Справа №442/2250/13-ц
Провадження №2/442/928/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2013 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі - Антоненко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Відділу ДРАЦС міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, з участю третьої особи Управління Пенсійного фонду України в м.Дрогобичі та Дрогобицькому районі, про встановлення батьківства, що пов'язане зі спором про право на отримання пенсії по втраті годувальника, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом, в якому, уточнивши його, просять визнати батьківство ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, відносно дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, із відповідними внесеннями виправлень до Книги реєстрації народжень актового запису №671 від 06.08.1993 року та актового запису №537 від 16.10.2001 року, вказавши у графі "відомості про батька" прізвище, власне ім'я, по-батькові "Боровий Володимир Олексійович" замість "Василькевич Володимир Олексійович", громадянство - "громадянин України", національність - "українець", з видачею нових свідоцтв про народження.

Позовні вимоги мотивують тим, що вона, ОСОБА_2, перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та проживала з ним в незареєстрованому шлюбі з 1986 року. Вони проживали разом в м.Дрогобичі на вул.І.Франка, 140/2, у її власному будинку. За час спільного життя у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивач по даній справі), та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вони з чоловіком, ОСОБА_5 вели спільне господарство, тобто у них були тривалі і постійні сімейні зв'язки до народження дітей, мали спільний сімейний бюджет. Чоловік працював водієм АТП-2208, а згодом водієм в міськкоопторзі, основним джерелом його доходів була досить велика на той час заробітна плата. Після народження старшого сина ОСОБА_7, вони з чоловіком разом його виховували, зокрема, ОСОБА_5 піклувався про його здоров'я, займався його навчанням у школі та ін. Шлюб з чоловіком вони не реєстрували з тієї причини, що у нього не був розірваний шлюб з першою дружиною. Однак, вони не надавали цьому значення, так як у них була міцна, хороша сім'я. На цей час вони чекали народження другої дитини, яку бажали разом з чоловіком.

29.05.2001 року ОСОБА_5 раптово помер від серцевого нападу. Через три з половиною місяці після його смерті, 22.09.2001 року народився другий син - ОСОБА_4. Відповідно до діючих на той час норм сімейного законодавства, зокрема ч.2 ст.55 КпШС, при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, запис про батька дитини у книзі записів народжень провадився за прізвищем матері, ім'я та по батькові батька дитини записувався за її вказівкою. Так, вона, ОСОБА_2, і вчинила: в графі «відомості про батька» в обох синів зазначено: "Василькевич Володимир Олексійович", тобто ім'я та по батькові вона вказала чоловіка, а прізвище своє - ОСОБА_2. Вони з чоловіком прожили однією сім'єю 15 років до його смерті і вона його хоронила. Про те, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, можуть ствердити родичі, друзі, сусіди. Як доказ, у них є сімейні фотографії (додані до матеріалів справи).

Позивач ОСОБА_3 добре пам'ятає свого батька, вони разом робили шкільні домашні завдання, часто бували з батьком на прогулянках, відвідували спортивну секцію, ходили в кіно, любили один одного. На даний час він, ОСОБА_4 навчається у вищому навчальному закладі, у нього вкрай важке матеріальне становище. Пенсії по втраті годувальника він не отримує, оскільки йому відмовлено з тієї причини, що у свідоцтві про народження не вказано запис про батька як ОСОБА_5.

Вона, ОСОБА_2, не взмозі через важке матеріальне становище утримувати синів і також отримала відмову в отриманні пенсії по втраті годувальника на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Вказані обставини змусили їх звернутись до суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та доповнили, що оскільки бажають оформити пенсію по втраті годувальника, просять визнати батьківство ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, із відповідними внесеннями виправлень до Книги реєстрації народжень. Не заперечили щодо прийняття заочного рішення.

Представник відповідача - Відділу ДРАЦС міста Дрогобича Дрогобицького МРУЮ Львівської області в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також від останнього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи - Управління Пенсійного фонду України в м.Дрогобичі та Дрогобицькому районі не з'явився на виклик суду, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відтак, суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності представників відповідача та третьої особи на підставі наявних письмових доказів.

Вислухавши позивачів, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до переконання про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звертається увага суду на те, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст.58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених Сімейним кодексом.

У вищевказаній Постанові Пленуму ВСУ зазначено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Як вбачається зі свідоцтв про народження дітей серії V-CГ №431821 та серії І-СГ №057914, відповідно, ОСОБА_3 народився 03 липня 1993 року та ОСОБА_4 народився 22 вересня 2001 року; у графі «Батько» зазначено «Василькевич Володимир Олексійович».

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду пояснили, що вони з 80-их років працювали в Дрогобицькому міськоопторзі з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Вони всі товаришували, часто зустрічалися поза роботою, святкували родинні свята. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у цей період часу створили сімю, проживали разом та вели спільне господарство. У 1993 році у них народився син ОСОБА_7, вихованням якого також займався особисто батько ОСОБА_5 У 2001 році у них народився ще один син, і цього ж року ОСОБА_5 помер.

Отже, виходячи з дати народження дітей, зазначених у вказаному позові, при розгляді даної справи слід застосувати відповідні норми КпШС.

Статтею 53 Кодексу про шлюб та сім'ю визначено, що у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

З витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №2 та №1 вбачається, що відомості про батька дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, та записано як «Василькевич Володимир Олексійович», «українець»).

Ч.1 ст.135 СК України визначено, що при народження дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-СГ №202025, ОСОБА_5 помер 29.05.2001 року.

На підставі викладеного, у суду не виникає сумнівів щодо походження дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, від ОСОБА_5.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати батьківство ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, відносно дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, із відповідними внесеннями виправлень до Книги реєстрації народжень актового запису №671 від 06.08.1993 року та актового запису №537 від 16.10.2001 року, вказавши у графі "відомості про батька" прізвище, власне ім'я, по батькові "Боровий Володимир Олексійович" замість "Василькевич Володимир Олексійович", громадянство - "громадянин України", національність - "українець", з видачею нових свідоцтв про народження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ____________ Грицай М.М.