Справа № 2-140/11
№ 2/202/21/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Котула А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу Дніпропетровська центральна районна лікарня про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати, стягнення різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2009 року позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати, стягнення різниці у заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду, визнано незаконним наказ КЗ Дніпропетровська центральна районна лікарня № 215 від 05 червня 2009 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності згідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне порушення трудового договору та посадової інструкції, поновлено ОСОБА_1 на роботі в КЗ Дніпропетровська центральна районна лікарня на посаді заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності, стягнуто з КЗ Дніпропетровська центральна районна лікарня на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати в розмірі 3649 грн. 38 коп., різницю у заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи з 12.06.209 року по 22.12.2009 року у розмірі 17391 грн. 78 коп., моральну шкоду у розмірі 7000 грн., зобовязано КЗ Дніпропетровська центральна районна лікарня провести з ОСОБА_1 розрахунок за листами з тимчасової непрацездатності за період з 29.05.2009 року по 01.06.2009 року та з 05.06.2009 року по 11.06.2009 року, стягнуто із КЗ Дніпропетровська центральна районна лікарня на користь держави судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2010 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2009 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати, стягнення різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи та відшкодування моральної шкоди скасовано і справу в цій частині направлено на новий розгляд. В іншій частині рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2009 року залишено без змін.

У червні 2011 року та у квітні 2013 року при новому розгляді справи позивачка подала уточнений позов, посилаючись на те, що 05.06.2009 року наказом № 215 її було незаконно звільнено з посади заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності КЗ Дніпропетровська центральна районна лікарня. В порушення вимог ст. 47, ст. 116 КЗпП України в день звільнення заробітна плата позивачці виплачена не була та розрахунок за листком непрацездатності за період з 05.06.2009 року по 11.06.2009 року не проведений. Згідно довідки КЗ Дніпропетровська центральна районна лікарня № 480 від 01.06.2011 року заробітна плата, виплачена ОСОБА_1 складала: за грудень 2008 року 4208,74 грн., за січень 2009 року 5674,33 грн., за лютий 2009 року 5514,21 грн., за березень 2009 року 6452,47 грн., за квітень 2009 року 5015,60 грн., за травень 2009 року 2283,17 грн. Розмір середньої заробітної плати ОСОБА_1 на посаді заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності в КЗ Дніпропетровська центральна районна лікарня за останні два місяці, що передували звільненню складає 3649,38 грн. (5015,60 + 2283,17/2). У звязку із тим, що відповідачем розрахунок по заробітній платі в повному обсязі було здійснено тільки у липні 2009 року, просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки у розмірі 3649,38 грн. Крім того, після незаконного звільнення з посади заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності КЗ Дніпропетровська центральна районна лікарня позивачка працевлаштувалася 12.06.2009 року на посаду лікаря терапевта дільничного терапевтичного відділення № 1 МКМЗ Мілька поліклініка № 1 м. Дніпропетровська. 27.12.2010 року ОСОБА_1 працевлаштувалася на посаду фельдшера в ПАТ Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів. Дані посади та заробітна плата нижча за категорією, ніж попередня. На сьогоднішній день рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2009 року щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності відповідачем не виконано. Тому вважає, що відповідач повинен сплатити на її користь суму у розмірі 70946,43 грн. за весь час виконання нижче оплачуваної роботи. Позивачка вважає, що внаслідок незаконного звільнення діями відповідача було завдано їй моральної шкоди. Вона зазнала стресу та моральних страждань, після пережитого вона почуває себе невпевнено. Невиплата відповідачем належних позивачці коштів та невиконання рішення суду про поновлення на роботі поставило позивачку та її сімю у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з КЗ Дніпропетровська центральна районна лікарня на її користь суму середньомісячної заробітної плати за час затримки розрахунку у розмірі 3649,38 грн. , різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи у розмірі 70946,43 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Представник позивачки у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала повністю, суду пояснила, що листок непрацездатності, про який каже позивачка, надійшов до лікарні 13.10.2009 року та засіданням комісії соціального страхування від 15.10.2009 року було відмовлено в його оплаті, про що ОСОБА_1 було повідомлено листом № 699 від 16.10.2009 року. Право на допомогу виникає, якщо тимчасова непрацездатність настала в період роботи, включаючи перший день роботи і день звільнення. Якщо особа захворіла після звільнення з роботи, допомога по тимчасовій непрацездатності не надається. З ОСОБА_1 повний розрахунок було здійснено 06.07.2009 року. ОСОБА_1 працювала на посаді заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності з 01.12.2006 року. Згідно наказу головного лікаря КЗ ДЦРЛ № 273 від 27 липня 2009 року було проведено упорядкування штатного розкладу та скорочено посаду заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності, яка на той час була вакантною, та виконання функціональних обовязків по роботі з проведення експертизи тимчасової непрацездатності на теперішній час покладено на заступника головного лікаря з поліклінічної роботи. Оскільки КЗ Дніпропетровська центральна районна лікарня є бюджетною установою, штатним розкладом, затвердженим на 2010 рік, не було передбачено штатну одиницю - заступник головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності і не було передбачено асигнування для даної посади. На виконання рішення суду про поновлення позивачки на роботі відповідачем було направлено листа до Дніпропетровської районної державної адміністрації від 17.06.2010 року з прохання ввести в штатний розпис КЗ ДЦРЛ ставку заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності, на що відповідача було повідомлено про недоцільність введення даної посади. Ці обставини позивачці відомі. З приводу зміни формулювання причини звільнення та внесення в звязку з цим відповідного запису до трудової книжки, позивачка до адміністрації КЗ ДЦРЛ не зверталася. Просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в КЗ Дніпропетровська центральна районна лікарня на посаді заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності з 01 грудня 2006 року та була звільнена згідно з наказом № 215 від 05 червня за п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання трудових обовязків. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2009 року, залишеним в силі в цій частині ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2010 року, було визнано незаконним наказ КЗ Дніпропетровська центральна районна лікарня № 215 від 05 червня 2009 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності згідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне порушення трудового договору та посадової інструкції, поновлено ОСОБА_1 на роботі в КЗ Дніпропетровська центральна районна лікарня на посаді заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності.

Наказом № 273 від 27 липня 2009 року , відповідно до наказу МОЗ України № 33 від 23 лютого 2000 року про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоровя, було скорочено посаду заступника головного лікаря КЗ Дніпропетровська центральна районна лікарня з експертизи тимчасової непрацездатності. До теперішнього часу позивачка на роботі не поновлена.

У відповідності до ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплати всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нарахування суми, належної працівникові при звільнення, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При звільненні з позивачкою не було проведено повний розрахунок, який було здійснено 06.07.2009 року З довідки № 480 від 01.06.2011 року вбачається, що заробітна плата, виплачена позивачці, складала: у грудні 2008 року - 4208,74 грн., у січні 2009 року 5674,33 грн., у лютому 2009 року 5514,21 грн., у березні 2009 року 6452,47 грн., у квітні 2009 року 5015,60 грн., у травні 2009 року 2283,17 грн. Розмір середньої заробітної плати позивачки складає 3649 грн. 38 коп. (заробітна плата за два місяці, що передували звільненню (5015,60 грн. + 2283,17 грн.) /2 = 3649,38 грн.). Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядалася більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст.. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Після звільнення з посади заступника головного лікаря за п.3 ст. 40 КЗпП України, яке визнано судом незаконним, позивачка 12.06.2009 року була прийнята на посаду лікаря терапевта дільничного терапевтичного відділення № 1 МКМЗ Міська поліклініка № 1 м. Дніпропетровська. Крім того, ОСОБА_1 додатково влаштувалася на посаду фельдшера в ПАТ Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів Дані посади та заробітна плата нижчі за категорією, ніж посада та заробітна плата заступника головного лікаря.

Згідно довідки МК МЗ Міська поліклініка № 1 за № 93 від 08.12.2010 року заробітна плата ОСОБА_1 на посаді дільничного терапевта складала: за червень 2009 року - 750,75 грн., за липень 2009 року 1587,44 грн., за серпень 2009 року 1588,13 грн., за вересень 2009 року 1587,37 грн., за жовтень 2009 року 1588,13 грн., за листопад 2009 року 1587,38 грн., за грудень 2009 року 1270,50 грн. Згідно довідки МК МЗ Міська поліклініка № 1 за № 92 від 08.12.2010 року заробітна плата ОСОБА_1 на посаді дільничного терапевта складала:за січень 2010 року 1109,94 грн., за лютий 2010 року 662,27 грн., за березень 2010 року 884,24 грн., за квітень 2010 року 830,36 грн., за травень 2010 року 905,51 грн., за червень 2010 року 1120,33 грн., за липень 2010 року 955,76 грн., за серпень 2010 року 845,60 грн., за вересень 2010 року 845,60 грн., за жовтень 2010 року 869,40 грн., за листопад 2010 року 869,40 грн. Згідно довідки МК МЗ Міська поліклініка № 1 за № 49 від 23.05.2011 року заробітна плата ОСОБА_1 на посаді дільничного терапевта складала: за грудень 2010 року 890,40 грн., за січень 2011 року 910 грн., за лютий 2011 року 910 грн., за березень 2011 року 910 грн., за квітень 2011 року 927,50 грн. Згідно довідки МК МЗ Міська поліклініка № 1 за № 106 від 09.10.2012 року заробітна плата ОСОБА_1 на посаді дільничного терапевта складала: за травень 2011 року 927 грн. 50 коп., за червень 2011 року 966 грн. 19 коп., за липень 2011 року 1038 грн. 77 коп., за серпень 2011 року - 942 грн. 20 коп., за вересень 2011 року 951 грн. 30 коп., за жовтень 2011 року 979 грн. 30 коп., за листопад 2011 року 1024 грн. 08 коп., за грудень 2011 року 910 грн. 23 коп. Згідно довідки МК МЗ Міська поліклініка № 1 за № 107 від 09.10.2012 року заробітна плата ОСОБА_1 на посаді дільничного терапевта складала:за січень 202 року 1147 грн. 30 коп., за лютий 2012 року 1066 грн. 10 коп., за березень 2012 року 887 грн. 78 коп., за квітень 2012 року 1094 грн. 0 коп., за травень 2012 року 1094 грн. 80 коп., за червень 2012 року 1094 грн. 80 коп., за липень 2012 року 1106 грн., за серпень 2012 року 1106 грн., за вересень 2012 року 1057 грн. 91 коп. Згідно довідки МК МЗ Міська поліклініка № 1 за № 31 від 19.03.2013 року заробітна плата ОСОБА_1 на посаді дільничного терапевта складала:за жовтень 2012 року 1160 грн. 96 коп., за листопад 2012 року 1338 грн. 36 коп., за грудень 2012 року 1247 грн. 85 коп., за січень 2013 року 1346 грн. 84 коп.

Згідно довідки ПАТ Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів за № 429 від 05.10.2012 року заробітна плата ОСОБА_1 на посаді фельдшера складала: за грудень 2010 року 243 грн. 13 коп., за січень 2011 року 1680 грн. 46 коп., за лютий 2011 року 2083 грн. 50 коп., за березень 2011 року 2099 грн. 60 коп., за квітень 2011 року 1993 грн. 88 коп., за травень 2011 року 1618 грн. 79 коп., за червень 2011 року 1302 грн. 55 коп., за липень 2011 року 2057 грн. 38 коп., за серпень 2011 року 2013 грн. 38 коп., за вересень 2011 року 1937 грн. 72 коп., за жовтень 2011 року 2358 грн. 61 коп., за листопад 2011 року 2195 грн. 77 коп., за грудень 2011 року 2071 грн. 70 коп. Згідно довідки ПАТ Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів за № 430 від 05.10.2012 року заробітна плата ОСОБА_1 на посаді фельдшера складала: за січень 2012 року 1404 грн. 78 коп., за лютий 2012 року 2052 грн. 58 коп., за березень 2012 року 2196 грн. 11 коп., за квітень 2012 року 2053 грн. 61 коп., за травень 2012 року 2778 грн. 61 коп., за червень 2012 року 1499 грн. 76 коп., за липень 2012 року 2053 грн. 61 коп., за серпень 2012 року 1968 грн. 82 коп., за вересень 2012 року 2109 грн. 73 коп. Згідно довідки ПАТ Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів за № 189 від 02.04.2013 року заробітна плата ОСОБА_1 на посаді фельдшера складала: за жовтень 2012 року 2054 грн. 78 коп., за листопад 2012 року 1906 грн. 18 коп., за грудень 2012 року 1771 грн. 10 коп., за січень 2013 року - 1294 грн. 30 коп., за лютий 2013 року 2056 грн. 20 коп., за березень 2013 року 2093 грн. 15 коп.

Всього за період з 06.06.2009 року по 31.03.2012 року ОСОБА_1 отримано заробітну плату в розмірі 99844 грн. 55 коп. За період з 06.06.2009 року по 31.03.2013 року середній заробіток ОСОБА_1 за умови роботи у відповідача становить 170790 грн. 98 коп. (з 06.06.2009 року по 30.06.2009 року 3649,38 грн. /30 х 24 = 2919 грн. 50 коп.; за період з 01.07.2009 року по 31.03.2013 року 3649,38 х 46 = 167871 грн. 48 коп.). Різниця в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи становить 70946 грн. 43 коп.

Враховуючи те, що позивачку було поновлено на попередній посаді рішенням суду, однак дане рішення суду не виконано, весь час вона вимушена працювати на нижче оплачуваній роботі, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи за весь час у розмірі 70946 грн. 43 коп., враховуючи те, що справа розглядалася понад один рік не з вини позивачки. Так, судові засідання 11.05.2010 року, 19.07.2010 року, 05.10.2010 року, 05.05.2011 року, 12.05.2011 року, 10.06.2011 року, 02.09.2011 року,23.10.2012 року, 22.11.2012 року, 24.12.2012 року, 01.02.2013 року, 12.03.2013 року, 19.04.2013 року були відкладені за заявами представників відповідача, за клопотанням представника відповідача 20.10.2011 року провадження у справі було зупинено.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При судовому розгляді справи знайшло підтвердження необґрунтоване та незаконне звільнення позивачки і завдання цим їй моральної шкоди, яка виразилася у втраті нормальних життєвих звязків. Залишившись без заробітної плати, позивачка змушена була прикладати додаткових зусиль для організації свого життя. Незаконне звільнення понизили самооцінку позивачки, внесли зневіру та невпевненість у її трудовій спроможності і цим самим завдали їй душевного болю. З моменту звільнення погіршився стан здоровя позивачки, загострилися хронічні захворювання. Через переживання у звязку із звільненням позивачка втратила ненароджену дитину. Однак суд критично оцінює розмір матеріальної шкоди., яку просить стягнути позивачка і вважає, що сума у розмірі 5000 грн. реально відображає ступінь її моральних страждань.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі 795 грн. 96 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 40, 47, 117, 149, 231-1, 235, 236, 2371 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року,Про практику розгулу судами трудових спорів, ст. ст. 11, 27, 31, 59, 60, 169, 209, 210, 214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Комунального закладу Дніпропетровська центральна районна лікарня на користь ОСОБА_1 суму середньомісячної заробітної плати за весь час затримки розрахунку (з 06.06.2009 року по 05.07.2009 року) у розмірі 3649 грн. 38 коп., різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи у розмірі 70946 грн. 43 коп., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., всього 79595 грн. 81 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Комунального закладу Дніпропетровська центральна районна лікарня судовий збір на користь держави у розмірі 795 грн. 96 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко