Справа № 569/9780/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2013 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Тимощука О.Я.

при секретарі Грібінчак К.П.,

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру № 5 у будинку № 49/І по вул. Костромській в м. Рівному.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, ОСОБА_2, посилається на те, що 15 серпня 2012 року між нею та відповідачем у справі, ОСОБА_3 було укладено інвестиційний договір, згідно якого останній прийняв позивачку у реконструкцію частини приміщення торгового комплексу в м. Рівне по вул. Костромській, 49 у приміщення торгового комплексу з квартирами, здійснюючи при цьому за рахунок коштів позивачки інвестування будівництва квартири АДРЕСА_1, орієнтовною площею 50,0 кв.м. Обґєкт, що підлягав реконструкції приміщення торгового комплексу в м. Рівне по вул. Костромській, 49, загальною площею 140,8 кв.м, належить на праві власності відповідачеві ОСОБА_3, що підтверджено відповідними правовстановлюючими документами. ОСОБА_2 зазначає, що будівельні роботи по проведенню запланованої реконструкції нежитлового приміщення було розпочато відразу ж після укладення інвестиційного договору між сторонами та завершено орієнтовно у грудні 2012 року.

Про завершення будівельних робіт по реконструкції приміщення торгового комплексу в м. Рівне по вул. Костромській, 49 у приміщення торгового комплексу з квартирами в м. Рівне по вул. Костромській, 49, ОСОБА_2 дізналася лише після того як звернулася до Відповідача 30.01.2013 р. із вимогою повідомити про стан виконання умов інвестиційного договору від 15.08.2012 р. На її вимогу ОСОБА_3 повідомив, що будівельні роботи завершено в повному обсязі, проте на даний час він не має можливості передати їй у власність квартиру № 14 орієнтовною площею 50,0 кв.м., як передбачено умовами Договору, про причини такої неможливості в письмовому вигляді він не повідомив.

У своїх обґрунтуваннях позивачка зазначає, що нею вчасно та в повному обсязі виконано взяті на себе зобовязання та здійснено фінансування будівництва в розмірі 130 000,00 грн., що підтверджено розпискою відповідача. Посилається на те, що оскільки ОСОБА_3 було порушено умови Договору та не передано у встановлені Договором строки до 14 грудня 2012 року, у власність позивачки проінвестований обєкт нерухомого майна, то відповідно до п. 5.5. Договору, який міститься у розділі 5 Відповідальність сторін і вирішення спорів у випадку виникнення будь-яких перешкод для оформлення права власності на обєкт, Інвестор має право звернутися з позовом про визнання такого права до суду, вона набула право на звернення до суду із позовом про визнання права власності на обєкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 орієнтовною площею 50,0 кв.м.

Одночасно зазначає, що після завершення будівельних робіт КП Рівненське міське бюро технічної інвентаризації було проведено поточну інвентаризацію приміщення, внаслідок чого змінено номер будинку та нумерацію квартир, надано точні обміри площі квартири. На момент розгляду справи позивачка просить визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2/І, загальною площею 45.7 кв.м.

Представник Позивача, адвокат ОСОБА_1,. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, додатково пояснила, що у сторони позивача не має жодного іншого шляху до вирішення спірного питання та визнання права власності на квартиру № 5 у будинку № 49/І по вул. Костромській в м. Рівному, оскільки відповідачем перед початком проведення будівельних робіт не було отримано всіх необхідних дозвільних документів. Одночасно зазначила, що до відповідача із заявою про прийняття даної квартири в експлуатацію не зверталася, оскільки це зобовязаний був зробити відповідач, проте згідно розяснень даних у постанові пленуму ВССУ України № 6 від 30.03.2012 р. Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) це не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання не зявився, 10 червня 2013 року через канцелярію суду ним було подано нотаріально посвідчену заяву, згідно якої відповідач позовні вимоги ОСОБА_2визнав в повному обсязі, просив розгляд справи провести у його відсутність. У коротких поясненнях, наданих у вказаній вище заяві підтвердив обставини, викладені у позовній заяві.

Вислухавши пояснення представника позивачки, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності підлягає до задоволення в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи 15 серпня 2012 року між ОСОБА_2 та відповідачем у справі, ОСОБА_3 було укладено інвестиційний договір, згідно якого останній прийняв позивачку у реконструкцію частини приміщення торгового комплексу в м. Рівне по вул. Костромській, 49 у приміщення торгового комплексу з квартирами, здійснюючи при цьому за рахунок коштів позивачки інвестування будівництва квартири АДРЕСА_1, орієнтовною площею 50,0 кв.м. Обґєкт, що підлягав реконструкції приміщення торгового комплексу в м. Рівне по вул. Костромській, 49, загальною площею 140,8 кв.м, належить на праві власності відповідачеві ОСОБА_3, що підтверджено відповідними правовстановлюючими документами. ОСОБА_2 зазначає, що будівельні роботи по проведенню запланованої реконструкції нежитлового приміщення було розпочато відразу ж після укладення інвестиційного договору між сторонами та завершено орієнтовно у грудні 2012 року.

Про завершення будівельних робіт по реконструкції приміщення торгового комплексу в м. Рівне по вул. Костромській, 49 у приміщення торгового комплексу з квартирами в м. Рівне по вул. Костромській, 49, ОСОБА_2 дізналася лише після того як звернулася до Відповідача 30.01.2013 р. із вимогою повідомити про стан виконання умов інвестиційного договору від 14.08.2012 р. На її вимогу ОСОБА_3 повідомив, що будівельні роботи завершено в повному обсязі, проте на даний час він не має можливості передати їй у власність квартиру № 14 орієнтовною площею 50,0 кв.м., як передбачено умовами Договору, про причини такої неможливості в письмовому вигляді він не повідомив.

Із поданої до суду розписки ОСОБА_3 від 15.08.2012 р. вбачається, що позивачем вчасно та в повному обсязі виконано взяті на себе зобовязання та здійснено фінансування будівництва в розмірі 130 000,00 грн.

П. 3.1.6. Договору сторони передбачили граничний строк його виконання та передачі у власність квартири, що повинно було бути здійснено ОСОБА_3 до 14 грудня 2012 року. З огляду на невиконання відповідачем вищевказаного пункту Договору, відповідно до п. 5.5. Договору, який міститься у розділі 5 Відповідальність сторін і вирішення спорів у випадку виникнення будь-яких перешкод для оформлення права власності на обєкт, Інвестор має право звернутися з позовом про визнання такого права до суду, вона набула право на звернення до суду із позовом про визнання права власності на обєкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_2/І в м. Рівне загальною площею 45,7 кв.м.

В матеріалах справи містяться та судом досліджені оригінали всіх документів, на які посилається позивачка в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Крім того, ОСОБА_3 06.06.2013 року через канцелярію суду було подано для долучення до матеріалів справи копію технічного паспорту на приміщення торгового комплексу з квартирами по вул. Костромській, 49/І в м. Рівне та копію технічного висновку про технічний стан будівельних конструкцій приміщення торгового комплексу з квартирами по вул. Костромській, 49/І в м. Рівне, оригінали даних документів оглянуто в судовому засіданні.

Із технічного висновку вбачається, що за результатами проведеного обстеження та згідно п. 1.3.14. Нормативних документів з питань обстежень, паспортизації, безпечної та надійної експлуатації будівель та споруд торговий комплекс з квартирами на вул. Костромській, 49/І в м. Рівному залежно від стану несучих та огороджуючи конструкцій відноситься до стану І нормальний.

Із технічного паспорту на приміщення торгового комплексу з квартирами по вул. Костромській, 49/І в м. Рівне вбачається, що площа квартири АДРЕСА_2/І в м. Рівне дійсно становить 45,7 кв.м.

Положення п. 9 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) зазначають, що якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття обєкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору…. Право на звернення до суду за захистом порушеного права у позивача виникло в першу чергу в звязку із неналежним виконанням відповідачем умов інвестиційного договору від 15 серпня 2012 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 392 ЦК України: Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі ст.ст. 526, 316, 319, 392 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 214, 215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру № 5 у будинку № 49/І по вул. Костромській в м. Рівне, площею 45,7 кв.м.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя : О.Я.Тимощук