Справа № 296/2613/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"09" вересня 2013 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

при секретарі Давиденко В.В.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі також відповідач) про встановлення факту належності на праві власності спадкодавцеві ОСОБА_3 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та визнання за ним права власності в порядку спадкування за правом представлення на 1/2 частини вказаної квартири.

Позов обґрунтовувався тим, що його бабуся ОСОБА_3 померла 27.06.2008 р., внаслідок чого відкрилась спадщина на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, яке спадкодавець набула на підставі рішення апеляційного суду Житомирської області від 07.11.2007 р., однак за свого життя його державної реєстрації не здійснила. Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 сторони у справі є єдиними її спадкоємцями, оскільки її чоловік ОСОБА_4 помер 25.06.1993 р., а її дочка ОСОБА_5 померла 25.12.1998 р.

Також позивач вказував, що державним нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної конторі йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 за житті не здійснила державну реєстрацію рішення суду про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири в бюро технічної інвентаризації. Позивач посилаючись на те, що він з відповідачем, що є його сестрою є єдиними спадкоємцями баби ОСОБА_3 за законом по праву представлення, після її смерті та прийняв спадщину у передбаченому законом порядку, просить визнати за ним право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач будучи попередньо повідомленою судом про наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України, в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 27.06.2008 року у м. Радомишль Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП № 098474, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Радомишльського рай управління юстиції Житомирської області 27.06.2008 року (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Житомирською нотаріальною конторою м.Житомира від 15.10.1999 року ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлої 25.12.1998 року ОСОБА_5, а саме: квартири АДРЕСА_3 (а.с. 4).

Згідно із рішенням апеляційного суду Житомирської області від 07.11.2007 року визнано недійсним в 1/2 частині свідоцтва про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_1; визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 (а.с. 8-9).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №1009/2008, заведеної Радомишльською нотаріальною конторою Житомирської області до майна померлої 27.06.12.2008 року ОСОБА_3, спадщину у встановлений законом шестимісячний строк прийняла її онука ОСОБА_2, яка 25.12.2008 року подала заяву про прийняття спадщини та її онук ОСОБА_1, який 21.03.2009 року подав заяву про прийняття спадщини за згодою ОСОБА_2 до майна померлої ОСОБА_3 за законом (а.с. 32, 33).

Згідно із постановою державного нотаріуса Радомишльською нотаріальною конторою Житомирської області ОСОБА_6 від 10.07.2013 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 з огляду на те, що ОСОБА_3 за життя, тобто до 27.06.2008 року не здійснила державної реєстрації у бюро технічної інвентаризації свого права власності на зазначену частину квартири, визнаного рішенням апеляційного суду Житомирської області від 07.11.2007 року.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Згідно з правилами статті 1220 ЦК та статті 249 ЦПК часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, і при цьому, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За змістом ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи, що позивач прийняв спадщину у визначений законом строк шляхом звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, зважаючи на визнання відповідачем позову та неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі іншим чином, суд приходить до висновку про можливість визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 після смерті баби ОСОБА_3.

Що стосується вимоги позивача про встановлення факту належності на праві власності спадкодавцеві ОСОБА_3 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, то суд дійшов висновку, що у її задоволенні слід відмовити, оскільки зазначений факт належності вказаної частини квартири спадкодавцеві ніким не оспорюється, а також вже був предметом судового розгляду, що підтверджується рішенням апеляційного суду Житомирської області від 07.11.2007 року, яким за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, а тому додатного застереження не потребує.

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_4.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя К. В. Шалота