Справа № 2-6391/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2013 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального підприємства ВСП «Чоколівський» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок неодноразового залиття квартири та порушення прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі 28.10.2013 року звернулися із позовом, в якому просять зобовязати відповідача сплатити на ремонт у квартирі АДРЕСА_1 за кошторисом будівельної організації, яка буде ремонтувати вищезазначену квартиру, та сплатити вартість будівельних та оздоблювальних матеріалів, які необхідно буде придбати на ремонт вищевказаної квартири, а також зобовязати відповідача сплатити їм моральну шкоду 150000 грн. за знівечене на протязі трьох років життя їх сімї та передчасну втрату матері, хазяйку вказаної квартири, учасника ВВВ, вдови ВВВ, інваліда ВВВ І групи, подвійно ветерана праці ОСОБА_3

Крім того, позивачі просять зобовязати відповідача зробити перерахунок житлово-комунальних послуг з урахування пільги на 21 кв. м + 10,5 кв. м у розмірі 50% на всі житлово-комунальні послуги відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на які мала право ОСОБА_3, враховуючи день її смерті 08.06.2012 року, та зробити перерахунок у нарахування за гарячу воду за останні три роки у звязку з її відсутністю у їх кухні.

До того ж позивачі просять зобовязати відповідача відремонтувати загальнобудинкову поштову скриньку другого під їзду, де розташована квартира позивачів за вищевказаною адресою.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, місце проживання або місце знаходження відповідача, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивачі обґрунтовують вимоги до відповідача, тобто ті юридичні факти, на основі яких звертаються до суду та обґрунтовують свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, зміст позовної заяви свідчить, що позивачами не викладені обставини в обґрунтування підстав та предмету позову, тобто, які права позивачів порушені, якими діями чи бездіяльність, та ким саме КП «Чоколівський» або ВСП «Чоколівський», оскільки останні є окремими житлово-експлуатаційними організаціями, а також не викладені обставини, чим саме передбачений обраний позивачами спосіб захисту прав та інтересів, враховуючи, що позивачі самі вказують, що власником квартири, якій завдано шкоду була померла ОСОБА_3, а й відповідно позивачами не викладено обставин як правових підстав наділення їх правом звернення та предявлення відповідних вимог до кожного із відповідачів.

Також зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачами не викладено обґрунтування вимогам у вигляді покладення на відповідача зобовязання відшкодувати матеріальну та моральну шкоди, а також покладення зобовязання вчинити певні дії.

Крім того, позивачі в порушення п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України та розяснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», не зазначили посилання на докази, які б підтверджували обставини в обґрунтування їх вимог та міркування, з яких вони виходили, визначаючи розмір моральної шкоди саме в заявленій ними сумі.

Таким чином, в поданій позовній заяві не викладені обставини, якими позивачі обґрунтовують своє право вимоги, не визначено конкретно до кого саме позивачі предявляють відповідні вимоги, а також не викладено обґрунтування кожної із вимог відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто саме, які права позивачів порушені, ким та якими діями чи бездіяльністю вони порушені та як вони взаємоповязані, тобто який характер мають правовідносини, що виникли з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення і яких саме порушених прав позивачів, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачкою не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості зясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних звязків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивачів є обовязковими для особи, яка предявляє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачам необхідно викласти обставини в обґрунтування предявлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися мі сторонами з приводу даного спору, зазначити, які їх права, свободи чи інтереси були порушені та ким саме, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який вони просять застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави позову, а також на докази в підтвердження кожної обставини в обґрунтування заявлених вимог та їх розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального підприємства ВСП «Чоколівський» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок неодноразового залиття квартири та порушення прав споживачів залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачами ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Розяснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: