АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7754/13 Головуючий 1 інстанції: Алфьрова Т.М.
Справа № 2-3027/2009 Доповідач : Пшенічна Л.В.
Категорія: стягнення коштів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2009 року

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову посилалась на те, що 10 грудня 2008 року з ОСОБА_3 був укладений договір про передачу авансу у рахунок забезпечення укладення договору купівлі-продажу двокімнатної квартири № 19 по вул. Дружби Народів у м. Харкові до 12.01.2009 року за 370 000 грн.. що еквівалентно 50 000 доларів США.

У звязку з цим, ОСОБА_4 передала ОСОБА_3 25 900 грн., як аванс для підтвердження зобовязань по придбанню обєкта нерухомості та забезпечення виконання договору. Згідно умов договору у разі відмови банку у видачі депозиту договір мав бути розірваний без штрафних санкцій. Через кризу у банківській системі України вона не змогла отримати гроші з депозитного рахунку у банку Аваль у повному обсязі, а тому договір купівлі-продажу не був укладений.

ОСОБА_5 відмовилась повертати аванс, посилаючись на те, що це задаток, який не повертається.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2009 року позов ОСОБА_4. задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму авансу 25 900 грн., та 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 259 грн. за судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що ОСОБА_4 отримала гроші з іншого депозитного рахунку ще до закінчення строку дії договору від 10.12.2008 року, але свідомо притаїла від суду цю обставину. Після цього вона сама відмовилась від придбання квартири.

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами був укладений договір авансу, який у випадку не укладення договору купівлі-продажу підлягає поверненню в розмірі суми авансу.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Частино. 1 ст. 570 ЦК України передбачено, що завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами був укладений договір в простій письмовій формі про передачу авансу.

Згідно з ч 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ч. 2 вказаної статті, оскільки сторони визначити, що передані позивачу гроші, є авансом, сплаченим в рахунок майбутньої вартості квартири.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що договір авансу фактично є договором завдатку, судовою колегією не приймається, оскільки вказаний договір, на час вирішення спору судом першої інстанції є чинним.

Щодо того, що судом першої інстанції не зясовано, що позивач отримала гроші в банку і мала можливість купити квартиру, то для вирішення питання про повернення авансу, зясування вказаного питання. не змінює рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії