Номер провадження № 22-ц/785/3142/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Кварталової А.М.,

суддів Плавич Н.Д., Гірняк Л.А.,

при секретарі Тищенко М.В.,

за участю: представника Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеського суду від 03 грудня 2012 року, -

встановила:

16.11.2012р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство ( далі - ПАТ Українське Дунайське пароплавство) про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 10 483,51 грн., та відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн.,

В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що із за несвоєчасної виплати відповідачем заробітної плати, яка не виплачується на протязі чотирьох місяців, в звязку з чим по заробітній платі утворилася заборгованість з 01.07.2012р. по теперішній час, яка для нього являється єдиним доходом, він позбавлений можливості купувати продукти харчування, сплачувати за комунальні послуги та утримувати свою сімю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3, позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача позов та обставини справи визнав частково, та пояснив що дійсно у ПАТ Українське Дунайське пароплавство не виплачується заробітна плата, оскільки є борги, заперечував проти стягнення моральної шкоди.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеського суду від 03 грудня 2012р. позов позивача задоволений частково.

Судом стягнуто з Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі у розмірі 10 483, 51 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство на користь ОСОБА_3 моральна шкода у розмірі 500 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство на користь держави судовий збір в розмірі 214, 60 грн.

В решті частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство Українське Дунайське пароплавство просить рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеського суду від 03 грудня 2012р. скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином про що у справі є докази, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.46 ).

В судовому засіданні представник Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство - ОСОБА_2 просила скаргу задовольнити, рішення суду скасувати. При цьому посилалась на те, що на час розгляду справи у суді першої інстанції існувала заборгованість у позивача за період з 01 липня 2012р. по 31 жовтня 2012р. в сумі 10 483 грн. 51 коп., яка на теперішній час сплачена позивачу за липень 2012р. та за вересень 2012р., інша частина не сплачена в звязку з відсутності коштів на підприємстві. Також представник відповідача зазначила, що судом при стягнення суми заборгованості не застосовано стягнення і оплата податку з громадян.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та в межах заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом - ст. 43 ч. 7 Конституції України.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції посилався на те, що трудові права позивача були порушені відповідно до вимог ст.94 КЗпП України, а тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 10483, 51 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 грн., оскільки дії відповідача призвели до побутових незручностей, погіршення життєвого рівня позивача та його сімї.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив спірні правовідносини та закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працює в ПАТ Українське Дунайське пароплавство на посаді слюсаря по експлуатації та ремонту газового обладнання 5 розряду. За період роботи на вказаній посаді з 01.07.2012р. по 31.10.2012р. йому не виплачена заробітна плата у розмірі 10483, 51 грн., що підтверджено довідкою від 13.11.2012р.(а.с.6).

На теперішній час заборгованість по заробітної платі станом на 10.06.2013р. складає 4532,37грн.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило у грошову виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Позивач перебуває в трудових відносинах з підприємством, яке є роботодавцем. На підставі ч.1 ст.94 КЗпП України заробітну плату працівнику за виконану ним роботу виплачує власник, або уповноважений ним орган, тобто роботодавець, а тому суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 10483, 51 грн., яка на час розгляду справи не була виплачена відповідачем, що підтверджено довідкою підприємства.

Згідно ст. 19 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" податкові агенти від імені та за рахунок платника податку зобовязані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок. Відповідно до вимог ст.20, ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахування страхових внесків , що нараховані за відповідний базовий звітний період, повинні бути сплачені не пізніше ніж 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, при цьому, страховий стаж зараховується застрахованим особам лише при умові сплати цих страхових внесків.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови від 24 грудня 1999р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", справляння і сплата прибуткового податку з громадян є обов'язком роботодавця та працівника. Тому суд, задовольняючи позовні вимоги, визначає відповідну суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що саме має зазначити в резолютивній частині рішення.

Оскільки, стягнення і оплата податку з громадян є відповідним обовязком роботодавця та працівника, суд першої інстанції на зазначене не звернув увагу , а тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

В позовних вимогах позивач моральну шкоду обґрунтовував тим, що внаслідок неправомірних дій відповідача був позбавлений можливості протягом місяця отримувати заробітну плату та розпоряджатися нею на власний розсуд. Відсутність коштів для вирішення сімейно-побутових проблем, призвели до постійного перебування в стані знервованості та моральних страждань.

Доводи позивача про те, що внаслідок несвоєчасного проведення розрахунку заробітної плати, відповідачем були спричинені моральні страждання, він мав матеріальні труднощі, у звязку з чим не міг забезпечити собі і своїй родині гідний рівень життя, що призвело до втрати нормальних життєвих звязків, колегія суддів находить переконливими та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про стягнення моральної шкоди в сумі 500 грн. Крім того, колегія суддів звернула увагу на те, що на теперішній час заробітна плата позивачу не повністю сплачена, відповідно до вимог ст. 94 КЗпП України, що є порушенням норм трудового законодавства та порушення норм Конституції України.

Доводи апелянта про направлення справи на новий розгляд є безпідставні, оскільки не передбачено нормами ЦПК України.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Керуючись ст.ст. 209, 303,307 ч.1 п.2,3, 309 ч.1 п.п 3,4,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів , -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство - задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеського суду від 03 грудня 2012 року змінити в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, виклавши резолютивну частину в новій редакції.

Позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі за період з 01 липня 2012 року по 31 жовтня 2012 року в сумі 10483 (десять тисяч чотириста вісімдесят три) грн. 51 коп. Зобовязати Приватне акціонерне товариство Українське Дунайське пароплавство нарахувати та утримати з нарахованої суми прибутковий податок та інші обовязкові платежі, в тому числі і страхові внески.

В іншій частині рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеського суду від 03 грудня 2012 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6