Справа № 1007/7897/2012
Провадження № 2/361/89/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2013 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Шинкаря А.О.

при секретарі Брейкіній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2012 року позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 09 січня 2012 року помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно.

За життя, 14 липня 2011 року, ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1

У червні 2012 року позивач звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та дізналася, що 15 вересня 2011 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_3 посвідчено заповіт, згідно якого ОСОБА_4 все своє майно заповів своєму сину ОСОБА_2

Позивач вважає, що заповіт посвідчений 15.09.2011 року був вчинений ОСОБА_4 проти його волі внаслідок застосування до нього фізичного та психічного тиску з боку його колишньої дружини ОСОБА_5 та їх спільних дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про що свідчить підписана ОСОБА_4 заява від 22 жовтня 2011 року.

У звязку з цим, позивач вважає, що волевиявлення заповiдача ОСОБА_4 не було вiльним i не вiдповiдало його волi, а заповіт вчинений під впливом насильства, тому просить визнати його недійсним на підставі ст. 231 та ч. 2 ст. 1257 ЦК України.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що заповіт складений та підписаний спадкодавцем у встановленому законом порядку, тому вважає позов необґрунтованим та безпідставним.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 09 січня 2012 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно.

Згідно заповіту, посвідченого 14 липня 2011 року приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_8, на випадок своєї смерті ОСОБА_4 зробив таке розпорядження: все своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1.

Згідно заповіту, посвідченого 15 вересня 2011 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, на випадок своєї смерті ОСОБА_4 зробив таке розпорядження: все своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦК України, правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України. за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач як на підставу своїх вимог про визнання заповіту недійсним посилається на те, що заповіт складений ОСОБА_4 проти його волі внаслідок застосування до нього фізичного та психічного тиску з боку його колишньої дружини ОСОБА_5 та їх спільних дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7

На підтвердження цих обставин позивачем надано письмову заяву від 22 жовтня 2011 року за підписом ОСОБА_4 слідуючого змісту: Я, ОСОБА_4, заявляю, що заповіт зроблений в вересні 2011 р. зроблений під тиском на мене і без моєї волі. На мене тиснули бувша жінка та діти.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що дана заява була написана нею власноручно на прохання ОСОБА_4 та підписана ним особисто.

Оскільки названа заява написана у відсутності сторонніх, незаінтересованих осіб, а обставини її написання відомі лише зі слів ОСОБА_10, та враховуючи неприязні стосунки між нею та колишньою дружиною ОСОБА_4 ї їх дітьми, чого не заперечувала у судовому засіданні сама ОСОБА_10, суд критично відноситься до цієї заяви та не приймає її до уваги.

При цьому суд вважає, що з дня підписання цієї заяви (22.10.2011р.) до дня смерті (09.01.2012р.) ОСОБА_4 мав реальну можливість змінити або скасувати заповіт у нотаріуса або викликати його на дому, чого ним зроблено не було, що, на думку суду, свідчить про те, що його волевиявлення при посвідченні заповіту 15.09.2011 року було вільним та відповідало його волі.

Як вбачається із тексту заповіту, він записаний нотаріусом зі слів ОСОБА_4, до підписання прочитаний вголос заповідачем і власноручно підписаний ним у присутності нотаріуса. Особу заповідача встановлено, дієздатність його перевірено. Ці обставини підтвердила у судовому засіданні нотаріус ОСОБА_3

З огляду на наведене та враховуючи, що позивачем не надано належних та переконливих доказів, які б свідчили про те, що заповіт складений ОСОБА_4 під впливом фізичного чи психічного насильства, а волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його волі, суд вважає, що він, як дієздатна особа, повністю розуміючи значення своїх дій та зміст заповіту, особисто підписавши його, вільно виявив свою волю щодо спадкоємців свого майна.

Що стосується показів свідків допитаних за клопотанням позивача, то вони не спростовують висновків суду щодо волевиявлення заповідача, оскільки вони не були присутніми при посвідченні заповіту, а тому не можуть свідчити щодо волевиявлення заповідача.

З наведених підстав суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про визнання заповіту недійсним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 231, 1235, 1247, 1248, 1254, 1257 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. О. Шинкар