Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1300/13-ц
Провадження № 2/280/479/13
04 грудня 2013 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді - Янчук В.В.
при секретарі - Кумечко С.М.
за участі позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростишів в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства Народна фінансово-страхова компанія Добробут про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті ДТП,
19.06.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 НФСК Добробут про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті ДТП.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в заяві. Додатково суду пояснив, що в позасудовому порядку звертався до страховика, однак останній не здійснив жодних дій для відшкодування шкоди, від був змушений витрачати додаткові зусилля для ремонту автомобіля, проходив лікування, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_3 НФСК Добробут та відповідач ОСОБА_2 або ж його представник у судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про дату та місце судового розгляду справи про причини неявки суду не повідомили, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися, письмових заперечень не подавали.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Тому, враховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України, розглянути вказану справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказах.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до слідуючого висновку.
При вирішенні заявлених позивачем позовних вимог, суд у першу чергу керується загальними нормами цивільно-процесуального законодавства щодо порядку здійснення цивільного судочинства.
За правилами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності) в інтересах яких заявлено вимоги. Правилами ст.. 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - Renault Clio Symbol, д/н НОМЕР_2 була застрахована у ОСОБА_3 НФСК Добробут, відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ /6795041 , з терміном дії до 26.06.2013 року ( а.с. 12).
За правилами ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором і страхового акту (аварійного комісара). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком, або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.
18.03.2013 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до ОСОБА_3 НФСК Добробут з приводу зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце за участю транспортного засобу цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована за полісом № АВ /6795041 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та надано всі необхідні документи, які передбачені ст. 35 ЗУ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 15).
Звертаючись в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_3 НФСК Добробут страхового відшкодування, позивач ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_3 НФСК Добробут не виплатило йому страхове відшкодування за страховим випадком, який стався 13.11.2012 року з вини ОСОБА_2, в строки встановлені п. 37.1. ст. 37 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також він неотримував ніяких відмов у виплаті страхового відшкодування. У судовому засіданні позивач стверджує про невиконання ОСОБА_3 НФСК Добробут зобовязань за укладеним із ОСОБА_2 договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і станом на час розгляду справи 04.12.2013 року.
Відповідно до ст. 37 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів у межах визначеного законодавством ліміту відповідальності за відрахуванням франшизи, а правилами ст. 29 цього закону передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням його зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством України, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу.
За правилами ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Зважаючи на те, що розмір належного позивачу у справі страхового відшкодування, що складається з витрат повязаних з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу позивача визначено судом до виплати страховиком за мінусом франшизи в розмірі 510, 00 грн., то на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню 510,00 грн., що складають суму на яку зменшено розмір належного до виплати позивачу страхового відшкодування та 136,22 витрат на придбання квитків. Разом з тим суд не приймає до уваги квитки на суму 45,46 грн, оскільки в них відсутня інформація дати та напрямку поїздки та на оплату пального в сумі 50,01, так як позивачем не підтверджено, куди саме було використано придбане пальне.
Що ж стосується позовних вимог позивача до ОСОБА_2 у частині відшкодування моральної шкоди, то вони також знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають частковому задоволенню з зазначених позивачем підстав.
Так, судом встановлено,що дорожньо-транспортна пригода, 13.11.2012 року сталася внаслідок якої було пошкоджено належний на праві власності позивачу транспортний засіб, сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_2 Пошкоджений автомобіль НОМЕР_4, використовувався останнім для власних потреб.
Зазначені обставини є підставою для висновку суду, що діями відповідача ОСОБА_2 була завдана потерпілому ОСОБА_1 моральна шкода, що підлягає відшкодуванню за правилами ст.ст. 23,1167 ЦК України.
Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
З огляду на те, що в обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що завдана моральна шкода має бути відшкодована грошовою компенсацією у розмірі 5000, 00 грн., то при визначені розміру моральної шкоди суд приймає до уваги тільки ту обставину, що сам факт пошкодження майна, що було власністю та використовувалося за призначенням свідчить про завдання його власнику моральної шкоди. Зазначена обставина, а також необхідність вживання заходів для відшкодування завданої матеріальної шкоди призвело до змін порядку та способу його життя.
Отже, врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку що внаслідок протиправних дій з боку відповідача ОСОБА_2 позивачу завдано моральну шкоду, що може бути відшкодована грошовою компенсацією у розмірі 2 000, 00 грн.
З огляду на те, що позивачем заявлено позовні вимоги до двох відповідачів, які за висновками суду підлягають частковому задоволенню, відповідно понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню відповідачами за правилами ст. 88 ЦПК України з урахуванням позовних вимог заявлених до відповідачів.
На підставі викладеного, керуючись Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст. ст. 23,1167, 1187,1194 ст.ст. 10,11,57,60,88,212-215,224-225 ЦПК України суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріальну шкоду в розмірі 510, 00 грн., 132 грн 22 коп на придбання квитків та відшкодування моральної шкоди 2 000, 00 грн., судові витрати в розмірі 179,32 грн., що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 2 821 (дві тисячі вісімсот двадцять одну ) грн. 54 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги у 10-ти денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.

Головуюча Янчук В.В.