Справа № 661/2665/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2013 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Сапронової Л.В.

при секретарі: Чорномурко І.В.

за участю представників сторін адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нова Каховка, Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Новокаховської міграційної служби Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні жилим будинком ;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить жилий будинок №6-а по вул. Степовій, в с. Корсунка, м. Нова Каховка, в якому тимчасово були зареєстровані ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_5, відповідачі по справі. На даний час відповідачі у витратах на оплату комунальних послуг участі не беруть, ніякої допомоги ОСОБА_3 не надають та добровільно знятися з реєстрації не бажають, своїми діями відповідачі чинять перешкоди в розпорядженні будинком. Просила суд зобовязати відповідачів не чинити ОСОБА_3 перешкоди у користуванні та розпорядженні жилим будинком №6-а, по вул. Степовій, с. Корсунка, м.Нова Каховка, Херсонської області шляхом звільнення будинку та передачі їй ключів від вхідних дверей будинку. Зобовязати Новокаховську міграційну службу зняти відповідачів з реєстрації за адресою: вул. Степова, Буд. 6-а, с. Корсунка, м. Нова Каховка, Херсонська область.

В судовому засіданні позивачка та представник позивачки адвокат ОСОБА_1 підтримали позовні вимоги з зазначених підстав.

Відповідачі та їх представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що відповідачі зареєструвалися в будинку за адресою: вул. Степова, Буд. 6-а, с. Корсунка, м. Нова Каховка, Херсонська область за згодою ОСОБА_3, тим самим вони набули право користуватися будинком на рівні з власницею, вони разом з позивачкою ведуть господарство, допомагають їй. Просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник Новокаховської міграційної служби Управління державної міграційної служби України в Херсонській області в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, заслухавши покази свідків, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінивши їх доводи і надані ними докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 29.10.1980р., виданого на підставі рішення виконкому Дніпрянської селищної ради №134/29 від 22.10.1980р., позивачці - ОСОБА_3 належить на праві приватної власності житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Степова, Буд. 6-а, с. Корсунка, м. Нова Каховка, Херсонська область.

Відповідно до рішення виконкому Дніпрянської селищної ради №86 від 25.12.1997р на підставі заяви ОСОБА_3 надано дозвіл на реєстрацію за адресою : вул. Степова, Буд. 6-а, с. Корсунка, м. Нова Каховка, як членів сімї - сестри ОСОБА_6. племінниці ОСОБА_4А, з чоловіком ОСОБА_5

При вирішенні справи суд відповідно до вимог, передбачених ст. 11 ч 1 ЦПК України має виходити з тих підстав, які зазначені позивачем, та розглянути справу на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог : 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Оскільки вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71,72,116,156 ЖК України, ст. 405 ЦК України), та зважаючи на те, що такі вимоги позивачкою у встановленому законом порядку з дотриманням положень ст.11 ЦПК України не заявлялися, суд вважає, що позивачкою спосіб захисту порушеного права обраний неправильно.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачкою не надано суду доказів того, що реєстрація відповідачів у належному їй будинку перешкоджає у здійсненні нею права користування та розпоряджання майном; свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 показали, що їм тільки зі слів позивачки відомо про те, що відповідачка ОСОБА_4 не доглядає за ОСОБА_3, не дбає про неї, не оплачує комунальні послуги, очевидцями зазначених обставин вказані особи не були.

З квитанцій, наданих відповідачами, вбачається, що вони приймають участь в оплаті комунальних послуг.

З накладної б/н від 23.04.2013 року вбачається, що ОСОБА_4 купила у ОСОБА_11 матеріали для побілки будинку; свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні також підтвердив ті обставини, що ОСОБА_4 в 2013 році білила будинок позивачки.

Крім того, згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, а тому зняти відповідачів з реєстрації місця проживання можна лише за умови втрати ними права користування жилим приміщенням.

Правила ст. 391 ЦК України до правовідносин, які регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не застосовуються.

Таким чином, оскільки вимоги щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, про позбавлення права власності на житлове приміщення позивачкою не заявлялися, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про зобовязання не чинити перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим приміщенням, передачу позивачці ключів від вхідних дверей будинку та зобов'язання зняти відповідачів з реєстрації задоволенню не підлягають.

На підставі ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.60 ЦПК України, керуючись ст.ст. 10, 11,58-60, 85, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Новокаховської міграційної служби Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні жилим будинком відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Сапронова