Справа № 2-1082/12
Провадження №2/713/44/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2013 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Кириляк А.Ю., при секретарі Матейчук Л.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Лукавецької сільської ради Вижницького району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, Лукавецької сільської ради Вижницького району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В позові вказував, 16 листопада 2010 року у віці 84 років померла ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації смертей 17.11.2010 року зроблено відповідний актовий запис за №48.

Після її смерті відкрилася спадщина в тому числі на сертифікат на право на земельну частку серії ЧВ№0055002.

За життя, 23 листопада 2001 року ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений 23.11.2001 року секретарем виконавчого комітету Лукавецької сільської ради Вижницького району ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за №89.

Згідно заповіту ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: сертифікат на право на земельну частку серії ЧВ №0055002, заповідала, ОСОБА_1.

Про існування заповіту на її ім'я ОСОБА_3 не повідомляла. А після її смерті, 17 листопада 2012 року, дружина ОСОБА_2 прибираючи горище, в будинку ОСОБА_3 по вулиці Малинській, 14, серед інших документів знайшла два заповіти, один від 23.07.1983 року на її ім'я та інший від 23.11.2001 року на її ім'я.

У зв'язку із цим з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не звертався, а спадкова справа не заводилася.

Окрім них з відповідачкою інших спадкоємців по заповіту немає. Матір відповідачки ОСОБА_5 та її дядько ОСОБА_6 є спадкоємцями по закону заявили свою відмову від прийняття спадщини.

Вищевикладене об'єктивно підтверджується заповітом від 23.11.2001 року на ім'я ОСОБА_1, заявою ОСОБА_6 від 26.08.2011 року та заявою ОСОБА_5 від 16.07.2011 року про відмову від прийняття спадщини.

Вважав, що йому не було відомо про існування заповіту ОСОБА_3 на його ім'я, у зв'язку із чим пропущено строк для прийняття спадщини, що на його думку є поважною та об'єктивною причиною пропуску строку на подачу заяви на прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав, посилався на обставини викладені в позовній заяві,просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилася. Від неї до суду надійшла заява в якій позов визнає та просить справу розглядати у її відсутність.

Представник Лукавецької сільської ради у суд не зявився, однак від них надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, заявлений позов визнають.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, так як обставини викладені в ньому підтверджуються, як поясненням представника позивача так і матеріалами справи.

Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16 листопада 2010 року у віці 84 років померла ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації смертей 17.11.2010 року зроблено відповідний актовий запис за №48. Після її смерті відкрилася спадщина в тому числі на будинковолодіння по вулиці Млинській, 14 в с. Лукавці, Вижницького району, Чернівецької області.

23 листопада 2001 року ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений 23.11.2001 року секретарем виконавчого комітету Лукавецької сільської ради Вижницького району ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за №89

Крім того судом встановлено, що про існування заповіту на ім'я позивача ОСОБА_3 не повідомляла. А після її смерті, 17 листопада 2012 року, прибираючи горище, в будинку по вулиці Млинській, 14, серед інших документів позивач знайшов два заповіти, один від 23.07.1983 року на його ім'я та інший на ім'я дружини ОСОБА_1. У зв'язку із цим з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не зверталася, а спадкова справа не заводилася.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6,вони відмовилися від прийняття спадщини про що свідчать їх заяви.

Згідно відмітки в копії закордонного паспорта ОСОБА_1,вбачається, що 10.05.2011 р. по 12.07.2011 року перебував за межами України.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Встановлено, що згідно з даними листів нотаріусів Вижницького районного нотаріального округу від 24.12.2012 року, 25.12.2012 року, 27.12.2012 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3, не значиться.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) , а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Частиною 1 статті 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі 1223, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 61,174, 212, 215-218,256 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити, ОСОБА_1 , додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 16.11.2010 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд в 10-денний строк з дня винесення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7