Справа № 2033/8041/2012
Провадження № 2/645/350/13

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12.02.2013 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі :
головуючого судді - Горпинич О.В.
при секретарях судових засідань ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю у Харківській області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, -
Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, яким просив встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3, в порядку спадкування за заповітом, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_6, померлого 11.10.1988 року, встановити факт прийняття спадщини позивачем в порядку спадкування за законом, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_7, померлої 26.10.2009 року, визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на земельній ділянці, площею 541 кв.м по вул. Базарній у м. Харкові в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 та в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7. В обґрунтування позову посилався на те, що 11.10.1975 року помер батько позивача ОСОБА_6, який за життя склав заповіт відповідно до якого все своє майно заповідав позивачу. Також після смерті батька, матір позивача ОСОБА_7, яка постійно проживала все своє життя разом з померлим по вул. Базарній, б. 35 у м. Харкові, спадщину після смерті чоловіка прийняла фактично. 26.10.2009 року померла ОСОБА_7. Після смерті батьків позивача залишилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований на земельній ділянці, площею 541 кв.м по вул. Базарній, 35 у м. Харкові, яку позивач прийняв фактично оскільки постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини. Крім позивача, спадкоємцями першої черги у рівних частках після смерті батьків є його дві сестри ОСОБА_5, ОСОБА_4, які за власним бажанням відмовилися від прийняття спадщини.
На підставі викладеного позивач звернувся до суду із відповідним позовом.
До судового засідання позивач не зявився, присутній у судовому засіданні його представник підтримав позовні вимоги у повному обсязі просивши, про їх задоволення.
Представник відповідача до судового засідання не зявився, через канцелярію суду було подано заявою, якою він просив розглядати справу у його відсутності, а також просили ухвалити рішення згідно чинного законодавства.
Треті особи до судового засідання не зявилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином.
За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Рішенням виконкому Сталінської райради депутатів трудящих від 26.08.1952 року виділено ОСОБА_6 земельну ділянку по вул. Базарній, 35 площею 541 кв.м. у м. Харкові для будівлі будинку.
Згідно договору про право на будівлю та безстрокове користування земельною ділянкою від 17.10.1952 року ОСОБА_6 було відведено земельну ділянку площею 541 кв.м під індивідуальну забудову житлового будинку по вул. Базарній, 35. Земельну ділянку відведено в безстрокове користування.
Згідно технічного паспорту житловий будинок № 35 по вул. Базарній у м. Харкові побудований у 1959 році.
Актом від 04.07.1997 року приймальною комісією було прийнято в експлуатацію житловий будинок № 35 по вул. Базарній у м Харкові. Рішенням виконкому Фрунзенської районної ради народних депутатів затверджено акт прийому житлового будинку літ. «А-1» по вул. Базарній, 35 у м. Харкові.
ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія ІІ БД № 270851, копія якого знаходиться в матеріалах справи.
Відповідно до свідоцтва про народження позивача, його батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_8.
11.10.1988 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія ІІІ-ВЛ № 443585, копія якого знаходиться в матеріалах справи.
26.10.2009 року померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 242800, копія якого знаходиться в матеріалах справи.
ОСОБА_6 за життя склав заповіт відповідно до якого все своє майно, він заповідав своєму синові ОСОБА_3. Згідно відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву заповіт, посвідчений від імені ОСОБА_6 не змінено та не скасовано. Також повідомлялося, що після смерті ОСОБА_6, померлого 11.10.1998 року, до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.
Згідно відповіді Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_7, померлої 26.10.2009 року заяви про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили.
Також згідно довідки вуличного комітету № 6 на день смерті ОСОБА_6 з ним проживали ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_3 син, ОСОБА_9 невістка, ОСОБА_10 онука.
ОСОБА_6 помер і після його смерті відповідно до ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), яка діяла на час виникнення правовідносин залишилося чотири спадкоємця - дружина, син, дві доньки, проте доньки з померлими не мешкали, із заявами до нотаріальної контори не зверталися.
Проживаючи на день смерті ОСОБА_6 у спірному будинку, його дружина ОСОБА_7 та син ОСОБА_3 прийняли спадщину у порядку, встановленому ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), оскільки протягом шести місяців від дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління і володіння спадковим майном.
Отже, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 успадкували кожен по 1/2 частині будинку, але не оформили своїх спадкових прав.
ОСОБА_7 померла 26.10.2009 року.
Із домової книги вбачається, що позивач постійно мешкав разом із своєю матірю за спірною адресою.
Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.
Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).
Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
На підставі викладеного позивач фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем.
В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчені заяви від ОСОБА_5 та ОСОБА_4, відповідно до яких вони зазначали, що спадщину після смерті матері ОСОБА_7 не прийняли та приймати не бажають.
Керуючись ст.ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) ст.ст. 1217, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.10,11,213-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_3 до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю у Харківській області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок № 35 по вул. Базарній у м. Харкові літ. «А-1», житлову прибудову літ. «А1-1», веранду літ. «а2», літню кухню літ. «Б», тамбур літ. «б», погріб літ. «Д», вбиральню літ. «Е», гараж літ. «К», огорожі №№ 1,2,3, дворовий водопровід № 4, вигрібна яма № 5.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, у разі відсутності апеляційної скарги.
Суддя -