Справа № 2-6233/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2013 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Експрес банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про визнання недійсними довіреностей, визнання недійсними правочинів та визнання незаконним факту зняття коштів з рахунку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 21.10.2013 року звернувся з позовом, в якому просить визнати недійсними: довіреність від 28.07.2005 року серії ВСС № 665593, видану нібито ОСОБА_1 ОСОБА_3, яка зареєстрована приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 3132; довіреність від 15.03.2007 року серії ВЕЕ № 849536, видану нібито ОСОБА_1 ОСОБА_2, яка зареєстрована приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 974.

Також просить визнати недійсними: 1) договори про внесення змін та доповнень до Договору про відкриття кредитної лінії № 35-05/кл від 25 липня 2005 року, а саме:№ 1 від 21 вересня 2005 року; № 2 від 28 вересня 2005 року; № 3 від 08 жовтня 2005 року; № 4 від 02.08.2006 року; № 5 від 15 травня 2007 року № 6 від 28 серпня 2007 року; 2) акт № 2 узгодження договірної (заставної) вартості предмету, який передається в іпотеку для забезпечення зобов'язання за договором про відкриття кредитної лінії № 35-05/кл від 26.07.2005 року; 3) договір № 1 про внесення змін та доповнень до договору про задоволення вимог Іпотекодержателя посвідченого ОСОБА_7 Київського міського нотаріального округу 26.07.2005 за реєстром №3035;

Крім того, просить визнати незаконним факт зняття коштів з його особистого рахунку за заявами про видачу готівки, а саме: від 29.07.2005 року № 6 нібито про видачу йому 123000 доларів США, що в еквіваленті становить 621150 грн.; від 28.07.2005 року № 74 нібито про видачу йому 35000 доларів США, що в еквіваленті становило 1767500 грн.; від 01.09.2005 року № 4 нібито про видачу йому 120000 доларів США, що в еквіваленті становить 606000 грн.; від 24.11.2005 року № 70 нібито про видачу йому 55000 доларів США, що в еквіваленті становило 1277750 грн.; від 04.08.2005 року без номера нібито про видачу йому 96000 доларів США, що в еквіваленті становило 484800 грн.; від 25.10.2005 року № 4 нібито про видачу йому 12000 доларів США, що в еквіваленті становило 60000 грн.; від 27.12.2005 року № 76 нібито про видачу йому 9000 доларів США, що в еквіваленті становило 45450 грн.; від 07.08.2006 року № 69 нібито про видачу йому 995000 доларів США, що в еквіваленті становило 4975000 грн.

Також просить зобов'язати банк видати йому недоотримані кошти з продовженням кредитної лінії або застосувати реституцію договору з першого дня незаконного зняття коштів з його рахунку.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує кожну із своїх вимог до відповідачів, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких звертається до суду та обґрунтовує свою вимогу відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, зміст позовної заяви свідчить, що позивачем не викладені обставини щодо обґрунтування вимоги визнання незаконним факту зняття коштів з його особистого рахунку за заявами про видачу готівки відповідно до норм як матеріального та процесуального права, та які б визначали повноваження суду для вирішення даної вимоги в порядку даного провадження у справі та у спірних правовідносинах, які виникли між сторонами, тобто правові підстави, які б передбачали такий спосіб захисту прав та інтересів позивача.

Також в позові не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує своє право вимоги щодо зобов'язання банку видати йому недоотримані кошти з продовженням кредитної лінії або застосувати реституцію договору з першого дня незаконного зняття коштів з його рахунку, тобто не викладає обставини в обґрунтування права даних вимог, обсягу, підстав та порядку покладення одного із обовязків на відповідача відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносин. До того ж, не викладає правових підстав даних вимог, які по своїй суті є конкуруючими та ставляться під умову від майбутніх обставин, які можуть виникнути під час розгляду справи.

Крім того, позивачем не викладено обставин щодо визначення ОСОБА_5 в статусу третьої особи у справі, а саме не зазначеного на які її права та обовязки може вплинути ухвалене рішення у справі з приводу відповідного спору між сторонами, враховуючи, що ч.1 ст.35 ЦПК України встановлює, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін у справі.

Таким чином, в поданій позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує кожну із своїх вимог до відповідачів та/або кожного з них окремо відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто саме, які права позивача порушені, якими діями кожного із відповідачів, тобто який характер мають правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачами саме з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення і яких саме порушених прав позивача, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості зясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних звязків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачами, є обовязковими для особи, яка предявляє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування кожної із предявлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які його права, свободи чи інтереси були порушені кожним відповідачем, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження кожної обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Експрес банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про визнання недійсними довіреностей, визнання недійсними правочинів та визнання незаконним факту зняття коштів з рахунку залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Розяснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: