Провадження № 2/202/6914/2013
29 листопада 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Мороза В.П.
при секретареві - Матухно І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом за малолітньої дитиною,-
У липні 2013 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом за малолітньої дитиною.
У судовому засіданні адвокат позивачки позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.
Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання у справі не зявлася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила.
Представник Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання у справі не зявлялася, про час і місце їх проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди адвоката позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Представник Шостої ДДНК суду надав листа, в якому просить слухати справу без його участі.
Суд, вислухавши пояснення адвоката позивачки, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, прізвище змінено з ОСОБА_4 на прізвище ОСОБА_1 у зв'язку з укладанням шлюбу із ОСОБА_5, 17 грудня 2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1812 та видано Свідоцтво про шлюб, серія 1-КИ №, знаходилася у шлюбі із ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації шлюбів 29 квітня 2006 року зроблено відповідний актовий запис № 215, та видано Свідоцтво про шлюб, серія 1-КИ № 034326.
Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в Книзі реєстрації народжень 05 вересня 2006 року зроблено відповідний актовий запис № 867.
Відповідачці ОСОБА_3, сестрі покійного ОСОБА_4, належить 1/3 частини спірної квартири, правовстановлюючі документи на яку знаходяться у відповідачки, які остання відмовляється надавати позивачу для оформлення та прийняття спадщини за законом на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.
У відповідності до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5) (надалі за текстом - Порядку) «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».
Відповідно до п. 4.18 глави 10 Порядку - «Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку».
Роблячи висновок із ситуації що склалась - нотаріус мав законне право у відмові вчинення нотаріальної дії із рекомендацією звернутися до суду за вирішенням спору, а тому у Позивача є правові підстави для звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів - у відповідності до ст. З ЦПК України.
Так, як спадкодавець не залишив заповідального розпорядження на випадок своєї смерті, то прийняття спадщини відбувається в порядку та у відповідності до закону.
Відповідно до п. 20 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року Пленуму ВСУ - справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил гл. 86 ЦК України та за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачати за життя спадкодавця та народжені після його смерті.
У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України «Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її».
У відповідності до ч. ч. 4 та 5 тієї ж статті ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину малолітня, неповнолітня, недієздатна, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У відповідності до припису ч. 1 та ч. 4 ст. 1269 ЦК України, де йде мова про те, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун - приписи даної статті, Позивачем були виконані в повному обсязі, що відображено у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 769/02-31 від 15.04.2013, виданої Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою.
У відповідності до ст. 1261 ЦК України діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки у першу чергу мають право на спадкування за законом - роблячи висновки із трактування цієї статті, Позивач законно має право прийняти спадщину, як законний представник малолітньої дитини та в її інтересах.
У відповідності до ст. 1262 ЦК України, яка наголошує на те, що рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері - у другу чергу мають право на спадкування за законом, тобто Відповідач -1 не має жодних правових підстав на прийняття спадщини, а значить перешкоджати Позивачу, який діє в інтересах малолітньої дитини спадкодавця, у прийняття спадщини, адже у відповідності до порядку визначеного ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 376 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 218,224 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом за малолітньої дитиною задовольнити.
Стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір 229,41 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.П. Мороз