Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

"24" травня 2013 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Шовкопляс О. П.

при секретарі Кузьменко Т. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області справу за позовом служби у справах дітей Білоцерківської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2012 року до суду надійшов позов служби у справах дітей Білоцерківської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. 26 квітня 2013 року по справі було винесено рішення, на підставі якого в задоволенні позову було відмовлено. 20 травня 2013 року до суду надійшла заява від представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за довіреністю Таргулової І.Г. про те, що при написані рішення було допущено описки, а саме у вступній частині рішення не зазначені прізвища та найменування деяких учасників процесу: представника відповідача за довіреністю ОСОБА_5, прокурора Білоцерківської міської прокуратури Лисак Н.М., а також в описовій частині рішення відповідач ОСОБА_3 зазначений позивачем і в рішенні суд неодноразово посилається на п.5 ч.2 ст.12 Сімейного Кодексу України, але відповідно до ст.12 Сімейного Кодексу України строки встановлені у цьому Кодексі, обчислюються відповідно до Цивільного кодексу "України", та представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в суді за довіреністю від 18.01.2013 року №1/06-13 Таргулова І.Г. названа Представником іншої юридичної особи - Секретаріату Уповноваженого з прав людини, оскільки в силу с.8 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України" Секретаріат Уповноваженого має статус юридичної особи, та допущено описки у вступній частині рішення у прізвищах дітей "ОСОБА_1" замість правильного ОСОБА_1. А також у вступній та резулятивній частині рішення допущено помилку в прізвищі відповідача "ОСОБА_3" замість правильного ОСОБА_3.

Сторони в судове засідання не з"явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд, відповідно до ст.219 ЦПК України може з власної ініціативи або за заявою сторін, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичної помилки, а тому дана заява підлягає до задоволення і відповідно до цього необхідно до рішення внести відповідні виправлення, а саме вказати у вступній частині представника відповідача за довереністю ОСОБА_5, що підтверджується довіреністю від 20.07.2012 року та вказати, що справа розглянута за участю прокурора Білоцерківської міської прокуратури Лисак Н.М. Вказати, що Таргулова І.Г. відповідно до довіреності від 18.01.2013 року №1/06-13 являється представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а не представником Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, на підставі ст.8 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України", а також виправити описку про те, що ОСОБА_3, являється відповідачем, а не позивачем, як зазначено в рішенні. А також внести виправлення до абзаца де вказано, що ст.12 Сімейного кодексу України має п.5 ч.2, оскільки відповідно до ст.12 Сімейного Кодексу України дана стаття має одни абзац в якому зазначено, що "строки встановлені в цьому Кодексі, обчислюються відповідно до Цивільного кодексу України", та виправити описки у прізвищах дітей, оскільки у вступній частині рішення вказані прізвище "ОСОБА_2", замість правильних ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 від 08.02.2005 року, що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області і свідоцтвом про народження ОСОБА_1 від 02.09.2003 року, що видане відділом реєстрації актів громадського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області і виправити описку у вступній та резулятивній частині рішення в прізвищі відповідача "ОСОБА_3", оскільки згідно паспорта відповідач має прізвище ОСОБА_3, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1, що виданий Міським відділом №1 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.219 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Виправити описку, допущену при написанні рішення від 26 квітня 2013 року Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по цивільній справі №1003/18216/12 2/357/113/13 за позовом служби у справах дітей Білоцерківської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, виклавши вступну та резулятивну частину рішення наступним чином:

Справу розглянуто за участю прокурора м. Біла Церква Лисак Н.М., та за участю представника відповідача ОСОБА_5.

Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради звернулась з вказаним позовом, посилаючись на те, що до служби надійшов лист від секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про перевірку стану виконання ОСОБА_3 батьківських обов'язків по вихованню малолітніх дітей ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають за адресою: Російська Федерація, м. Єкатеринбург і знаходяться на утриманні опікуна ОСОБА_9. Мати дітей ОСОБА_10 хвора на психічну хворобу, тому не може здійснювати догляд за дітьми. Батько дітей , відповідач по справі ОСОБА_3 злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, не проявляє про них щонайменшої батьківської турботи, не надає будь-якої матеріальної допомоги, був засуджений двічі, звільнений від відбування покарання з призначенням іспитового строку. Тому позивач просить в судовому порядку позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3

В судовому засіданні представник позивача за дорученням Махаринський Григорій Володимирович позовні вимоги підтримав.

Представник ОСОБА_12 за договором про надання правових послуг адвоката з усіма правами сторони ОСОБА_13 позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав.

Представник Уповноваженого Верховної ради України з прав людини за довіреністю Таргулова Ірина Герасимівна позов підтримала.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З 28.09.2001 року по 03.08.2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_10 перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3

Мати дітей ОСОБА_10 разом з дітьми в грудні 2008 року виїхала до Російської Федерації, хвора на психічну хворобу, тривалий час перебувала на лікуванні в Краснотурінській психоневрологічній лікарні, за станом здоров'я не може здійснювати батьківські обов'язки.

30.04.2009 року у зв'язку з психічним захворюванням матері та перебуванням відповідача під слідством, над дітьми ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено опіку та призначено опікуном ОСОБА_9.

З грудня 2008 року та на час розгляду справи діти знаходяться на утриманні опікуна ОСОБА_9, проживають та мають тимчасову реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2 вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 21.04.2009 року засуджений за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України до 3 місяців арешту, вироком від 16.07.2010 року засуджений за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з призначенням іспитового строку на два роки.

17.08.2009 року ОСОБА_9 подала до Білоцерківського міськрайонного суду позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо його неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в судовому засіданні збільшила позовні вимоги і зазначила підставу позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей вживання відповідачем наркотичних речовин та подала вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей з підстав ненадання матеріальної допомоги на утримання, виховання та розвиток дітей.

28.04.2010 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду позов ОСОБА_9 було задоволено в частині стягнення аліментів, а в частині позбавлення батьківських прав в зв'язку з відсутністю доказів в обґрунтування позовних вимог, було відмовлено.

Відповідно до ст. 12 Сімейного кодексу України строки встановлені в цьому Кодексі, обчислюються відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 255 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

14.06.2011 року ОСОБА_9 подала до Білоцерківського міськрайонного суду позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо його неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 підставою даного позову зазначила ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, а саме злісне ухилення відповідача від виховання дітей, не проявлення турботи та ненадання матеріальної допомоги.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2011 року в задовленні позову ОСОБА_9 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо його неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 було відмовлено.

Відповідач ОСОБА_3 в своїх запереченнях зазначив, що дана справа підлягає закриттю, оскільки вже ухвалено рішення про відмову в позові з аналогічних підстав, і він позбавлений можливості спілкуватись зі своїми дітьми, оскільки вони були незаконно вивезені без його згоди з території України до Російської Федерації..

Суд не вбачає підстави для закриття справи з наступних підстав.

Відповідно до п. ч. 4 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладення мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Дійсно 28.04.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом постановлено рішення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, але з різних підстав.

Так, підставою цього позову є п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей,

Крім того, з дня винесення рішення суду від 07.11.2011 року до моменту подачі даного позову пройшло більше року, тобто більше строку встановленого ст. 12 Сімейного кодексу України.

Представник позивача в обґрунтуванні вимог в судовому засіданні зазначив, що відповідач свідомо ухиляється від батьківських обов'язків, а саме: не проявляє батьківської турботи, не цікавиться їхнім життям, має заборгованість по сплаті аліментів.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав не має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення;не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 мати вивезла до Російської Федерації в грудні 2008 року, батько дітей ОСОБА_3 дозволу на вивіз дітей не давав. Відповідач звернувся до прокуратури м. Біла Церква з заявою з приводу вивезення дітей до Росії, результати перевірок до суду не надано.

Також встановлено, що рішенням суду від 28.04.2010 року Службу у справах дітей Білоцерківської міської ради було зобов'язано відкрити рахунки на дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в установах банку для перерахуванням аліментів відповідачем на утримання дітей, але як повідомив представник відповідача, дані рахунки не було відкрито, рахунок відкрила опікун дітей не повідомивши їх реквізити відповідачу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень ( ст.60 ЦПК України ).

Представник позивача в судовому засіданні в підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу вимог позивача подала до суду висновок управління соціального захисту населення Свердловської області по Кіровському району м. Єкатеринбурга Росії від 18.01.2012 року, який ґрунтується лише на свідченнях опікуна ОСОБА_9 та висновок Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради від 12.10.2012 року, будь-яких доказів з приводу ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків в період з листопада 2011 року по листопад 2012 року до суду не надано.

Судом встановлено, що протягом останнього року відповідач не вчиняв будь-яких дій щодо повернення дітей. Заяву з приводу з'ясування законності вивезення дітей до Росії подав до прокуратури, рахунки для перерахування коштів на утримання дітей йому не було повідомлено, аліменти може сплачувати, але відсутні номери рахунків на які потрібно перераховувати кошти. Відповідач офіційно працевлаштований, але вказаний коштів недостатнньо йому для того, щоб відвідати своїх дітей в Російській Федерації. Не ухилаяється від виконання покладених на нього обов'язків, бажає надавати допомогу та виховувати дітей.

Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реалізувати можливість, виконати його, але не вчиняє відповідних дій. В даному випадку ОСОБА_3 не має можливості виконати обов'язок по вихованню та утриманню дітей, в його діях не вбачається бездіяльність в усунені обставин, які йому заважають виконувати батьківські обов'язки та порушують його права щодо виховання дітей.

Суд не вбачає іншого ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, оскільки з боку опікуна та Служби у справах дітей також не було вчинено відповідних дій, щодо захисту інтересів дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає можливим, враховуючи обставини справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, відповідно попередивши його про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на Службу у справах дітей контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

В задоволенні позову служби у справах дітей Білоцерківської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 12, 150, 151, 164, 165, СК України, сст. ст. 10, 11, 15, 60, 61, 79, 81, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

Попередити ОСОБА_3 про необхідність зміни ставлення до виховання дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2 , у разі ухилення від виконання батьківських обов'язків він може бути позбавлених батьківських прав.

Зобов'язати службу у справах дітей Білоцерківської міської ради здійснювати контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків.

З повним рішення суду, особи які брали участь у справі, зможуть ознайомитись 30 квітня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. П. Шовкопляс