо, що у відповідачки є неповнолітні діти, яки проживають з батьком. Наполягає, що ОСОБА_2 спілкується зі своїми дітьми та піклується про них, діти приходять до них, однак не так часто як хотілося, в зв'язку з припонами з боку ОСОБА_1 ОСОБА_2 не зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, працює, однак дійсно не ходить до школи на батьківські збори, не допомагає школі матеріально. Діти любят свою мати, задоволенням приїжджають до неї, вона робить з ними уроки, якщо позивач дає шкільні підручники, ходе з ними на прогулянку, вважає, що відповідачка не кидала своїх дітей, тому не має підстав для позбавлення її батьківських прав.

З'ясувавши думку сторін щодо позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно вимог ст..164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Відповідно до п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2004 року, рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 13 травня 2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7).

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 04 листопада 2004 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, про що вчинено актовий запис № 868. В графі батьки зазначені: мати - ОСОБА_2, батько - ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 08 грудня 2005 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4, про що вчинено актовий запис № 936. В графі батьки зазначені: мати - ОСОБА_2, батько - ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно ухвали Приморського районного суду міста Маріуполя від 29 вересня 2010 року , між сторонами була укладена мирова угода в частині місця проживання неповнолітніх дітей, а саме за місцем проживання їх батько ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 та визначений порядок спілкування матері ОСОБА_2 з неповнолітніми дітьми (а.с.8).

Згідно з рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 листопада 2010 року з ОСОБА_2 стягнути аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) відповідачки, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожного з неповнолітніх, щомісяця і до досягнення дітьми повноліття (а.с.26-27).

Як видно з довідки від 25.08.2011 року та акту від 26.04.2012 року, складеного головою КСН «Східний» відповідачка ОСОБА_2 після розірвання шлюбу разом з позивачем за його адресою АДРЕСА_1 не проживає, участі у вихованні спільних дітей ОСОБА_3, 2004 року народження та ОСОБА_4, 2005 року народження не приймає, матеріальної допомоги не надає, діти знаходяться на утриманні батько, що підтверджують сусіди (а.с.15-17).

З акту обстеження житлово-побутових умов від 24 квітня 2012 року , затвердженого класним керівником та членами батьківського комітету, де навчається ОСОБА_3, вбачається, що дитина проживає разом з батьком, зі своїм неповнолітнім братом ОСОБА_4, бабусею та дідусем в трьохкімнатній квартирі. Сім'я неповна, батьки дівчинки в розводе з 2010 року, діти проживають разом з батьком, відносини в сім'ї дружні. Квартира велика, світла, діти забезпечені всім необхідним, багато іграшок, книжок, речей для спортивних ігор, лоджія обладнана під кабінет с комп'ютером (а.с.9).

ОСОБА_3, 2004 року народження навчається в 1-Г класі загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 68 в місті Маріуполі (а.с.10).

Згідно характеристики ОСОБА_3 за місцем свого навчання характеризується позитивно, як старанна, активна, самостійна та товариська дівчинка. Діти тягнуться до ОСОБА_3, як лідеру, ОСОБА_3 найкраща учениця у класі, задоволенням займається спортом. Батько ОСОБА_3 регулярно відвідує батьківські збори, приймає активну участь у житті класу, проявляє інтерес до шкільного жаття доньки, проявляє турботу про фізичне та моральне виховання доньки. Мати ОСОБА_3, ОСОБА_2 до школи ні разу не приходила, навчанням доньки не цікавилася, на час відвідування за місцем проживання мати (жовтень, квітень 2012 року), дитина там не знаходилася (а.с.11).

Згідно психолого-педагогічної характеристики відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, вбачається, що він здорова та фізично розвита дитина, самостійний, працьовитий, має гарну пам'ять, логічне мислення, довільну увагу. В дитячому колективі почувається дещо відокремлено, часто грається один, з дітьми конфліктує не часто, вміє постояти за себе. Останнім часом питаннями виховання займається виключно батько дитини, забезпечуючи їй задовільні умови вдома (а.с.13).

З характеристик за місцем проживання та роботи позивача ОСОБА_1 видно, що він характеризується позитивно, скарг від сусідів та родичів відносно нього не надходило, у зловживанні алкогольних та наркотичних засобів не помічений. За місцем роботи зарекомендував себе як дисциплінований, ініціативний, добросовісний робітник. За характером спокійний, чуйний, врівноважений та морально стійкий (а.с. 12;14).

Відповідно до витягу з протоколу комісії з питань захисту дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 11 жовтня 2012 року № 10, комісія вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_3, 2004 року народження та ОСОБА_4, 2005 року народження (а.с.36).

Згідно довідки дільничного інспектора Орджонікідзевського РВ ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_3, на обліку в опорному пункті не перебуває, скарг та заяв від сусідів відносно неї не надходило (а.с.20).

Згідно довідки від 07.12.2012 року, яка складена та підписана головою ЖКП «Азовжитлокомплект», паспортистом та бухгалтером, ОСОБА_2 проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 (а.с.106).

Згідно характеристик за місцем проживання та роботи відповідачки ОСОБА_2 видно, що вона характеризується позитивно, скарг від сусідів та родичів відносно неї не надходило, у зловживанні алкогольних та наркотичних засобів помічена не була. За місцем роботи зарекомендувала себе як дисциплінований та цілеспрямований, працьовитий та добросовісний робітник (а.с. 85-86).

Згідно даних наркологічного диспансеру та психіатричної лікарні, відповідачка на обліку не перебуває (а.с.81-82).

З акту обстеження житлово-побутових умов від 13 березня 2013 року , який був складений спеціалістом ССД Орджонікідзевської рай адміністрації, вбачається, що квартира складає із двох кімнат, умови задовільні, в квартирі проживає відповідачка ОСОБА_2 та її співмешканець - ОСОБА_9 Під час соціального інспектування виявлено, що в квартирі створені належні умови для проведення дозвілля дітей: є всі необхідні меблі, деякі іграшки та інше (а.с.115).

Згідно висновку психолога щодо проведеної роботи з родиною ОСОБА_2, вбачається, що були проведені бесіди, як з батьками так і з неповнолітніми дітьми. Відношення значущих дорослих людей (мати, батько) до себе, в цілому, дітьми сприймається достатньо цілісно - ОСОБА_4 вважає, що і мама і тато відносяться до нього однаково добре, ОСОБА_3 вважає, що мама відноситься до неї з більшою повагою, ніж тато.

ОСОБА_2 має середній рівень компетентності у вихованні дітей та, в цілому прагне спілкуватися з дітьми та проводити з ними свій вільний час.

ОСОБА_1 не виявляє до дітей ворожості, суворості та фізичної агресивності, діти подобаються йому такими, які вони є, він поважає їх індивідуальність, проявляє зацікавленість справами дітей, намагається у всьому їм допомагати, високо оцінює їх інтелектуальні та творчі здібності та прагне до симбіотичних зв'язків з ними.

Враховуючи результати інспектування, обох родин, психолог вважає, що на момент проведення психологічної діагностики, в цілому, мати не має психічних розладів та має середній рівень компетентності в вихованні дітей (а.с.113-114).

У судовому засіданні відповідачка вказувала, що між нею та позивачем були суперечки відносно часу перебування у неї дітей, підтверджуючи свої пояснення наданою постановою про відмову в порушення відносно ОСОБА_1 кримінальної справи за ст..296 КК України від 09.10.2010 року за фактом заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень з притягненням ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст..173 КУпАП (а.с.83-84), а також наявністю виконавчого листа (а.с.87-89).

Відповідач не заперечуючи, що між ним та відповідачкою дійсно були суперечки відносно часу спілкування з дітьми, однак до адміністративної відповідальності він не притягався та ні коли не заперечував, що б відповідачка спілкувалася з дітьми.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

У судовому засіданні позивач вказував, що відповідачка має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в зв'язку з чим він звертався до Приморського ВДВС ММУЮ з проханням притягнути відповідачку до кримінальної відповідальності за ст..164 КК України. Вважає, що даний факт свідчить про ухилення відповідачки щодо матеріального утримання дітей, що є одною з підстав для позбавлення її батьківських прав.

У судовому засіданні відповідачка заперечуючи вказувала, що як тільки вона знайшла роботу, то одразу стала сплачувати аліменти, що підтверджується наданими у судовому засіданні поштовими переказами (а.с.107-109).

Більш того, відповідно до постанови про відмову в порушені кримінальної справи від 04.10.2012 року, було відмовлено в порушені кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ст..164 КК України на підставі ст..6 п.2 КПК України, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 періодично сплачувала аліменти, забирала дітей до себе, купувала їм речи, продукти харчування, але із-за тяжкого матеріального становища не мала змоги це роботи щомісячно, тому утворилася заборгованість (а.с.111-112).

Суд не приймає до уваги акт обстеження умов проживання відповідачки ОСОБА_2 від 10.10.2012 року, відповідно до якого за адресою АДРЕСА_3, відповідачка не проживає (а.с.50), так як у судовому засіданні ОСОБА_2 вказувала, що позивач неправильно вказав адресу її проживання, а саме квартиру, тому був зроблений такий висновок. В послідуючим був повторно складений акт про обстеження умов її проживання, висновки якого були викладені в акті від 13 березня 2013 року. Саме даний акт в сенсі ст..60 ЦПК України суд прийняв як доказ наявності належних житлово-побутових умов для виховання дітей.

Таким чином, під час судового розгляду справи, судом встановлено, що відповідачка приймає міри направленні про надання матеріальної допомоги своїм дітям (працює, надсилає грошові перекази) та прагне спілкуванню з дітьми (забирає їх до себе, при можливості робить з ними уроки, гуляє), та їх вихованню, дані обставини свідчать, про те, що ОСОБА_2 не втрачає зв'язок зі своїми неповнолітніми дітьми.

З метою захисту соціальних прав дітей, з урахуванням позитивних характеристик на відповідачку, а також висновків психолога, суд дійшов висновку, що відсутні ті обставини, які є необхідними для позбавлення матері батьківських прав, а тому вважає доцільним відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Судя Мельник І.Г.