Провадження №2-5925/13
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2013 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання рішення та протоколу загальних зборів товариства недійсними та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2013 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання рішення та протоколу загальних зборів товариства недійсними та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 07.10.2013 року вказана позовна заява залишена без руху на підставі ч. 1 ст. 121 ЦПК України.

Ухвалою суду від 06.11.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відкрито провадження.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить: 1) заборонити ОСОБА_2 на час судового розгляду справи називати себе головою правління СТ «Мічурінець»; 2) використовувати протокол зборів від 09.12.2012 року, копії або виписки з нього в офіційному листуванні і спілкуванні; 3) скликати збори товариства, вчиняти інші дії, спрямовані на відчужування майна товариства, зміну розмірів належної йому земельної ділянки, зміну правового статусу СТ «Мічурінець», зокрема його організаційно-правової форми, установчих документів, органів управління; 4) збирати кошти з членів товариства, втручатися в електроустаткування (електирчну мережу і розподільчу шафу з обліковими приладами), виготовляти нову печатку, штамп та/або бланки товариства.

При цьому зазначає, що незабезпечення позову у такий спосіб може суттєво утруднити виконання рішення суду в даній справі, викликати необхідність нових звернень до суду для захисту від нових неправомірних дій з боку відповідачів.

Згідно ч. 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у проваджені якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В зв'язку з цим сторони та інші особи, які беруть участь у справі, судом не викликалися та не повідомлялися про розгляд заяви про забезпечення позову.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно з положеннями ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ст. 152 ч. 3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд розглядаючи заяву, має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, данні про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що вимоги позивача полягають у: 1) визнати недійсним з моменту прийняття рішення зборів членів садового товариства «Мічурінець» від 09.12.2012 року та підтвердити його повноваження як голови правління товариства; 2) визнати протокол звітно-виборчих зборів СТ «Мічурінець» від 13.08.2012 року таким, що не має юридичної сили; 3) стягнути з відповідачів в солідарному порядку грошову компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 9000,00 грн.

Таким чином, з урахуванням предмету позову, суддя приходить до висновку, що вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач є невідповідним до заявлених позовних вимог, оскільки невжиття заходів про які просить позивач не впливає на виконання рішення по суті даного спору.

Доводи, викладені в заяві про забезпечення позову на думку судді є непереконливими, з огляду на те, що позивачем не зазначено та не надано доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі його незабезпечення у вказаний позивачем спосіб.

Від так, суддя вважає, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому підстави для її задоволення відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання рішення та протоколу загальних зборів товариства недійсним та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: