Номер провадження № 22-ц/785/59/13
Головуючий у першій інстанції Домусчі
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого Гончаренко В.М.

суддів: Комаровської Н.В., Короткова В.Д.

з участю секретаря Стадніченка А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи на стороні відповідача-товариство з обмеженою відповідальністю Санаторій Росія про відшкодування здійснених витрат за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2012 року , -

встановила:

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в подальшому уточнивши його, посилаючись на те, що у 2006 вселився в квартиру № 40 в будинку № 60 по Французькому бульварі в м. Одесі і, оскільки вона була не придатна для проживання, зробив там ремонт на суму 124 292 грн., а пізніше став власником цієї квартири на підставі договору купівлі-продажу від 5 травня 2007 року, укладеного з ТОВ Санаторій Росія.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2009 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 і його батьком ОСОБА_4, померлим 10 липня 2004 року, визнано за ОСОБА_2 право власності за спадкуванням на спірну квартиру та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений між ним та ТОВ Санаторій Росія.

У звязку з тим, що він втратив право власності на квартиру, з метою компенсації вартості ремонту квартири, просить стягнути на його користь 121 332 грн.

Відповідач та його представники заперечували проти задоволення позовних вимог.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2012 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду та вважаючи його незаконним, представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу, просила оскаржуване рішення скасувати, постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на них, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що на час проведення ремонту позивач не був наділений правами власника.

Колегія суддів погоджується з такою думкою суду першої інстанції та вважає її такою, що заслуговує на увагу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 05.07.2007р. ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу купив у ТОВ Санаторій Росія квартиру №40 в будинку №60 по Французькому бульвару в м. Одесі.

При цьому, ОСОБА_1 на підставі укладеного 02.03.2006 року договору на виконання підрядних робіт, здійснено у вказаній квартирі ремонт підрядником ПВКП Рембудналадка, вартість яких складає 124 292 грн. (а.с.9-12, 67-68).

Відповідно до акту прийому-передачі від 02.03.2006р. квартири №40 в будинку № 60 по Французському бульвару ТОВ Санаторій Росія ОСОБА_1, технічний стан квартири задовільний.(а.с.65).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2009 року встановлено факт родинних відносин, визнано за ОСОБА_2 право власності за спадкуванням на квартиру 40 по Французькому бульварі № 60 в м. Одеси, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири №40 по Французькому бульварі № 60 в м. Одесі, укладений між ТОВ Санаторій Росія та ОСОБА_1 від 5 травня 2007 року, у задоволенні позову прокуратури міста Одеси до Товариства з обмеженою відповідальністю Санаторій Росія та ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовлено(а.с.4-8). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.11.2009р. зазначене рішення суду залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст. 390 ЦК України, добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

При аналізі змісту вказаної норми, на яку посилається позивач, як на підставу наявності права вимагати повернення грошей за ремонт, вбачається, що таким правом наділений добросовісний набувач.

Заслуговує на увагу судження суду першої інстанції, що, відповідно до акту виконаних робіт від 15.05.2006р. (а.с.9-12), договору на виконання підрядних робіт від 06.03.2006р. (а.с.111-112) вбачається, що роботи по проведенню ремонту здійсненні до набуття ОСОБА_1 права власності на зазначену квартиру.

Так, як вбачається з повідомлення КП ОМБТІ та РОНАДРЕСА_1 в будинку № 60 по Французькому бульвару в м. Одесі зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2007 року /а.с.34/.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що на час проведення ремонту позивач не був добросовісним набувачем квартири.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Однак, на час проведення ремонту, позивач не був наділений правами власника.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції надано повну та обєктивну оцінку правовідносинам, які виникли між сторонам.

При цьому, доводи скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 309 ЦПК України, як підстави для скасування рішення. Таким чином, приведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення скаржником норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як видно з матеріалів справи, суд об'єктивно оцінив зібрані по справі докази, дав їм належну правову оцінку і ухвалив обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів, відповідно до ст. 308 ЦПК України, не вбачає.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1.ч.1 ст.312 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.054.2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді: В.М.Комаровська

ОСОБА_5