Провадження № 2/202/6578/2013
17 жовтня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі : головуючого судді - Мороза В.П.,
при секретареві - Матухно І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт», ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, -
У липні 2013 року позивачка звернулася з позовом до до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт», ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про відшкодування шкоди.
В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві та в ході судового засідання представник позивачки, посилалася на те, що внаслідок ДТП, яке відбулося 08.03.2013 року за участю відповідачки та позивачки, останній було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 182 945,95 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. З урахуванням викладеного, просив суд стягнути з відповідачки на користь позивачки матеріальну шкоду у розмірі 182 945,95 грн., моральну шкоду 10 000,00 грн., та стягнути судові витрати по справі.
У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, на їх задоволенні наполягав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Представник відповідача ПАТ «СК «Лафорт» у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, що 08.03.2013 року на Центральному мосту № 2 з боку вул. Коцюбинського в м. Дніпропетровську, районі е/о 59, відбулася ДТП за участі автомобіля ОСОБА_6, д/н НОМЕР_1, під керуванням відповідачки ОСОБА_5 та автомобіля ОСОБА_6 А5, д/н НОМЕР_2, під керуванням третьої особи ОСОБА_4 та автомобілем Хонда ЦРВ, д/н НОМЕР_3, під керуванням позивачки ОСОБА_1 .
Вказане ДТП сталося з вини відповідачки, що підтверджується постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.05.2013 року за ст. 124 КУпАП України.
У відповідності зі ст.61 ЦПК України, обставини, встановленні судовим рішенням, яке набрало чинності по адміністративній справі, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи, у відношенні яких встановленні ці обставини. Постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, яка вступила в закону силу, є преюдиціальним фактом та обовязкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, у відношенні якої винесена ця постанова.
В результаті ДТП автомобілю позивачки було завдано механічних ушкоджень на загальну суму у розмірі 182 945,95 грн., що підтверджується висновком авто товарознавчого дослідження № 009/13 від 27.03.2013 року.
Цивільно правова відповідальність відповідачки ОСОБА_5 застрахована згідно полісу АВ/7806667 обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик ПрАТ «СК «Лафорт».
Позивач письмово повідомив ПАТ «СК «Лафорт» про настання страхового випадку, надав заяву на виплату страхового відшкодування, що відповідає положенням ст. ст. 33, 33-1, 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників транспортних засобів».
Згідно п.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
З пояснень представника позивачки у судовому засіданні, вбачається, що позивачка страхового відшкодування не отримувала.
Згідно зі ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 зі змінами: шкода заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок, а у випадку, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів ОСОБА_5 та ПАТ СК «Лафорт» слід стягнути солідарно на користь позивачки матеріальну шкоду в сумі 182 945,95 грн.
Вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 в рахунок відшкодування шкоди грошової суми у розмірі 182 945,95 грн. задоволенню не підлягають з наступних підстав.
З пояснень представника позивачки вбачається, що автомобіль ОСОБА_6, д/н НОМЕР_4, під керування якої перебувала ОСОБА_5, належить ОСОБА_3, то обовязок відшкодування шкоди також покладається на останнього. Проте, суд вважає, що в діях відповідача ОСОБА_3 відсутні наслідки цивільно правої відповідальності, передбачені ст. 1166 ЦК України.
У результаті ДТП позивачці також була причинна моральна шкода, яка виразилася у спричиненні незручностей, порушенням звичного ритму життя.
Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав.
На підставі ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, що заподіяла моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а так само з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Згідно ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром і не пов'язаний з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У судовому засіданні знайшло підтвердження спричинення позивачці з вини відповідачки моральної шкоди у звязку з пошкодженням її майна, оскільки позивачка не могла довгий час користуватися своїм автомобілем, вимушена була прикладати додаткових зусиль для організації свого життя.
Однак суд критично відноситься до суми моральної шкоди, яку просить стягнути позивачка, і вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1 944,16 грн.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95р., з подальшими змінами, ст.ст. 10, 11, 58-60, 208-210, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт», ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про відшкодування шкоди задовольнити частково.
В решті вимог за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт», ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про відшкодування шкоди відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.П. Мороз