Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/4165/13-ц
Провадження №: 2/332/1429/13
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Заводський районний суд м. Запорожжя
у складі: головуючого судді: Марченко Н
при секретарі: Фурдак В.И.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запорожжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю.
Позивачі звернулись в суд з позовом до Запорізької міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю. В позові позивачі вказали , що згідно з договором дарування частини жилого будинку від 06 червня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, позивачка є власницею 41/150 частини жилого будинку 14/10 по вул. Горобинова/Кустанайська в м. Запоріжжі.
Даний договір у встановленому законом порядку був зареєстрований у ОП ЗМБТІ.
Співвласниками спірного будинку є:
1. ОСОБА_4, якому належить 41/300 частина
2. ОСОБА_5, якому належить 59/100 частин
Домоволодіння складається з двох ізольованих квартир та з іншим спорудами розташоване на земельній ділянці площею 489 кв.м.
Договір про поділ нерухомого майна в натурі між співвласниками не складався та виділу в натурі часток з майна не відбувалося.
16 липня 1994 р. ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖС №033666, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому, актовий запис №5942.
Після смерті ОСОБА_4 спадкоємців за законом немає, заповіт відсутній.
З моменту укладення договору дарування, тобто з 1998 р. позивачка мешкає у будинку 14/10 по вул. Горобинова /Кустанайська в м. Запоріжжі. З 2005 р. разом з нею мешкає її родина - чоловік та неповнолітні діти.
Тобто, на протязі всього часу позивач безперервно, відкрито та добросовісно володіє та користуюся вищевказаним будинком, доглядає за ним та за іншими будівлями і спорудами, розташованими на прилеглій земельній ділянці, робить поточні та капітальні ремонти, несе усі витрати по утриманню цих будівель, сплачує комунальні платежі, обробляє земельну ділянку.
Таким чином, позивач понад 15 років фактично володіє домоволодінням, розташованим за адресою: м. Запоріжжя, вул. Горобинова /Кустанайська, б. 14/10.
Органи місцевої влади не ставили питання про позбавлення позивача права користування і володіння та не пред'являли будь-яких встановлених законом прав щодо домоволодіння.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.
Ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до положень ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).
Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.
Набувальна давність поширюється на випадки фактичного володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад договору найму, оренди, зберігання, тощо, виключає застосування набувальної давності.
Володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним.
Позивачка володіє будинком відкрито, про це знають всі сусіди . Особу, яка заволоділа майном, слід вважати добросовісною, якщо на момент заволодіння майном вона мала всі підстави вважати, що законний власник у майна відсутній, або якщо власник у майна є, але він втратив інтерес до цього майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 344 право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби набувається за рішенням суду.
В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги просить їх задовольнити з підстав зазначених в позові.
Відповідач позов не визнав, але суду пояснив, що позивачка більш 10 років відкрито володіє майном, що належало ОСОБА_4
Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що позивачка біля семи років проживала в будинку та користувалась всім будинком , в тому числі і частиною , що раніше належала ОСОБА_4
Свідки ОСОБА_7, та ОСОБА_8 суду пояснили , що позивачка с 1998 року проживала в будинку та користувалась всім будинком , в тому числі і частиною , що раніше належала ОСОБА_4
Вислухавши позивача , свідків, дослідивши докази по справі , суд вважає позов таким , що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з договором дарування частини жилого будинку від 06 червня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, позивачка є власницею 41/150 частини жилого будинку 14/10 по вул. Горобинова /Кустанайська в м. Запоріжжі.
Даний договір у встановленому законом порядку був зареєстрований у ОП ЗМБТІ.
Співвласниками спірного будинку є:
3. ОСОБА_4, якому належить 41/300 частина
4. ОСОБА_5, якому належить 59/100 частин
Домоволодіння складається з двох ізольованих квартир та з іншим спорудами розташоване на земельній ділянці площею 489 кв.м.
Договір про поділ нерухомого майна в натурі між співвласниками не складався та виділу в натурі часток з майна не відбувалося.
16 липня 1994 р. ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖС №033666, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому, актовий запис №5942.
Після смерті ОСОБА_4 спадкоємців за законом немає, заповіт відсутній.
З моменту укладення договору дарування, тобто з 1998 р. позивачка мешкає у будинку 14/10 по вул. Горобинова /Кустанайська в м. Запоріжжі. З 2005 р. разом з нею мешкає її родина - чоловік та неповнолітні діти.
Тобто, на протязі всього часу позивач безперервно, відкрито та добросовісно володіє та користуюся вищевказаним будинком, доглядає за ним та за іншими будівлями і спорудами, розташованими на прилеглій земельній ділянці, робить поточні та капітальні ремонти, несе усі витрати по утриманню цих будівель, сплачує комунальні платежі, обробляє земельну ділянку.
Таким чином, позивач понад 15 років фактично володіє домоволодінням, розташованим за адресою: м. Запоріжжя, вул. Горобинова /Кустанайська, б. 14/10.
Органи місцевої влади не ставили питання про позбавлення позивача права користування і володіння та не пред'являли будь-яких встановлених законом прав щодо домоволодіння.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.
Ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до положень ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).
Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.
Набувальна давність поширюється на випадки фактичного володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад договору найму, оренди, зберігання, тощо, виключає застосування набувальної давності.
Володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним.
Позивачка володіє будинком відкрито, що підтверджено поясненнями свідків. Особу, яка заволоділа майном, слід вважати добросовісною, якщо на момент заволодіння майном вона мала всі підстави вважати, що законний власник у майна відсутній, або якщо власник у майна є, але він втратив інтерес до цього майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 344 право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби набувається за рішенням суду.
Керуючись ст. ст. 208,209,212-215 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 41/300 частину жилого будинку 14/10 по вул.. Горобинова/Кустанайська в м. Запоріжжі за набувальною давністю.
Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Марченко