Справа № 0541/5811/2012
Провадження № 2/266/76/13
14.01.2013 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Шишиліна О.Г.,
при секретарі Матус Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Донецька залізниця"в особі вагонного депо Маріуполь про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-
У вересні 2012 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом від імені ОСОБА_1 до відповідача про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в сумі 5000 грн. В подальшому уточнив позовні вимоги. В обґрунтування вимог зазначив, що позивач працює у відповідача з 1991р. 08.08.2011р. була переведена провідником пасажирського вагону в резерв провідників 2 групи за контрактом. 23.08.2012р. при перевірці робітниками ЦИК-УЗ поїзду №84 сполученням "Маріуполь-Київ"на ділянці Знаменка-Київ виявлено в вагоні який нею обслуговувався 4 пасажирів, які проїжджали від станції Маріуполь до ст. Київ. 07.09.2012р. наказом №949/ОС за порушення п.18а контракту на підставі п.8 ст.36 КЗпП України вона звільнена з роботи. Вважає своє звільнення незаконним оскільки ніяких порушень не вчиняла. Крім того, зазначив, що позивач належно виконувала трудові обов'язки, до дисциплінарної відповідальності не притягувалася.
Позивач і його представник у судове засідання не з'явилися надавши заяву про розгляд справи в їх відсутності. Не заперечували проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача у судове засідання по-друге не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, враховуючи його неявку з неповажних причин в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
В силу ст. 9 Конвенції МОП №158 "Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця", ст.10 ЦПК України саме на роботодавцеві лежить обов'язок надати докази обґрунтованості звільнення працівника.
У визначений строк відповідач вимоги суду виконав частково, надавши довідку про заробітну плату за останні 2 місяця роботи позивача та довідку про нормо-працю провідника пасажирського поїзду за 2012-2013 рік. В порушення вимог ч.4 ст. 137 ЦПК України відповідач інші вимоги зазначені в ухвалі не виконав витребувані документи не надав, причин їх ненадання суд не повідомив, в судове засідання повторно не з'явився, повідомлений належним чином (а.с.23, 35, 40-41, 86).
З урахуванням ч.4 ст. 169 ЦПК України суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.
Судом встановлено, що 08.08.2011 року позивач була переведена в Державне підприємство "Донецька залізниця"в Вагонне депо Маріуполь провідником пасажирських вагонів в резерв провідників 2 групи, про що зроблено відповідний запис в трудовій книжці. 08.08.2011 року відповідачем з нею було укладено контакт №328 строком до 08.08.2016 року.(а.с. 90-94). Пунктом 18а контракту передбачені додаткові підстави припинення та розірвання контракту, а саме встановлення факту перевезення безквиткових пасажирів або надлишкової ручної поклажі.
24.08.2012 року адміністрацією депо ОСОБА_1 було надано повідомлення про майбутнє звільнення.(а.с. 8)
Згідно п. 6.8.1. та п. 6.8.2. Інструкції "Про проведення контрольно-ревізійної роботи на залізничному транспорті України"затвердженої наказом Першого заступника Міністра транспорту України -генерального директора Укрзалізниці від 30.06.1999 року за №196-Ц при виявленні у вагонах далекого сполучення та місцевих поїздах пасажирів, які проїжджають без квитків, особи, які виконують контроль, зобов'язані встановити й викласти у акті обставини безквиткового проїзду, прізвища винних провідників, номери документів, що засвідчують їх особистості, а також по можливості, прізвища та адреси безквиткових пасажирів. Акт підписують: особи, які контролювали поїзд, начальник поїзда, провідник вагона. До акту додаються пояснювальні записки винних осіб.
Відповідач доказів на підтвердження обставин складання акту, у присутності правомочних осіб суду не надав, так само як і пояснень винних осіб.
Крім того згідно вимог п. 7.21 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 27 грудня 2006 року №1196 у виняткових випадках з дозволу начальника поїзду дозволяється посадка пасажирів у поїзд, якщо вони не встигли придбати проїзні документи у касі. При цьому посадка дозволяється тільки у штабний вагон з подальшим оформленням проїзду: протягом 1 години з моменту відправлення поїзду з пункту формування та протягом 30 хвилин -з проміжних станцій.
У зв'язку з відсутністю доказів складання акту ревізії у відношенні ОСОБА_1 і її пояснень в якому викладаються обставини безквиткового проїзду, у тому числі час проведення перевірки суд доходить висновку, що без належного встановлення вини позивача в провезенні безквіткових пасажирів у відповідача не було підстав для застосування положень п.18а Контракту та звільнення ОСОБА_1 за п.8 ст.36 КЗпП України.
Таким чином, вимоги позивача про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.
Сума середнього заробітку, яка підлягає стягненню на користь позивачки вирішується на підставі п.п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженою Постановою КМ України від 08.02.1995 р. №100. Згідно довідки ДП "Донецька залізниця"Вагонного депо Маріуполь №4652 від 18.12.2012р., середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складала 137,02 грн., середньогодинна 20,45 грн. (а.с.89)
Щодо вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. Відповідно до ч.1 ст..2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає що позивачем не доведено обставин моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків які вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, тому у стягненні моральної шкоди слід відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215, 367 ЦПК України, ст. ст. 21, 235, 2371 КЗПП України,
Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства "Донецька залізниця"в особі вагонного депо Маріуполь про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити частково.
Визнати незаконним та скасувати Наказ (розпорядження) №949/ОС від 07.09.2012р. виконуючого обов'язки начальника вагонного депо Маріуполь Державного підприємства "Донецька залізниця"про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_1.
Поновити ОСОБА_1 на посаді провідника пасажирського вагону резерв провідників 2 групи Державного підприємства "Донецька залізниця"вагонного депо Маріуполь з 07.09.2012 року.
Стягнути з Державного підприємства "Донецька залізниця"(код 01074957) в дохід держави судовий збір у розмірі 214,60 гривень.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді провідника пасажирського вагону резерв провідників 2 групи Державного підприємства "Донецька залізниця"вагонного депо Маріуполь.
В задоволені інших позовних вимог відмовити.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Шишилін О. Г.