№2/642/334/2013
Р ІШ Е Н Н Я

Іменем України

13 травня 2013 року

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Клименко О. І.

при секретарі - Котляровій М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ПАТ Дельта Банк, ТОВ Тера, Держреєстратор Харківської міської ради про усунення перешкод у користуванні, суд ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить виселити відповідача ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, зобовязати відповідача припинити реєстрацію його підприємства ( ТОВ Тера) у квартирі АДРЕСА_2, у звязку з чим зобовязати Держреєстратора Харківської міської ради скасувати реєстрації записи № 6-7 вчинені відповідно 03.08.2011 року та 27.02.2012 року, про що здійснити наступний запис у ЄДР , зобовязати ВГРФО Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в м. Харкові зняти відповідача ОСОБА_2 з реєстрації по вказаній адресі. Свою вимогу позивачка обґрунтувала тим, з 2007 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 07.08.2008 року вона придбала квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі - продажу. 05.10.2011 року рішенням Жовтневого райсуду м. Полтава шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано. Після розірвання шлюбу 14.12.2012 року вона надіслала відповідачу вимогу про виселення з квартири АДРЕСА_2, у звязку з тим, що його проживання в даній квартирі порушуються її права та інтереси, оскільки відповідач ОСОБА_2 всупереч її волі продовжує мешкати в вказаній квартирі, при цьому не виконуючи обовязків за користування її майном. Крім того, відповідач ОСОБА_2 змінив замки на дверях квартири і у неї відсутній доступ до майно , що їй належить. Відповідач ОСОБА_2 , не зважаючи на вимоги кредитора ПАТ Дельта Банк , не здійснив жодної спроби щодо врегулювання заборгованості перед банком, по виплаті кредиту за цю квартиру. Також, відповідач ОСОБА_2 без її дозволу зареєстрував в квартирі АДРЕСА_2 своє підприємство ТОВ Тера всупереч дійсного законодавства.

07.03.2013 року представником позивача було надано заяву про зміну позовних вимог в якій він просить суд зобовязати відповідача ОСОБА_2 припинити реєстрацією підприємства ТОВ Тера у квартирі АДРЕСА_2 та зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні її майном ( ? частиною квартири № 3) по вул. Єлізарова, 3 в м. Харкові. Та стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. При цьому в судовому засіданні представник позивача відмовився від позовних вимог, які стосувались виселення відповідача ОСОБА_2 та зняття його з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 . Посилаючись на те, що відповідно до рішення Апеляційного суду Харківської області від 17.01.2013 року визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 в рівних долях по ? частині кожному між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснення надав аналогічно позову, вказуючи на те, що відповідач ОСОБА_2 перешкоджає позивачу ОСОБА_1 у проникненні до квартири АДРЕСА_2. Крім того, зазначив, що позивач ОСОБА_1 у період з 2007 р. по 2012 рік , коли вона була єдиним власником даної квартири ні якого дозволу на реєстрацію підприємства ТОВ Тера у квартирі АДРЕСА_2 не надавала.

Відповідач ОСОБА_2 та представники відповідача в судове засідання зявились. Проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований і має в ній право власності на ? частину. Ні яких перешкод щодо проникнення до житла позивача ОСОБА_1 він не здійснює. Згідно вимог ст.. 355-386 ЦПК України позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 на даний час є співвласниками квартири АДРЕСА_2. Таким чином, позивач ОСОБА_1 має право розпоряджатися належною їй частиною даної квартири, при цьому права користування її частиною вона немає. Так як право користування в такому випадку повинно встановлюватися або за договором між співвласниками, або за рішенням суду про визначення порядку користування. Зі сторони позивача ОСОБА_1 не було здійснено жодних спроб визначити порядок користування з відповідачем ОСОБА_2 даною квартирою. У звязку з чим жодних порушень її прав як власника ? частини квартири АДРЕСА_2 зі сторони відповідача ОСОБА_2 не відбувалось, так як вона немає жодних житлових прав. Також зазначили, що реєстрація підприємства, відповідно до чинного законодавства, здійснюється за місцем реєстрації директора, тобто відповідача ОСОБА_2 У звязку з чим підприємство ТОВ Тера і зареєстрована за даною адресою. Крім того, позивач ОСОБА_1 є учасником ТОВ Тера і саме за згодою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дана фірма була зареєстрована за вказаною адресою і вже протягом 3 років знаходиться за вказаною адресою.

Представник третьої особи Держреєстратора Харківської міськради, представник третьої особи ПАТ дельта Банк та представник ТОВ Тера в судове засідання не зявились. Про день та час слухання справи повідомлені своєчасно і належним чином. Причини не явки суду не повідомили, у звязку з чим суд визнає їх неповажними та вважає можливим заслухати справу в відсутність представників третіх осіб.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 11 серпня 2007 року по 5 жовтня 2011 року, що підтверджено рішенням Октябрського районного суду м. Полтава.

За період проживання у шлюбі 07 серпня 2008 року на підставі договору купівлі - продажу , зареєстрованого під № 4054, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 на імя позивача ОСОБА_1 зі згоди відповідача була придбана квартира АДРЕСА_2 .

Відповідно до рішення Апеляційного суду Харківської області від 17.01.2013 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 20.12.2012 року про поділ майна подружжя змінено. В частині відмови у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ квартири АДРЕСА_2 це рішення скасовано, позов задоволено. Визнано право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по ? частині квартири АДРЕСА_2 . Дане рішення набрало законної сили.

Таким чином, відповідно до вимог ст.. 356 ЦК України квартира АДРЕСА_2 стала власністю двох осіб, а саме позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 із визначенням часток кожного з них по ? частини у праві власності, тобто стала спільною частковою власністю сторін по справі.

В судовому засіданні представник відповідача посилався на той факт, що при спільній частковій власності право користування належними частина співвласників повинно бути вирішено або на підставі договору або на підставі рішення суду, однак суд ставиться критично до даних пояснень, у звязку з тим, що вимогами ч.2 ст.. 358 ЦК України передбачено право співвласників домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. У звязку з чим требо вважати, що змістом внутрішніх правовідносин спільної часткової власності по володінню, користуванню та розпорядженню спільним майном є обовязок кожного співвласника дійти згоди стосовно своєї поведінки по володінню, користуванню та розпорядженню спільним майном .

Як вбачається з довідки про прийняття і реєстрації заяви від 21.02.2013 р. № 64/10-986 позивач ОСОБА_1 та представник ОСОБА_5 19.02.2013 р. намагалися відчинити двері квартири АДРЕСА_2, при цьому відповідач ОСОБА_2 чинив перешкоди у використанні його співвласником ОСОБА_1 свого законного права на користування належною їй частиною вказаної квартири.

При цьому, представник відповідача пояснив, що 19.02.2013 року відповідач ОСОБА_2 ні яких порушень прав та інтересів позивача ОСОБА_1 не здійснював, так як він мав повне право не впускати в квартиру в якій він зареєстрований та мешкає осіб, а саме позивача ОСОБА_1, у звязку з тим, що вона в даній квартирі не зареєстрована. Однак , суд ставиться критично до даних пояснень у звязку з тим, що позивач ОСОБА_1 є співвласником даної квартири і має право на здійснення нею певних правомочний відносно належної їй частини.

Таким чином, суд вважає, що позовна вимога про зобовязання відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод позивачу гайдар О.В. у користуванні її майном ( ? частиною квартири № 3) по вул. Єлізарова, 3 в м. Харкові підлягає задоволенню, так як встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не надає можливості позивачу ОСОБА_1 вільно розпоряджатися, користуватися та володіти належною їй частиною зазначеної квартири.

Як вбачається з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб записи № 6, № 7 підприємців ТОВ Тера зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 03.08.2011 р..

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що реєстрація зазначеного підприємства відбулось під час офіційного шлюбу позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, при цьому вказав, що позивачка ОСОБА_1 не є співвласником ТОВ Тера. Ні якого дозволу на реєстрацію ТОВ Тера в вказаній квартирі позивачка ОСОБА_1 не надавала.

Представник відповідача в свою чергу висловлював заперечення проти того факту, що позивач ОСОБА_1 не надала свого дозволу на реєстрацію підприємства ТОВ Тера в квартирі АДРЕСА_2, однак доказів в обґрунтування даного факту до суду не надав, у звязку з чим судом не можуть бути прийняті до уваги його пояснення в даній частині.

Відповідно до ст.. 5 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 5.05.2003 № 755-IV зі змінами та доповненнями державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців проводиться державним реєстратором виключно у виконавчому комітеті міської ради міста обласного значення або у районній, районній у містах Києві та Севастополі державній адміністрації за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем проживання фізичної особи - підприємця.

Норма чинного законодавства, вимогами ст.. 383 ЦК України та ст.. 6 ЖК України, передбачено, що житлове приміщення визначено для проживання громадян. Власник житлової площі може користуватися житловим приміщенням тільки з метою проживання. При цьому розміщувати в житловому будинку промислове виробництво не можна. Що ж стосується підприємств, установ, організацій, то їх розміщення на житловій площі власником житла допускається тільки в разі переведення такого приміщення в нежитловий фонд.

Крім того, розміщення офісу у квартирі порушує вимоги законодавства. Більше того, у цьому випадку квартира є офісним приміщенням з відкритим доступом для контролюючих і правоохоронних органів (без відповідного рішення суду).

Враховуючи зазначене, а також той факт, що на момент реєстрації підприємства ТОВ Тера в квартирі АДРЕСА_2 відповідач ОСОБА_2 відповідно частини права власності на дану квартиру не мав, а лише був зареєстрований в ній, та той факт, що позивач ОСОБА_1 не давала своєї згоди на реєстрацію підприємства ТОВ Тера в вказаній квартирі, суд приходить до висновку, що такими діями відповідача ОСОБА_6 порушені інтереси позивача гайда, у звязку з чим позовна вимога про припинити реєстрацією підприємства ТОВ Тера у квартирі АДРЕСА_2 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати сплачені позивачем при наданні позову до суду в розмірі 113 грн. 00 коп. стягнути з відповідача ОСОБА_2 на підставі вимог ст.. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214-215, 224-226, 224 ЦПК України, ст. ст..356,358, 383,391 ЦК ,ст..ст. 6,66,-68, 109 ЖК України суд, - .

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ПАТ Дельта Банк, ТОВ Тера, Держреєстратор Харківської міської ради про усунення перешкод у користуванні задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 припинити реєстрацією підприємства ТОВ Тера у квартирі АДРЕСА_2.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні її майном ( ? частиною квартири № 3) по вул. Єлізарова, 3 в м. Харкові.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 113 грн. 00 коп.

Рішення по справі може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О. І. Клименко