РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2013 року Комінтернівський районний суд міста Харкова

головуючого - судді Боговського Д.Є.

за участю секретаря Бєлової Т.В., Манжос М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Комінтернівський районний відділ у місті Харкові ГУДМС України в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 40 по вул.. Нестерова,3 в м. Харкові.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що йому належить 1/2 частини квартири АДРЕСА_1; інша 1/2 частина даної квартири належить його колишній дружині - ОСОБА_3 У спірній квартирі зареєстровані чотири особи ОСОБА_3, ОСОБА_1 позивач у справі, їх спільні діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Відповідач ОСОБА_4 без поважної причини з 2009 року по 2012 рік, тобто більш ніж один рік не мешкає у спірній квартирі. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.01.2010 у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України відносно підсудного ОСОБА_4 оголошено розшук. Підставами для оголошення розшуку стали рапорти працівників міліції щодо виконання примусових приводів ОСОБА_4 у судові засідання та інформації про те, що останній не мешкає за місцем реєстрації, його місце знаходження невідомо, ймовірно перебуває за межами території України. За таких обставин, співвласник квартири позивач у справі ОСОБА_1 вважає, що відповідач ОСОБА_4 втратив право користування житловим приміщенням, оскільки був відсутній без поважної причини більше одного року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити, додатково зазначивши, що ОСОБА_4 не надав суду докази щодо наявності домовленості із іншим співвласником щодо користування житловим приміщенням, а також докази на підтвердження сплати житлово-комунальних послуг, причини відсутності ОСОБА_4 у спірній квартирі не поважні. Також ОСОБА_1 вказував, що в разі наявності такої домовленості щодо користування житловим приміщенням, має бути отримано і його згоду.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, пояснивши, що у вказаний позивачем період він періодично перебував у відрядження за межами міста Харкова, докази цього відсутні, оскільки він працював не офіційно. Також відповідач зазначав, що порядок користування спірною квартирою не визначено, він користується житловим приміщенням з дозволу своєї матері ОСОБА_3, особисто він не сплачує житлово-комунальні послуги, а лише надає своїй матері грошові кошти на такі цілі.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог, пояснюючи, що її син відповідач ОСОБА_4 користується житловим приміщенням, в якому він зареєстрований, в тому порядку, якій визначений між ними. Між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 склались неприязнені стосунки, а тому вони не бажали звертатись до нього з цього питання. ОСОБА_3 особисто сплачує житлово-комунальні послуги, в тому числі і за позивача ОСОБА_1, а тому заборгованості не має. За таких обставин, відсутні підстави для визнання відповідач ОСОБА_4 таки, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 40 по вул.. Нестерова,3 в м. Харкові.

Представник третьої особи - Комінтернівського районного відділу у місті Харкові ГУДМС України в Харківській області в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, просив розглянути справу за його відсутності та розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 повідомила суду, що вона є сусідкою відповідача ОСОБА_4, вона бачила, як останній користувався квартирою № 40 по вул.. Нестерова,3 в м. Харкові у період з 2009 року та у 2010 році.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 повідомив суду, що він спілкується із відповідачем ОСОБА_4, відвідував неодноразово відповідача у нього вдома у період 2008-2010 роки, бачив там матір відповідача та його брата, йому було відомо, що відповідач працює за межами міста, але на вихідні приїжджав додому.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2006 за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2. Інша 1/2 частина спірної квартири належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 26.02.1999, реєстраційний № 222.

Відповідно до довідки дільниці № 24 КП «Жилкомсервіс» в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що у період 2009-2012 роки його син ОСОБА_4 не мешкав за місцем своєї реєстрації, не користування житловим приміщенням, його місце знаходження не було відоме, посилаючись на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.01.2010 у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України щодо оголошення відносно підсудного ОСОБА_4 розшуку, з якої вбачається, що підставами для оголошення розшуку стали рапорти працівників міліції щодо виконання примусових приводів ОСОБА_4 у судові засідання та інформації про те, що останній не мешкає за місцем реєстрації, його місце знаходження невідомо, ймовірно перебуває за межами території України.

Також позивачем ОСОБА_1 надано лист голови Моначинівської сільської ради Купянського району Харківської області, виданий на імя позивача ОСОБА_1 від 20.02.2013 за № 73, в якому повідомляється про спростування листа Моначинівської сільської ради від 25.02.2013 за № 43 на адвокатський запит ОСОБА_9 щодо тимчасового проживання відповідача ОСОБА_4 у с. Дорошівка Купянського району Харківської області та причин його перебування.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач ОСОБА_4 надав суду лист голови Моначинівської сільської ради Купянського району Харківської області, виданий на імя позивача ОСОБА_4 від 29.03.2013 за № 123, в якому повідомляється про спростування листа Моначинівської сільської ради від 20.02.2013 за № 73 на імя ОСОБА_1 Також у цьому листі підтверджено короткочасне перебування ОСОБА_4 у с. Дорошівка, який у звязку із виконанням трудових обовязків допомагав по господарству власниці будинку № 9 по вул.. Степовій в с. Дорошівка ОСОБА_10

Водночас співвласник спірної квартири третя особа у справі ОСОБА_3 стверджує, що між нею та відповідачем ОСОБА_4 наявна домовленість про порядок користування останнім житловим приміщенням. З іншим співвласником позивачем ОСОБА_1 не можливо було домовитись у звязку із його відсутністю за місцем реєстрації.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних, допустимих та переконливих доказів відсутності без поважних причин відповідача ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_2 понад рік, не спростовано твердження відповідача та третьої особи ОСОБА_3 про наявність домовленості про порядок користування житловим приміщенням між ними, зауваження позивача ОСОБА_1 щодо необхідності домовлятися з усіма співвласниками житлового приміщення суд до уваги не приймає, оскільки порядок користування житловим приміщенням не визначено, а позивач ОСОБА_1 фактично мешкає за іншою адресою, що підтверджується сторонами у справі.

За таких обставин суд вважає заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до судової палати апеляційного суду Харківської області через місцевий Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі у 10-ти денний термін апеляційної скарги або в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_11