Справа № 2-1750/13
760/2825/13-ц
У Х В А Л А

15 лютого 2013 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.», треті особи: ОСОБА_3, Черкаська обласна кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, про захист честі, гідності та ділової репутації,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить спростувати шляхом відкликання, вилучення та знищення скарги ТОВ «Ю.С.А.» №96 від 30.01.2013 року на дії адвоката, поширеної (оприлюдненої) до Черкаської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Також просить стягнути солідарно з відповідачки ОСОБА_2 як автора і відповідача ТОВ «Ю.С.А.» як поширювача недостовірної, негативної інформації та оприлюднення, поширення і розголошення адвокатської таємниці конфіденційної інформації без згоди адвоката (позивача) у відшкодування моральної шкоди за приниження честі, гідності, ділової репутації в розмірі 23000,00 грн., з розрахунку моральної шкоди, нанесеної ТОВ «Ю.С.А.», у розмірі 13000,00 грн., а відповідачкою ОСОБА_2 - у розмірі 10000,00 грн., а також 570 грн. у відшкодування матеріальних витрат на відрядження та судові витрати в розмірі 465,10 грн.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення на докази, що підтверджують ці обставини. Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини як правові підставі його вимог, тобто ті юридичні факти, на основі яких він обґрунтовує свої вимоги щодо спростувати недостовірної інформації, відшкодування матеріальної та моральної шкоди в зазначених розмірах відповідно до норм матеріального права, які поширюються на спірні правовідносини та на підставі яких, на його думку, необхідно вирішувати дані вимоги, і які визначають той засіб захисту права, який він просить застосувати, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що ТОВ «Ю.С.А.», в особі відповідачки ОСОБА_2 в скарзі на дії адвоката №96 від 30.01.2013 року оприлюднило недостовірну інформацію та розголосило адвокатську таємницю, чим були принижені його честь, гідність та ділова репутація.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Однак позивачем в позовній заяві не зазначено, яка саме інформація, що розповсюджувалася, є недостовірною та не викладено обставин в підтвердження її недостовірності та/або невідповідності, у звязку з чим позивач має викласти дані обставини із зазначенням конкретної інформації, яку позивач просить спростувати, та надати відповідні посилання на докази в підтвердження даних обставин справ.

Крім того, позивач, заявляючи вимоги про спростування недостовірної інформації шляхом відкликання, вилучення та знищення скарги, не вказує правові підстави для визначеного ним способу спростування недостовірної інформації, враховуючи, що спростування такої інформації здійснюється у межах тої інформації, яка буде визнана недостовірною, та у спосіб її поширення.

Також з позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку матеріальну та моральну шкоду, проте у позовній заяві не визначає, в чому полягає солідарний обовязок відповідачів перед позивачем, враховуючи, що останній сам вказує на нанесення відповідачами моральної шкоди з розрахунку нанесеної ТОВ «Ю.С.А.» - у розмірі 13000,00 грн., а відповідачкою ОСОБА_2 - у розмірі 10000,00 грн.

За таких обставин вбачається, що позивач не виклав обставин в обґрунтування своєї вимоги про стягнення в солідарному порядку матеріальної та моральної шкоди з відповідачів, а також не виклав, в чому саме полягає ця шкода, якими саме неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно відповідачами, та якій причинний зв'язок між відповідними обставинами. Крім того, позивач в порушення п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України та розяснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», не зазначив посилання на докази, які б підтверджували обставини в обґрунтування його вимог та його міркування, з яких він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди саме в заявленій ним сумі.

Більш того, в позовній заяві не викладені обставини щодо субєктивного права позивача вимогати компенсації моральної шкоди.

Таким чином, в поданій позовній заяві не окреслений предмет позову, який би характеризував те, на що спрямований позов, не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує своє право вимоги до відповідачів відповідно до норм матеріального права, а саме, які права позивача порушені, якими діями відповідачів, тобто який характер мають правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачами саме з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення і яких саме порушених прав позивача, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачкою не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості зясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних звязків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивачки кожним з відповідачів, є обовязковими для особи, яка предявляє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування предявлених позовних вимог, зазначивши, який характер правовідносин склався між сторонами, які права, свободи чи інтереси позивача були порушені та ким саме, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, які правові підстави визначають той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на докази в підтвердження кожної обставини в обґрунтування заявлених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.», треті особи: ОСОБА_3, Черкаська обласна кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, про захист честі, гідності та ділової репутації залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачкою ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Розяснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: