Провадження № 2/202/8619/2013
21 жовтня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: Мороза В.П.
при секретареві: Матухно І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення,-
У вересні 2013 році позивач звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 про звернення стягнення.
У судове засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву про слухання справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі.
Представник ПАТ А-Банк в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № DNL0AE00006543 від 15.03.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 18 730,36 Євро на купівлю автомобіля, 4 667,45 Євро на оплату разових страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.03.2012 року.
Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.
Відповідно до ст. 19 Закону України Про заставу, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання забезпеченого заставою, воно не буде виконано.
Зобовязання позичальника, що випливають зі згаданого кредитного договору, були забезпеченні шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки від 20.10.2010 року №167.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Однак, відповідачі свої зобовязання не виконують в повному обсязі, в результаті цього виникла заборгованість за кредитним договором станом на 16.08.2013 року склала 16 231,58 Євро, що еквівалентно 172 379,38 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 6 951,60 Євро, заборгованість по процентам за користування кредитом 4 828,49 Євро; заборгованість по комісії за користування кредитом 309,80 Євро; пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 4 141,69 Євро.
Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають частковому задоволенню, оскільки вимоги щодо укладання від імені відповідача договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також надання банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, суперечать нормам Закону України Про заставу щодо процедури звернення стягнення на заставлене майно та правовим позиціям, висловлених Судовою платою у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при перегляді цивільних справ у касаційному порядку у І кварталі 2011 року.
Оскільки при подачі позову позивач оплатив судові витрати, його позов задоволено частково, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 1050, 1054 ЦК України, Законом України Про заставу, ст. ст. 8, 10, 11, 57 60, 64, 79, 88, 208, 209, 212 215, 224 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк судовий збір у розмірі 172,37 грн.
В решті вимог за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 про звернення стягнення відмовити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення, може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.П.Мороз