Справа № 1003/6489/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шовкопляс О. П. ,

при секретарі Проценко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, Комунального підприємства Київської обласної Ради "Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський міськбуд", ОСОБА_2, Управління житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, Комунального підприємства Київської обласної Ради "Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський міськбуд", ОСОБА_2, Управління житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло.

Свій позов мотивувала тим, що у 2005 році між ОСОБА_1 та будівельним підприємством «Екобуд» промислового концерну «ЕКО» було укладено договір на участь у частковому будівництві 49-ти квартирного житлового будинку по вулиці Червонофлотській, 121, який затверджено міським головою ОСОБА_3. Відповідно до умов договору №10 від 04.04.2005 року, п. 1.3 Договору, будівельне підприємство «Екобуд» промислового концерну «ЕКО» повинно було передати їй квартиру № 131 із 2-х кімнат загальною площею 58.91 кв. м в будинку №121 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква, вона виконала повністю свої зобовязання по вказаному договору, в той же час відповідачі не виконують добровільно свої обовязки за договором.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 уточнені позовні вимоги підтримали та просили суд зобовязати виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області, надати ОСОБА_1 рівноцінну квартиру, загальною площею в межах 55 - 60 кв.м..

Представник виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_5 позов не визнала, заперечувала, проти задоволення позову з підстав викладених в письмових запереченнях.

Представник комунального підприємства Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_6 позов не визнала, заперечувала, проти задоволення позову з підстав викладених в письмових запереченнях.

Представник третьої особи ТОВ «Білоцерківський місьбуд» ОСОБА_7 просивла відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_2 в призначений час в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, .

Представник Управління житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради ОСОБА_8 в призначений час в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

ТОВ «Екобуд» в судове засідання свого представника не направило, надало до суду письмові пояснення по справі.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка директор ТОВ «Екобуд» ОСОБА_9 підтримав свої пояснення надані по справі 25.06.2012 року (а.с. 95).

Суд вислухавши пояснення сторін, представників 3-іх осіб, пояснення свідка ОСОБА_9 вивчивши інші докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення по наступних підставах.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка 4 квітня 2005 року уклала договір №10 на участь фізичних осіб у частковому будівництві 49-ти квартирного житлового будинку по вул. Червонофлотській, 121 в м. Біла Церква з будівельним підприємством «Екобуд» ПБК «Еко» в особі генерального директора ОСОБА_9, - затверджений міським головою ОСОБА_3, відповідно до якого продавець виконує будівництво вказаного будинку, а покупець виконує грошову виплату з розрахунку 1000 грн. за 1 кв. м. загальної площі встановленою міськвиконкомом вартість якої є частковою (50 %), що визначено пунктом 2.1. даного договору.

В своїх поясненнях свідок директор ТОВ «Екобуд» ОСОБА_9 повідомив, що даного роду договори укладались по ініціативі відділу квартирного обліку міськвиконкому та затверджувались міським головою, завірялись печаткою міськвиконкому Білоцерківської міської ради.

Після закінчення будівництва продавець передає покупцю по акту квартиру АДРЕСА_1 із 2-х кімнат, розташовану на 5-му поверсі, загальною площею 58,91 кв. м.

Позивачка, ОСОБА_1 виконала свої зобовязання, відповідно до п. 2.3 Договору, внесла всі необхідні кошти на вказані їй Відповідачами рахунки, та відповідно до зміни площі квартири внесла 55979 гривень, проти чого не заперечують самі Відповідачі, та що підтверджується копіями квитанцій.

Згідно наказу №4 по ТОВ «Екобуд» від 17.07.2006 року в звязку із змінами проектної документації на будинок №121 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква було змінено нумерацію квартир, в тому числі кв. №100 було змінено на №131.

По закінченню будівництва будинку №121 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква, в порядку виконання договору від 15 травня 2002 року між виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради та ТОВ «Екобуд», за актом приймання-передачі в комунальну власність м. Біла Церква 39 квартир, в цьому будинку було передано 39 квартир в комунальну власність м. Біла Церква, в тому числі і квартира №131, яку ТОВ «Екобуд» зобовязано було передати позивачці ОСОБА_1

Згідно ст.509 ЦК України зобовязаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо), або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

В судовому засіданні представник виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області посилається на ту обставину, що виконавчий комітет Білоцерківської міської ради не є стороною вказаного договору, оскільки сторонами вказаного договору є лише ОСОБА_1 та будівельне підприємство «Екобуд» ПБК «Еко» в особі генерального директора ОСОБА_9, відповідно покупець та продавець. Проте вказані доводи спростовуються матеріалами справи.

Так, згідно вимог ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 626 ЦК України до договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Як вбачається з договору № 10 від 04.04.2005 року на участь фізичних осіб у частковому будівництві 49-ти квартирного житлового будинку по вул. Червонофлотській, 121 в м. Біла Церква ОСОБА_1 було укладено договір з будівельним підприємством «Екобуд» ПБК «Еко» в особі генерального директора ОСОБА_9, відповідно до якого продавець виконує будівництво вказаного будинку, а покупець виконує грошову виплату з розрахунку 1000 грн. за 1 кв. м. загальної площі встановленою міськвиконкомом та є частковою (50 %), що визначено пунктом 2.1. даного договору., затвердженого міським головою м. Біла Церква ОСОБА_3, який відповідно до вимог ст.. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» (в редакції на 2000 рік), якою визначено повноваження міського голови, а саме п.п. 16 «укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства».

Умовами договору п. п.2.2 визначено, що грошові кошти, які будуть внесенні після підписання договору перераховуються на рахунок вказаний міськвиконкомом та п.п. 2.3 продубльвано умови щодо розрахунку покупця в даному випадку Позивача.

Згідно наданого листа ФК «Рось-Рігонда» вих. 070 від 29.12 2009 року міському голові ОСОБА_10 повідомляється, що за договором та погодженням міського голови ОСОБА_3 сплатила благодійний внесок та слугує доказом щодо оплати на рахунки вказані Відповідачем.

Враховуючи вище викладене суд критично ставиться до тверджень Відповідача виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, що виконавчий комітет Білоцерківської ради не є стороною даного договору, та його не затверджував.

Зміст частини 4 статті 626 ЦК України дозволяє виділити окремі ознаки, що притаманні багатосторонньому договору: 1) кількість сторін багатостороннього договору не може бути меншою, ніж три сторони; 2) особливий багатосторонній характер відрізняє багатосторонній договір від інших цивільно-правових договорів; 3) до багатосторонніх договорів застосовуються загальні положення про договір, якщо вони не суперечать багатосторонньому характеру цих договорів. Із частини 4 статті 626 ЦК України випливає те, що багатосторонній договір повинен бути укладений більш як двома сторонами, в даному випадку договір укладено між ОСОБА_1, будівельним підприємством «Екобуд» ПБК «Еко» в особі генерального директора ОСОБА_9, міським головою м. Біла Церква ОСОБА_3, які є сторонами договору та мають спільну мету, тобто отримання ОСОБА_1 квартири. Волевиявлення кожного з учасників вказаного договору зливається у єдине волевиявлення усіх учасників з єдиним змістом.

Наявність у сторін багатостороннього договору спільної мети та тотожність їх інтересів дозволяють зробити висновок, що кожен окремий учасник у багатосторонньому договорі в даному випадку ОСОБА_1, будівельне підприємство «Екобуд» ПБК «Еко» в особі генерального директора ОСОБА_9, міський голова м. Біла Церква ОСОБА_3, виступають водночас як: кредитор та боржник; уповноважена та зобовязана особа; активний та пасивний субєкт.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Враховуючи вище наведені обставини суд вважає, що кожна із сторін за вказаним договором № 10 від 04.04.2005 року взяла на себе певні зобовязання, такі зобовязання мають бути виконані належним чином.

Позивачка ОСОБА_1 повністю виконала свої зобовязання, сплатила до виконання договору 55979 гривень, відповідно до уточнень площі її квартири.

В той же час будівельне підприємство «Екобуд» ПБК «Еко» в особі генерального директора ОСОБА_9, не виконує добровільно своїх зобовязань за договором №10 від 04.04.2005 року, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2010 року, посилаючись при цьому на те, що саме виконавчий комітет Білоцерківської міської ради зобовязаний надати позивачці квартиру, так як спірна квартира на підставі акту приймання передачі № 570 від 08.12.2009 року була передана до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, а виконавчий комітет всупереч умов договору передав дану квартиру незаконно за актом від 14 грудня 2009 р. про передачу житла від Міськвиконкому до ТОВ «Білоцерківський Міськбуд» та своїми діями позбивало права власності Позивача.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 у 2010 році зверталась з позовом до будівельного підприємства «Екобуд» ПБК «Еко» в особі генерального директора ОСОБА_9 з позовом про зобовязання виконання обовязку боржника та визнання права власності.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2010 року позову було задоволено частково. Зобовязано будівельне підприємства «Екобуд» ПБК «Еко» в особі генерального директора ОСОБА_9 виконати зобовязання відповідно до умов договору № 10 від 04.04.2005 року, передбачених п. 1.3 Договору, щодо передачі ОСОБА_1 квартири. Визнано за ОСОБА_1 право на отримання на праві власності від ТОВ «Екобуд» квартири не менше. Чим із двух кімнат загальною площею не менше 55,979 кв.м. в будинку № 121 по вудиці Червонофлотській в м. Біла Церква.

Статтею 619 ЦК України встановлено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. До пред'явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред'явити вимогу до основного боржника. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред'явлену вимогу, кредитор може пред'явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.

Суд вважає, що відповідно до умов договору №10 від 04.04.2005 року зобовязання щодо надання рівноцінної квартири позивачці по справі взяв на себе виконавчий комітет Білоцерківської міської ради, і має виконати це зобовязання саме виконавчий комітет Білоцерківської міської ради, надавши позивачці рівноцінне житло, оскільки основний боржник ТОВ «Екобуд» не в змозі виконати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2010 року, оскільки спірна квартира була передана до виконачого комітету Білоцерківської міської ради згідно акту приймання передачі № 570 від 08.12.2009 року, яка в подальшому була передана в рахунок заборгованості ВАТ «Білоцерківський міськбуд».

В той же час суд вважає за необхідне відмовити позивачці в частині її вимоги про надання їй у власність квартири АДРЕСА_2.

Положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки позивачем суду надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526,610, 619, 626 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Зобов'язати виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області надати ОСОБА_1 рівноцінну квартиру, загальною площею в межах 55 - 60 кв.м..

В решті позивних вимог - відмовити.

З повним рішенням суду, особи які брали участь у справі, зможуть ознайомитись 20 червня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_11