Справа № 136/1706/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2013 р. м.Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Мочульська Л. Т .

одержавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ТУРБІВСЬКА ОСОБА_3 ЛИПОВЕЦЬКОГО РАЙОНУ ПРО самовільне перепланування оселі, що сприяло пошкодженню траси з водопостачання.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача та третьої особи , в якій просила дослівно: « 1.притягнути відповідача до відповідальності за самочинне перепланування квартири, що стало умисним нанесенням шкоди об»єкту благоустрою водовідведенню, що було забезпеченням сім»ї; 2.Коваль Г.С. поновити водопровід попереднього призначення; 3. відшкодувати матеріальних та моральних збитків на розгляд суду», посилаючись на те, що у 1997 році відповідачка перепланувала свою квартиру, що стало причиною відрізання труби водопостачання її квартири. З тих пір вона має постійні проблеми з водопостачання, оскільки проведений водопровід по зовнішній стіні будинку кожну зиму перемерзає.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 118,119 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 118 ч.2 ЦПК України, позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, які повязані між собою.

А у відповідності до ст.. 126 ЦПК України, лише суд має право на об"єднання і лише однорідних позовних вимог.

Позивачка сама об"єднала в позовній заяві неоднорідні позовні вимоги , які не повязані між собою : ПРО притягнення відповідача до відповідальності за самочинне перепланування квартири; поновлення водопроводу та відшкодування матеріальних і моральних збитків

Крім цього, подана позовна заява не відповідає вимогам ч.4 ст.. 119 ЦПК України, та ч.1 п.п.5,6, ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві неповно викладені обставини, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги та не зазначені докази, які підтверджують кожну обставину, не конкретизовані позовні вимоги. Так не зазначено :

- про притягнення до якого виду відповідальності і в якому порядку іде мова;

- яка заподіяна матеріальна, моральна шкода .

У відповідності до п.2 Постанови пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, необхідно мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

Тобто, при зверненні до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, позивач має зазначити в позовній заяві та підтвердити доказами наступні обставини:

- наявність самої шкоди її сума;

- неправомірність дій заподіювача шкоди;

- причинний зв"язок між неправомірними діями відповідача та заподіяною шкодою;

- вина заподіювача шкоди..

Коли заявляється вимога про відшкодування моральної шкоди, в позовній заяві має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Однак в позовній заяві не викладені зазначені обставини , не зазначені докази, які підтверджують кожну обставину, не уточнені позовні вимоги, як того вимагають положення ст. 119 ЦПК України.

В ТАКОМУ випадку, якщо позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.119 ЦПК України, в силу ст. 121 ЦПК України, вона залишається без руху, а позивачеві надається строк для виправлення недоліків.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України,

суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачеві строк 5 днів з дня отримання копії ухвали для виправлення недоліків.

Роз'яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та повернеться позивачеві.

Суддя:ОСОБА_4