Номер провадження № 22-ц/785/540/13
Головуючий у першій інстанції Турецький
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів Троїцької Л.Л., Таварткіладзе О.М.,

при секретарі Швець В.Ф.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, представника Комунального підприємства «Житлово комунальний сервіс « Фонтанський» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Житлово комунальний сервіс « Фонтанський» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2012 року,-

встановила:

21.06.2010р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» (далі КП «ЖКС «Фонтанський») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги посилався на те, що він є власником квартири №39 за адресою: м. Одеса, Старосінна плоша, №7.

Відповідачка, ОСОБА_3 проживає у квартирі №38, яка знаходиться на одному поверсі та розділена з квартирою позивача стіною.

Протягом десяти років відповідачкою неодноразово заливалася квартира позивача та 03.06.2010р. було складено ОСОБА_4 працівниками КП «ЖКС «Фонтанський» про те, що у зв'язку із несправністю каналізаційної труби квартири № 38, за адресою площа Старосінна, №7, відбулось затоплення квартири № 39.

В результаті залиття було заподіяно шкоду квартирі позивача та його майну, були зіпсовані: підлога та балки перекриття, деревинні перістінки, плінтуса та знищені обої, лінолеум, в квартирі не можливо знаходитися, внаслідок постійного запаху цвілості. ОСОБА_3 не бажала добровільно відшкодовувати завдану шкоду, а тому позивач просив стягнути матеріальну шкоду, в звязку з залиттям квартири в розмірі 4627 грн.

Також позивачу спричинена моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 4000 грн., оскільки винними діями відповідача було пошкоджено його майно.

Крім того, просив стягнути з відповідача витрати за проведення оцінки вартості відновлюваних робіт в сумі 1000 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути матеріальну та моральну шкоду, завдану залиттям квартири в розмірі 9627, 20 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позову, надали до суду заперечення, просили в позові позивачу відмовити.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2010р. позов задоволено(а.с.29 т.1).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2011р. заочне рішення скасовано за заявою ОСОБА_3А.(а.с.44 т.1).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2012р. в позові ОСОБА_1 відмовлено (158-162 т.1).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, суд безпідставно відмовив йому в задоволенні позовних вимог.

В суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати.

Представник ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 надав заперечення на апеляційну скаргу, просив рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що доказів вини у залитті квартири відповідачем ОСОБА_3 в матеріалах справи не має.

Представник КП «ЖКС «Фонтанський» просила вирішити питання на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вини відповідача у вчиненні шкоди позивачу немає, акти про залиття складені КП «ЖКС «Фонтанський» з істотними порушеннями чинного законодавства, а відтак не підтверджують вини відповідача у вчиненні шкоди позивачу, позивач не надав доказів про те, що ОСОБА_3 є власником квартири № 38, за адресою площа Старосінна, №7, та що з її вини сталося залиття квартири позивача, відсутній висновок експерта щодо спричиненої шкоди, а тому немає підстав для задоволення вимог позивача.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають встановленим у справі обставинам та нормам матеріального права.

Статтями 60, 61 ЦПК України установлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу доказування між сторонами.

За загальним правилом, передбаченим ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього кодексу.

Зазначене правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов`язків щодо доказування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право власності на житло від 13.02.2001р., виданого від 13.02.2001р. № 152660 є власником квартири № 39 будинку №7 по Старосінній площі в м. Одесі(а.с.121).

Згідно довідки БТІ та РОН м. Одеси від 27.11.2013р., довідки КП «ЖКС «Фонтанський» від 25.11.2013р., станом на 31.12.2012р. власниками квартири № 38 будинку №7 по Старосінній площі в м. Одесі є ОСОБА_3, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 16.11.1998р. В даній квартирі зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с.104,114 т.2).

Відповідачка ОСОБА_3 проживає у квартирі № 38 будинку №7 по Старосінній площі в м. Одесі, яка знаходиться на одному поверсі та розділена з квартирою позивача стіною.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 червня 2010р. комісією дільниці №13 КП «ЖКС «Фонтанський» було складено акт про те, що у звязку з несправністю каналізаційної труби квартири №38, основним наймачем якої є ОСОБА_3, що знаходиться в стіні квартири №39, за адресою по Старосінній площі в м. Одесі, відбулось затоплення квартири №39. В результаті залиття було заподіяно шкоду майну позивача, також були зіпсовані: підлога та перестінок квартири №39(а.с.5 ).

Під час розгляду справи в апеляційному суді допитано свідока ОСОБА_7, який працює слюсарем - сантехником КП «ЖКС «Фонтанський», приймав участь у дослідженні квартири № 39 та підписав акт 03 червня 2010р. за участю комісії дільниці №13 КП «ЖКС «Фонтанський». Вказаний свідок підтримав акт, який був складений в звязку з залиттям квартири №39. При цьому пояснив, що КП «ЖКС «Фонтанський», не відповідає за сантехнічне обладнання, яке знаходиться в квартирах власників квартир, за каналізаційні труби в квартирах відповідає власник.

Згідно із складеним розрахунком ринкової вартості обєкту оцінки квартири № 39 будинку №7 по Старосінній площі в м. Одесі від 04.06.2010р., вартість відновлюваних робіт квартири в звязку з залиттям, з ПДВ склала 4627 грн.20 коп.(а.с.90-125).

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою KMУ від 08.10.1992 року №572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватись правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходи до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди, у тому числі в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди.

Таким чином делікатна відповідальність за загальним правилом настає лише з вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

З наведеного вбачається, що обов'язок доказування розподіляється згідно з перерахованими нормами, таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Як вбачається з висновку судової будівельно - технічної експертизи від 25 вересня 2013р., яка була проведена в суді апеляційної інстанції, причиною залиття квартири № 39 будинку №7 по Старосінній площі в м. Одесі є несправність каналізаційної труби квартири №38, що знаходиться в стіні квартири №39, за адресою по Старосінній площі в м. Одесі, основним наймачем якої є ОСОБА_3

Згідно висновку експертизи, провести судову експертизу щодо вартості відновлюваних робіт у квартирі не виявляється можливим у зв`язку з тим, що позивач за власні кошти провів у квартирі ремонт.

Суду надано фотографії, з яких вбачається пошкодження квартири позивача внаслідок залиття (а.с.70-72 т.1).

Згідно із складеним розрахунком ринкової вартості обєкту оцінки квартири № 39 будинку №7 по Старосінній площі в м. Одесі від 04.06.2010р., вартість відновлюваних робіт квартири склала 4627 грн.20 коп. При зясуванні вартості відновлюваних робіт оцінщик ОСОБА_8, яка проводила дослідження 04.06.2010р., на другий день після складання акту про залиття (03 червня 2010р.), у висновку зазначила, що причиною залиття є несправність каналізаційної труби, а також погана гідроізоляція перестінка душової в квартирі №38 по Старосінній площі, №7 в м. Одесі(а.с.98т.1).

Будь - яких інших доказів на спростування зведеного кошторису відповідачем не надано.

При цьому, відповідачем не надано жодного доказу, який би спростовував наявність її вини у залитті квартири позивача.

Суд не звернув уваги на те, що дані акти складені КП «ЖКС «Фонтанський», до обов`язків яких входило як встановлення причини залиття так і фіксування наслідків такого залиття.

Неналежне виконання своїх обов`язків посадовими особами КП «ЖКС «Фонтанський» щодо правильності складання зазначених актів ніяким чином не свідчить про те, що такого залиття не було.

Доводи представника відповідача про те, що акт залиття від 03.06.2010року не відповідає встановленій для таких актів формі та не відповідає вимогам діючого законодавства є необґрунтованими. Акти, які складені з істотним порушенням чинного законодавства, можуть бути підставою для притягнення винних у цьому осіб до відповідальності, встановленої чинним законодавством, проте ніяким чином не може підтверджувати наявність чи відсутність будь - яких фактів чи обставин у цивільній справі, оскільки такі факти встановлюються судом на підставі всіх наявних у справі доказів у їх сукупності.

Факт залиття квартири підтверджено актом, поясненнями свідка ОСОБА_7 та не спростовано відповідачем належними доказами.

Згідно з ч.2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено, що залиття сталося не з її вини та не надано доказів на спростування розміру спричиненої шкоди, факт залиття підтверджено висновком судової будівельно- технічної експертизи та актом залиття.

Висновок експерта є обґрунтованим, таким що не суперечить матеріалам справи та не викликає сумнівів у його правильності. Оригінал цього висновку знаходиться в матеріалах справи.

Відповідачка не надала доказів відсутності своєї вини у залитті квартири позивача, тому висновки суду про відмову у задоволенні позову до відповідача за безпідставністю вимог є неправильними.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що вина відповідача в залитті квартири позивача доведена, а тому на відповідача має бути покладено зобов'язання по відшкодуванню шкоди в розмірі 4627 грн.20 коп.

Розмір заподіяної матеріальної шкоди відповідачка не оспорювала.

Будь - яких інших доказів на спростування зведеного кошторису щодо відновлюваного ремонту квартири відповідачем не надано.

Посилання представника відповідача на те, що оцінка вартості відновлюваного ремонту не є доказом по справі до уваги колегією суддів не приймається, оскільки вказаний звіт оцінки вартості збитків внаслідок залиття квартири виконані оцінщиком ФЛП «ОСОБА_8Г.» - ОСОБА_8, яка здійснює діяльність згідно сертифіката суб`єкта оціночної діяльності та свідоцтва про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів, має право проводити оцінку рухомого та нерухомого майна, відтак, колегія суддів не вбачає підстав вважати такий висновок неналежним доказом(а.с.122-124т.1).

Доводи представника відповідача про відсутність вини ОСОБА_3 до уваги не приймаються, оскільки згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Такий же обов'язок на власників квартир покладено і п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, а саме забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. При наявності несправностей у квартирі вживати заходи до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.

Таким чином, враховуючи, що обов'язок щодо забезпечення справності сантехнічного обладнання в квартирі несе власник, тому відповідальність за заподіяну позивачу шкоду внаслідок залиття належної йому квартири повинна нести відповідачка.

У даному випадку факт залиття квартири, власником якої є позивач, з квартири відповідача підтверджується зібраними у справі доказами, які не спростовані відповідачем в ході розгляду справи. Останнім не доведено, що шкода, заподіяна позивачу внаслідок залиття квартири відбулася не з її вини. Жодних доказів в обґрунтування цього матеріали справи не містять.

Доводи представника відповідача про невідповідність акту вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, не спростовує факт залиття квартири позивача та не є підставою для відмови у задоволенні його позовних вимог.

Доводи представника відповідача про те, що власниками квартири є інші особи, які не були притягнуті до участі у справі, колегія суддів до уваги не приймає. Згідно довідки БТІ та РОН м. Одеси, від 27.11.2013р., довідки КП «ЖКС «Фонтанський» від 25.11.2013р., станом на 31.12.2012р. власниками квартири № 38 будинку №7 по Старосінній площі в м. Одесі є ОСОБА_3, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 16.11.1998р. (а.с.104,114 т.2).

При цьому колегією суддів звернута увага на те, що представник відповідача, який представляє інтереси ОСОБА_3, як в суді першої, так і апеляційної інстанції на пропозицію колегії суддів всупереч вимогам ст.ст.10, 60 ЦПК України не надав відомості щодо власників квартири № 38 будинку №7 по Старосінній площі в м. Одесі.

Враховуючи те, що справа з 21.06.2010р. розглядається в суді, шкода позивачу не відшкодована до теперішнього часу, шкода підлягає стягненню з ОСОБА_3, співвласник квартири № 38 будинку №7 по Старосінній площі в м. Одесі ОСОБА_3 не позбавлена права звернутися до суду до іншого співвласника ОСОБА_5 в порядку регресу про відшкодування шкоди.

З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності її вини в завданій шкоді позивачу.

Відповідачка та її представник не надали суду належних та допустимих доказів на спростування доказів, наданих позивачем та його представником.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено вини відповідача у заподіянні шкоди.

Колегією суддів встановлено, що залиття квартири №39 сталося з вини відповідача, позивачу зазначеним залиттям спричинена матеріальна шкода, крім того, через залиття квартири позивач також зазнав моральну шкоду, були порушенні його нормальні життєві умови, він та члени його сімї зазнали незручності, в звязку із залиттям квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Колегія суддів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи те, що позивач переніс моральні страждання, в звязку із залиттям квартири, його майно було пошкоджено, що позбавило його нормальних життєвих умов і вимагало додаткових зусиль для організації свого життя, тому необхідно стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 500 грн., в іншій частині цих вимог позивачу відмовити.

Відповідно до ст. 79,88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи позивач сплатив судовий збір в сумі 386грн.60 коп.(57 грн. +214,60грн.+ 115 грн. ), витрати на інформаційно технічне забезпечення судового розгляду в сумі 30 грн., за подачу апеляційної скарги судовий збір в сумі 220 грн., а всього 636 грн. 60 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що підтверджено відповідними квитанціями(а.с.1,2,132,167 т.1, 71 т.2).

Витрати за проведення оцінки вартості відновлюваних робіт в сумі 1000 грн. не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджено відповідними квитанціями.

З огляду на викладене та на підставі ст. 309 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із-за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи, а тому необхідно ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Інші доводи представника відповідача цих висновків не спростовують, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 209,307 ч.1п.2, 309 ч.1п.п.1,3,4,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2012 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Житлово комунальний сервіс « Фонтанський» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди завданої залиттям квартири 4627(чотири тисячі шістсот двадцять сім) грн.20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди завданої залиттям квартири 500(пятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 636(шістсот тридцять шість) грн. 60 коп.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11