Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2013 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Юдіної С.Г.

при секретарі - Воротник В. В.

за участю представника прокуратури ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Дніпропетровської області, Прокуратури м. Павлограда Дніпропетровської області, Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю органів досудового слідства та прокуратури, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просив суд стягнути з Державної казначейської служби України на його користь завдану моральну шкоду в сумі 3327 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що кримінальна справа № 6955 була закрита постановою слідчого МВС від 31.12.2008 року по п. 2 ст. 6 КПК України за відсутністю в його діях складу злочину. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 30.08.2010 року йому було відшкодовано моральну шкоду в тому числі за незаконне застосування до нього запобіжного заходу. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 25.06.2012 року йому було присуджене відшкодування моральної шкоди за незаконне застосування проти нього підписки про невиїзд за період з 01 січня 2009 року по 29 березня 2012 року. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін. Оскільки постанова про скасування підписки про невиїзд була вручена йому в дійсності 25.06.2012 року, вважає що з відповідачів необхідно стягнути відшкодування завданої йому моральної шкоди за 88 днів, за період з 29.03.2012 року по 25.06.2012 року в сумі 3327 грн.

Представники відповідачів Державної казначейської служби України та Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Представник прокуратури Дніпропетровської області, прокуратури м. Павлограда в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні оскільки постановою слідчого Павлоградського МВ ГУМВС в Дніпропетровській області від 30.12.2010 року запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд відносно позивача було скасовано. Рішенням Тернівського міського суду та рішенням Павлоградського міськрайонного суду вже було вирішено питання про стягнення моральної шкоди у звязку з не скасуванням запобіжного заходу по кримінальній справі № 6955. Крім того, зазначена постанова про скасування запобіжного заходу була долучена нею в ході розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Дніпропетровської області, Прокуратури м. Павлограда Дніпропетровської області, Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди ще в березні 2012 року, тобто позивач знав про те, що запобіжний захід скасовано, однак він відмовлявся отримувати зазначену постанову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на такі підстави.

В судовому засіданні було встановлено, що постановою начальника СВ Павлоградського MB ГУМВС України в Дніпропетровській області від 31.12.2008 року кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 2, ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, була закрита за відсутністю в його діях складу злочину, на підставі п. 2 ст. 6 КПК України.

Приймаючи зазначене рішення про закриття кримінальної справи 31.12.2008 року слідчим не було вирішено питання про скасування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд у відношення ОСОБА_2

Постановою слідчого СВ Павлоградського MB ГУМВС України в Дніпропетровській області від 30.12.2010 року запобіжний захід у відношенні ОСОБА_2 - підписку про невиїзд було скасовано. ( а.с. 28).

Рішенням Тернівського міського суду від 30.08.2010 року позивачу була відшкодована моральна шкода в тому числі і за незаконне застосування до нього запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд та стягнута на його користь моральна шкода.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 25 червня 2012 року за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Дніпропетровської області, Прокуратури м. Павлограда Дніпропетровської області, Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди на користі позивача, вказані обставини справи вже були встановлені та підтверджені. Крім того, на користь позивача зазначеним рішенням суду було стягнуто моральну шкоду у звязку з обранням позивачу запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд і не скасування цього заходу в період з 01 січня 2009 року по 30 грудня 2010 року по кримінальній справі № 6955 у розмірі 41847 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2012 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2012 року залишено без змін.

Згідно до ч. 2 ст. 1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" від 01 грудня 1994 року підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Згідно ч. 5 ст. 4 цього Закону, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно п. 1, 1-1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону, право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали чи постанови суду про повернення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд) факту незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину.

Відшкодування шкоди у даних випадках, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12 цього Закону.

Таким чином, законодавство України передбачає відшкодування моральної шкоди завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, але це відшкодування не може здійснюватися державою необмежену кількість разів у відношенні однієї ж тієї ж особи по одній і тій самій кримінальній справі.

Як було встановлено в судовому засіданні рішеннями Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 30.08.2010 року, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.06.2012 року питання про відшкодування моральної шкоди, що була завдана ОСОБА_2 незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, вже були розглянути і на користь ОСОБА_2 стягнуто відповідні суми такого відшкодування.

У звязку з викладеним, суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з необґрунтованістю.

Керуючись ст. 1167 ЦК України, ст. Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» ст.ст. 10, 11, 60, 131, 137, 212 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Дніпропетровської області, Прокуратури м.Павлограда Дніпропетровської області, Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю органів досудового слідства та прокуратури - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Павлоградського

міськрайонного суду ОСОБА_3