Справа №2318/5766/12
2/705/156/13
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2013 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Прокулевича В.С.

при секретарі Крисюк Л.Л.

за участю адвокатів: ОСОБА_1,

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договорами позики,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за договорами позики, посилаючись на те, що боржники по даний час не повернули отримані в борг кошти і на неодноразові його звернення до них про повернення отриманих коштів, добровільно цього зробити не бажають.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що 25 березня 2010 року до нього підійшов знайомий ОСОБА_5, який був працівником банку, і запропонував йому співпрацю в свиноводстві. ОСОБА_4 теж співпрацював з ОСОБА_5, вони показали йому свій бізнес-план та поїхали в село Цвиліхівка, Теплицького району, де вони орендували ферму. Потрібно було закупити свиноматки за його гроші. Він позичив всього відповідачам: ОСОБА_4 671660 гривень і ОСОБА_5 105560 гривень на різні потреби, про що вони власноручно писали відповідні розписки. Були моменти, що відповідачі повертали йому частково позичені кошти. Пройшов час, закінчувався 2011 рік, але повернення коштів не було. Він неодноразово звертався з вимогою до відповідачів про повернення коштів, але безрезультатно. Відповідачі частковими сумами повернули лише 107 000 грн., які він не включав у позовну заяву. Коли він в черговий раз звернувся з питанням повернення коштів, відповідачі пояснили йому, що в звязку з сильними морозами приросту у свиней немає, тому на той момент вони не могли їх продати. А також так як все таки потроху відповідачі йому повертали кошти, він чекав. Ніякого договору між ним та відповідачами на спільну діяльність не було, він позичав відповідачам гроші на різні потреби, а не вкладав гроші в їх бізнес. Просив суд його позов задовольнити, стягнути з відповідачів на його користь позичені у нього кошти та понесені ним судові витрати.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позов не визнав та пояснив, що дійсно він добре знає позивача і той позичав йому з ОСОБА_5 кошти. Пояснення позивача щодо позики їм грошей відповідають дійсності, але він чомусь не повідомив суд, що йому щомісячно сплачувались відсотки за користування коштами, а також регулярно щомісяця перераховувались позичені кошти. 107000 гривень, це крапля в морі з того що вони повернули, вони повернули позивачу всі позичені кошти. Ніякого конфлікту між ними і позивачем не було. Дійсно їхній бізнес не пішов, після регулярного повернення позики частинами, вони звернулися до ОСОБА_3 з проханням скласти акт звірки по повернутим коштам, але він відмовився, запевнивши що все буде нормально. Виявилося все по іншому, вони віддавали гроші, а він не знищив необхідні розписки. Вони повернули позивачу дуже багато коштів, а він мабуть хоче ще більше заробити. Він попав в схему обману, кошти вони повертали сімями, ОСОБА_3 їх отримував. Коли він отримав позовну заяву, то був шокований, виявляється позивач не знищив розписок про позику після повернення йому коштів.

На розписках є підписи свідків, ОСОБА_6 це його дружина, а Макарова, Зайцева, Літвінова він в очі не бачив і не знає хто це, їх сказав записати позивач.

Він повертав кошти позивачу щомісячно, відповідно до графіка погашень, оскільки довіряв позивачу, тому повертав йому гроші особисто, без його розписок, це можуть підтвердити свідки, а саме його і ОСОБА_5 дружини. На той час він працював в податковій міліції, розумів, що потрібно оформляти повернення коштів документально, але ж він спочатку повністю довіряв ОСОБА_3 і не міг навіть подумати, що таке може трапитися. Згодом вони з ОСОБА_5 запропонували складати акт звірки на залишок боргу, але позивач відмовився і тоді у нього закралися сумніви щодо його порядності, тоді він частину грошей почав переводити через банк, про що є квитанції.

В судовому засідання відповідач ОСОБА_5 позов не визнав та пояснив, що дійсно вони здійснювали співпрацю так як пояснив ОСОБА_3. Він працював в банку, позивач є підприємцем, він звернувся до нього з питанням позики коштів на бізнес і позичив у ОСОБА_3 кошти, вказані у наданих ним розписках. Протягом двох років вони доклали максимум зусиль і повернули позичені кошти. Ні про які 5% винагороди мови не було, він вперше про таке чує. Вони з ОСОБА_4 були виконавцями бізнес-плану, а ОСОБА_3 позичив їм на це гроші. Він немає письмових доказів про повернення боргу позивачу, єдине що для себе він вів щоденник, в якому записував всі повернуті суми. Позики вони брали протягом 2010-2011 року, вони планували повернути позику протягом 6-ти місяців, але повертали позичені кошти протягом двох років, щомісяця. Позивач визнавав те, що вони йому частково повернули борг, але були питання по сумах. У його щоденнику немає підписів ОСОБА_3 про те, що той отримував у нього кошти на повернення позики.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено і це підтверджено документально розписками ОСОБА_4, що підтверджені його підписом, підписом свідків та його дружини ОСОБА_6 на суму боргу 671660 гривень та розписками ОСОБА_5 на суму боргу 105560 гривень, що підтверджені також його підписом, підписом свідків та його дружини ОСОБА_5І.(ас.-49-60) про те що, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з березня 2010 року по 2011 рік здійснювали позику грошей у позивача ОСОБА_3, зобовязувалися їх повернути на вимогу позивача, але по цей час цього не зробили.

Суд не приймає до уваги пояснення відповідачів, як доказ про те, що вони повністю повернули борг позивачу, оскільки ними не надано суду доказів, окрім їх пояснень, які б підтверджували повернення позивачу боргу і не повідомлено суду джерело знаходження таких доказів.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 671660 (шістсот сімдесят одну тисячу шістсот шістдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 105560 (сто пять тисяч пятсот шістдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 2781 (дві тисячі сімсот вісімдесят одна) гривня 22 копійки.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 437 гривень 78 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області, через Уманський міськрайонний суд, протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий В.С. Прокулевич