Провадження № 2/202/4804/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 липня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Мороза В.П.

при секретареві - Андрущенко О.П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми за попереднім договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на свою користь грошову суму за попереднім договором від 24.11.2009р у розмірі 47 940,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що між нею та відповідачкою було укладено вищевказаний договір, згідно якого позивачка повинна була купити квартиру АДРЕСА_1 корпус № 1 в м. Дніпропетровську у строк до 20.12.2009р. Позивачкою було сплачено 23 970 грн. у якості авансу. У визначений у договорі строк відповідачка документи на квартиру не оформила і не могла вчинити договір купівлі-продажу.

18.12.2009р. між позивачкою та відповідачкою було укладено додаткову угоду до попереднього договору. Однак, відповідачка не виконала взятих на себе зобовязань.

З урахування викладеного просила суд стягнути з відповідача на користь її користь грошову суму за попереднім договором у розмірі 23 970,00 грн., кошти у розмірі 100% суми сплаченого за цим договором аванс у розмірі 23 970,00 грн. та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав, на його задоволенні наполягав.

Відповідачка в судовому засіданні вимоги за договором визнала частково в розмірі 23 970,00 грн.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 листопад 2009 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 корпус № 1 в м. Дніпропетровську у строк до 20.12.2009р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі № 218.

18 грудня 2009 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду, посвідчену посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі № 406, згідно якої сторони зобовязались укласти договір купівлі продажу спірної квартири у строк до 01.05.2010р.

Однак, у визначений у договорі строк відповідачка не виконала взятих на себе зобовязань, на день укладання осново договору купівлі продажу не зявилася, повернути суму сплаченого авансу відмовляється.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладання договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Таким чином, вимоги позивачки в частині стягнення з відповідачки грошової суми за попереднім договором у розмірі 23 970,00 грн. підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 570 ЦК України передбачено, що якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Аванс у цивільному праві це грошова сума або інша майнова цінність, яке передається однією стороною договору другій у рахунок майбутніх платежів. На відміну від завдатку, який при невиконанні договору умов договору повертається стороні, яка його видала. Як і завдаток, аванс служить доказом укладання договору, але, на відміну від завдатку, не є способом забезпечення виконання зобовязання. Тому будь яка попередня плата вважається авансом, якщо в договорі немає прямої вказівки на те, що ця плата є завдатком. При належному виконанні договірного зобовязання аванс включається в загальний рахунок остаточної плати.

Щодо вимог про стягнення з відповідачки коштів у розмірі 100% суми сплаченого за цим договором авансу у розмірі 23 970,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки протирічять нормам цивільного законодавства щодо недопустимості стягнення подвійної суми від суми авансу, а для самого попереднього договору купівлі продажу нерухомого майна притаманні певні властивості, які не були дотриманні сторонами при його укладанні відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно (довідка характеристика МБТІ), технічний паспорт на квартиру (поточна інвентаризація), тощо. Отже, п. 4 попереднього договору до договору купівлі продажу квартири укладено без додержань вимог Цивільного кодексу України та Закону України Про нотаріат, тому не створює певних прав та обовязків для сторін за договором.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, підлягають стягненню з відповідачки на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 526, 549, 635 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми за попереднім договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, 83/1/21, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Байкальська, 80/30, ІПН НОМЕР_2) грошову суму, яку було сплачено у якості авансу за попереднім договором від 24 листопада 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 218, у розмірі 23 970,00 грн. (двадцять три тисячі девятсот сімдесят гривен 00 коп.), судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 239,70 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120, 00 грн., а всього 24 329,70 грн. (двадцять чотири тисячі триста двадцять дев?ять гривен 70 коп.).

В решті вимог за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми за попереднім договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя В.П. Мороз