Провадження по справі № 2/0202/2502/2013
10 грудня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.
при секретарі Котула А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Товарна біржа «Катеринославська» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визнання права власності на квартиру,
У лютому 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Товарна біржа «Катеринославська» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визнання права власності на квартиру. В позовній заяві та у судовому засіданні ОСОБА_1 посилається на те, що 28 квітня 2000 року на ТБ «Катеринославська» між нею та ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності від імені відповідачки ОСОБА_2, був укладений договір купівлі-продажу майна, за яким позивачкою було придбано у власність квартиру АДРЕСА_1Правда» в м. Дніпропетровську. Право приватної власності на спірну квартиру було зареєстровано 05.09.2008 року КП ДМБТІ за позивачкою ОСОБА_1, за реєстровим № 24608171. Просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 28 квітня 2000 року, зареєстрованого на Товарній біржі «Катеринославська» 28 квітня 2000 року за реєстраційним номером 008/0019-Н, укладений між нею та ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності від імені відповідачки ОСОБА_2, щодо купівлі-продажу однокімнатної квартири за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. ім. Газети «Правда»АДРЕСА_2, та визнати за нею право власності на дану квартиру.
Відповідачка у судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила.
Представник третьої особи Товарної біржі «Катеринославська» в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 28 квітня 2000 року між позивачкою ОСОБА_1, та ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності від імені ОСОБА_2, посвідченого генеральним директором ТБ «Катеринославська» ОСОБА_4, реєстровий № 008/0019-Н, позивачкою було придбано у власність квартиру АДРЕСА_1Правда» в м. Дніпропетровську.
Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 05 вересня 2008 року КП ДМБТІ на підставі вищевказаного договору зареєструвало за ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1Правда» в м. Дніпропетровську, реєстраційний № 24608171.
В судовому засіданні позивачка пояснила, що звернулася до суду лише за порадою знайомої. Насправді її право власності на вказану квартиру ніким не порушується та не оспорюється.
Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що право власності позивачки ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1Правда» в м. Дніпропетровську ніким не оспорюється, правовстановлюючі документи на квартиру позивачкою не втрачені, жодних належних доказів, які б стверджували про порушення прав позивачки, не представлено, суд вважає позовні вимоги безпідставними.
Керуючись ст. 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11,15, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Зосименко