Справа № 489/163/13- ц
Номер провадження 2/489/649/13
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2013 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У січні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем, посилаючись на те, що через різні характери, інтереси та погляди сімя розпалась, почуття втрачені, взаєморозуміння не має. З листопада 2011 року спільного господарства не ведуть. Мають двох дітей. Спору про поділ майна, яке набуте подружжям за час перебування у шлюбі, немає. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі.

Відповідач позов визнала, просила шлюб розірвати.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач звернувся до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного кодексу України (далі СК України) за змістом яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до Свідоцтва про одруження серії 1-ФП № 494271, 21 листопада 1992 року Палацом урочистих подій м. Миколаєва зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, про що зроблено запис за №1637.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-ФП № 018826 позивач і відповідач мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач в судовому засіданні визнала позовні вимоги, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову.

Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про недоцільність застосування заходів, передбачених ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя.

Спору про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі та щодо місця проживання дітей на час розгляду справи не має.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що сторони дійшли спільної згоди розірвати шлюб, шлюбні стосунки фактично припинені, а їх поновлення та примирення сторін не можливе та подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 105, 110-114 СК України, ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 21 листопада 1992 року Палацом урочистих подій м. Миколаєва, актовий запис в книзі № 1637 розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв