"23" жовтня 2013 р.

Справа № 642/7581/13
№ 2/642/1504/130
23 жовтня 2013 року м. Харків
Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді Іванісової Л. О.,
з участю секретаря - Бондаренко В. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності та визнання права особистої власності,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності та визнання права особистої власності, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 04.02.1984 року. За рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24.05.2012 року шлюб було розірвано. Подружжя від шлюбу дітей немає. За час шлюбу подружжям спільно була набута однокімнатна квартира АДРЕСА_1, яка на праві сумісної належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2, домовленості про визначення часток у спільному майні у разі розподілу немає. ОСОБА_1 неодноразово пропонувала ОСОБА_2 компенсувати йому половину вартості квартири, але він згоди своєї не надає. ОСОБА_2 тривалий час ніде не працює, тому немає можливості компенсувати половину вартості вищезазначеної квартири, зловживає спиртними напоями. Протягом останніх кількох років ОСОБА_1 сплачує всі комунальні платежі, але позбавлена права користування належною їй частиною квартири, змушена проживати у знайомих, оскільки іншого житла не має, у звязку з цим просить суд здійснити поділ однокімнатної квартири АДРЕСА_1, шляхом присудження права власності за ОСОБА_1 та присудження грошової компенсації урозмірі 102585 (сто дві тисячі пятсот вісімдесят пять) грн. 00 коп. ОСОБА_2 за належну йому ? частку квартири АДРЕСА_1.
В судове засідання представник позивача зявився, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні доводам позовної заяви.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.
Керуючись вимогами ст. ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності зазначеного відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 травня 2012 року шлюб було розірвано між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 04.02.1984 року.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, від 30 жовтня 2006 року, реєстраційний номер 4-06-276245 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2.
Згідно технічного паспорту Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" від 07.09.2006 року квартира АДРЕСА_3 має загальну площу 37,2 кв.м. та складається з 1-єї кімнати площею 20,1 кв.м., кухні площею 6,9 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., ванної кімнати площею 2,8 кв.м., коридору площею 5,2 кв.м., балкону площею 3,2 кв.м.
Як вбачається зі звіту про незалежну оцінку обєкту нерухомості квартири АДРЕСА_4, зареєстрованому за ОСОБА_2, ОСОБА_1, від 27 червня 2013 року ринкова вартість обєкту складає 205170 (двісті пять тисяч сто сімдесят) грн. 00 коп.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 за власний рахунок утримує спільно нажите у шлюбі майно, що підтверджується копіями квитанцій про сплату комунальних послуг.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що ОСОБА_2 в квартирі не проживає, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, неодноразово до нього внаслідок поведінки останнього викликалися робітники міліції, яким він підпалив автомобіль, квартира знаходиться у занедбаному стані та є непригодною для проживання, за комунальні послуги він також не сплачує, у зв'язку з чим утворився борг. Крім того, він ставить в небезпеку життя сусідів, оскільки відкривав в квартирі вентиль газу, а сам в той час ховався у дворі будинку, веде антисоціальне життя. ОСОБА_1 іншого житла не має, внаслідок поведінки ОСОБА_2 змушена знімати квартиру або проживати у знайомих, так як вирішити питання щодо обміну чи укладення договору купівлі продажу частини квартири ОСОБА_2 відмовляється в категоричній формі.
Згідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
В силу вимог ч. 1, ч. 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне
значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.
Ст. 71 СК України передбачає, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Суд вважає за можливе провести розподіл спільного майна подружжя, оскільки встановлено, що відповідач вже тривалий час ніде не працює, не сплачує за комунальні послуги, утримання своєї частки майна не здійснює, зазначені дії проводяться позивачкою за власний рахунок, на депозит суду нею внесено суму компенсації, яка є співмірною вартості частини майна, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 60, 69-71, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку розподілу спільного майна подружжя право власності на квартиру АДРЕСА_1, вартістю 205170 (двісті пять тисяч сто сімдесят) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення або у разі ухвалення рішення за відсутності осіб, що брали участь у справі, протягом 10 днів з моменту його отримання.

СУДДЯ - Л.О. ІВАНІСОВА