Справа № 2-4443/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2013 року Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Войцеховській М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Хашетт Філіпаччі Прессе до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1 про визнання недійсним повністю свідоцтва України на знак для товарів та послуг, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся з позовом про визнання недійсним повністю свідоцтва України №158583 від 10.07.2012 року на знак для товарів та послуг «ELLE Josephine», який асоціюється та є схожим з належними позивачу та раніше зареєстрованими торговельними марками «ELLE» за міжнародною реєстрацією №546813 та за свідоцтвом України №23574, а також є зареєстрованим для товарів тих самих та споріднених класів МКТП, для яких були раніше зареєстровані торгівельні марки позивача за вище вказаними реєстраціями.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 06.08.2013 року по справі за клопотанням представника позивача було призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, відповідно до висновку № 47 від 24.09.2013 року якої, складеного атестованим судовим експертом ОСОБА_2, всі товари 25 класу МКТП та послуги 35 класу МКТП, щодо яких зареєстрований знак «ELLE Josephine» за свідоцтвом України №158583, є такими самими та спорідненими з товарами і послугами, щодо яких зареєстровані знаки за свідоцтвом України №23574 та за міжнародною реєстрацією №546813; знак «ELLE Josephine» за вказаним свідоцтвом України №158583 є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаками зі знаками «ELLE» за свідоцтвом України №23574 та за міжнародною реєстрацією №546813 відносно товарів і послуг, щодо яких зареєстровані знаки.

В судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_1 було подане клопотання про призначення повторної судової експертизи, яке вмотивоване непогодженням представника із висновком судової експертизи та обґрунтоване посиланням на рецензію іншого фахівця на даний висновок про те, що не було обґрунтоване з посиланням на будь-який нормативний акт здійснення експертом групування та переформулювання питань, постановлених на вирішення судової експертизи судом; дослідження проведене з порушенням правил логіки, неповно і не об'єктивно, чим порушено вимоги ст. 3 Закону України «Про судову експертизу».

У звязку з цим просив призначити по справі повторну судову експертизу, доручивши проведення експертизи державній експертній установі.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Представник відповідача Державної служби інтелектуальної власності України розгляд клопотання про призначення по справі повторної судової експертизи обєктів інтелектуальної власності залишив на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи та розглянувши клопотання про призначення повторної судової експертизи, дійшов висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає за відсутністю правових підстав для призначення даної експертизи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна судова експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Також згідно з розясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» №8 від 30.05.1997 року повторна експертиза призначається судом, коли є сумніви у правильності висновку експерта, повязані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Так, ухвалою суду від 06.08.2013 року по даній справі була призначена судова експертиза обєктів інтелектуальної власності для зясування обставин, що мають значення для справи та потребують спеціальних знань.

Питання, які були поставлені перед експертом, приймалися з урахуванням думки сторін та матеріалів справи. В розпорядження експерта були надані матеріали цивільної справи, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність.

Експертне дослідження проведене відповідно до Закону України «Про судову експертизу» кваліфікованим судовим експертом, який має відповідну кваліфікацію. Висновок № 47 від 24.09.2013 року судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених запитань, які узгоджується із іншими залученими до матеріалів справи доказами як окремо, так і у їх сукупності, та які були підтверджені експертом в судовому засіданні.

Жодних доказів, які б свідчили про необґрунтованість висновку первинної судової експертизи, або суперечливість його іншим матеріалам справи, або таких, які б викликали сумніви в його правильності, клопотання представника відповідача не містять.

Щодо наданої рецензії, то її автором має бути фахівець тієї ж галузі або спорідненої, до якої належить і рецензована робота. Рецензія передбачає аналіз та оцінювання певної роботи, її розбір, рекомендації до проведення наукового обговорення й діалогу.

Між тим, вказаний документ був отриманий з порушенням норм законодавства, а саме Закону України «Про судове експертизу» та Інструкції про призначення і проведення судових експертиз, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.987 № 53/5, оскільки надання рецензії на висновок судової експертизи не передбачене жодною нормою законодавства, що регулює порядок проведення та оформлення судових експертиз та експертних досліджень.

У той же час, рецензія зроблена виключно за ініціативою та на замовлення відповідача ОСОБА_1 та жодним чином не було підтверджено кваліфікацію рецензента, рецензія, окрім іронічної оцінки висновку, не містить обґрунтувань того, з чого рецензент виходив, отже, складено цей документ не у спосіб, передбачений законом.

Крім того, як вбачається з рецензії, рецензент не досліджував матеріали в цілому, а виходив тільки з висновку експерта, що свідчить про однобічність складеної рецензії, тобто з порушення принципів законності, незалежності, об'єктивності і повноти дослідження.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що складений висновок є повним і обґрунтованим та не викликає сумніву, а клопотання не містить зазначення, які положення висновку експерта є необґрунтованими, які обставини, викладені в ньому, суперечать і яким саме матеріалам справи або викликають сумніви щодо їх правильності, що свідчить про недоцільність проведення повторної експертизи.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за загальними правилами оцінки доказів, встановлених ст.212 ЦПК України.

Аналізуючи викладене вище, суд вважає, що доводи, зазначені представником відповідача, носять оціночний характер та не спростовують складений висновок судової експертизи, а тому підстав для призначення повторної експертизи не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 150 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: