Справа № 2-3412/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2013 року Солом»янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді- Лозинської М.І.,

за участі секретаря- Панченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Солом»янської районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні онуки та визначення способів участі у ії вихованні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 Володимирівни-яка є ії колишнью невісткою та ОСОБА_3-яка є мати ОСОБА_2 та зобов»язати їх не чинити перешкоди у здійсненні своїх прав щодо виховання онуки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити порядок ії спілкування з онукою встановивши побачення кожного першого та третього понеділка місяця з 10.00 години до 13 .00 години.

В обґрунтування позову вказала на те, що ії син ОСОБА_6 перебував з 07. 08. 2010 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2, від шлюбу з якою має доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає з відповідачкою. 28 травня 2012 року шлюб було розірвано на підставі рішення Солом`янського районного суду м.Києва.

Позов мотивований тим, що після розірвання шлюбу, їй відповідачами чиняться перешкоди у побаченнях з онукою, з приводу чого у неї виникли конфлікті відносини з матір»ю дитини та ії бабусею, у зв`язку з чим вона зверталась до правоохоронних органів. Крім того, посилається на те, що батьку дитини-ії сину, також чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною у зв»язку з чим він був змушений звернутись до суду з відповідним позовом. З урахуванням наведеного, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та просила усунути перешкоди позивачу у спілкуванні з онукою, дозволивши побачення кожного першого та третього понеділка щомісяця з 10.00 до 13.00 у присутності матері дитини.

Позивач уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала , вказавши на те, що позивачка була позбавлена батьківських прав щодо своїх дітей, у тому числі щодо ОСОБА_6 - батька дитини, відповідно до рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09.12.1997 року та у батьківських правах не поновлювалась. Тому, представник відповідача, посилаючись на те, що позивачка була позбавлена батьківських прав відносно батька дитини ОСОБА_5, то вона втратила всі права, які були засновані на спорідненості з ОСОБА_6, в тому числі і на участь у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною. Крім того, посилаючись на медичні дані Жидачівської ЦРЛ № 960 від 07.11.2013 року відповідно до яких позивач знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з 1989 рок з діагнозом: Деменція внаслідок нейроінфекції ( менінгоенцеваліт), психоорганічний синдром, внаслідок чого їй встановлено 3 групу інвалідності, просила у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, що викладені вище.

В подальшому , будучи повідомленими належним чином про місце, день та час судового засідання представник ОСОБА_7 та відповідач в судове засідання не з`явились.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи повідомленою належним чином про місце, день та час судового розгляду , в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, у зв`язку з чим судом ухвалено про розгляд справи у ії відсутність.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, надавши висновок органу опіки та піклування про недоцільність встановлення зустрічей позивача з малолітньою ОСОБА_5, 2011 року народження, з підстав стану здоров`я позивача та з урахуванням того, що вона втратила спорідненість з дитиною, оскільки позбавлена батьківських прав відносно батька дитини.

Вислухавши пояснення позивача та його представника , відповідача та його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд виходить із наступного.

З матеріалів справи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві, серія НОМЕР_1.

Відповідно до довідки Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області від 15 листопада 2013 року № 353 ОСОБА_1-позивач по справі, відповідно до рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09.12.1997 року позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей в тому числі щодо ОСОБА_6, 1980 року народження та у батьківських права не поновлювалась.

Відповідно до пункту 6 частини 1 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, тобто права які виникають із сімейних, цивільних , трудових та інших відносин. Отже , батьки, позбавлені батьківських прав, втрачають всі права, засновані на факті спорідненості з дитиною, відносно якої вони позбавлені батьківських прав, причому не тільки права, які вони мали до досягнення дітьми повноліття, але і інші, які вони могли б одержати в майбутньому, зокрема обов»язки батьків щодо виховання дитини.

Право особи на спілкування з онуками та участь у вихованні онуків засновано, в першу чергу на спорідненості з одним із батьків дитини.

Таким чином, суд виходячи із того, що позивач була позбавлена батьківських прав щодо ОСОБА_6, який є батьком малолітньої дитини, вважає , що вона втратила право ,засноване на спорідненості щодо виховання онуки.

Судом встановлено, що між сторонами склались конфлікті відносини щодо способів участі позивача у вихованні з ОСОБА_5.

Відповідно до довідки Жидачівської центральної районної лікарні від 07.11.2013 року ОСОБА_1 -позивач по справі знаходиться на « Д» обліку» у лікаря-психіатра з 1989 року з діагнозом -деменція внаслідок нейроінфекції ( менінгоенцефаліт), психоорганічний синдром, внаслідок чого їй встановлено 3 групу інвалідності. При цьому згідно з відомостями головного лікаря хворій ОСОБА_1 властиві безпричинні прояви агресії на тлі діагностованого у неї захворювання та згідно показами лікаря ввіряти їй однособному опікуванню трирічну дитину без загрози для самої дитини не рекомендовано.

Органом опіки та піклування Солом»янської районної у місті Києві державної адміністрації 04.12.2013 року надано висновок про недоцільність встановлення зустрічей позиваки з дитиною, виходячи із стану здоров»я позивача та втратою нею прав, заснованих на спорідненості із сином, відносно якого вона позбавлена батьківських прав.

Відповідно до ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватись зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Проте чи відповідає спілкування дитини та ії виховання дідом, бабою, прадідом, прабабою інтересам дитини і чи не може завдати шкоди ії здоров»ю та моральному вихованню, може встановити тільки суд. Саме тому абзацом 2 частини 2 статті 257 СК України надано вказаним особам право на звернення до суду з позовом про усунення перешкод до здійснення ними своїх прав щодо внуків, правнуків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 3 Конценції ООН про права дитини- в сіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення , судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділягається якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 статті 6 Конвенції ООН про права дитини Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини.

Відповідно до ст.ст.1,4 Закону України « Про охорону дитинства « контакт з дитиною- це реалізація матір»ю, батьком, іншими членами сім»ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Отже, зважаючи на те, що позивач втратила всі права засновані на спорідненості з одним з батьків дитини внаслідок позбавлення батьківських прав, зважаючи на медичні показники щодо стану здоров»я позивачки, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, виходячи із інтересів дитини, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись Конвенцією ООН про права дитини, Законом України « Про охорону дитинства», ст.ст.166,257 СК України, ст.ст.10,60,209,212-215,294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Солом»янської районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні онуки та визначення способів участі у ії вихованні залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: