Справа № 489/588/13- ц
Номер провадження 2/489/778/13
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2013 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника третьої особи за довіреністю ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа державна фітосанітарна інспекція по Миколаївській області про визнання права користування квартирою та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

В січні 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради в якому просили визнати за ними право користування квартирою № 42 буд. 4 по пр. Жовтневому в м. Миколаєві та зобовязати відповідача видати ордер на зазначену квартиру на імя ОСОБА_1.

В обґрунтування своїх вимог, позивачі зазначили, що 20.01.2004 Прикордонна держінспекція з карантину рослин по Миколаївській області (правонаступником якої є Державна фітосанітарна інспекція Миколаївської області), яка є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14.11.2003, зареєстрованого ММБТІ 28.11.2003 № 17708, уклала з ОСОБА_1 письмову угоду та надала позивачам право на проживання в зазначеній квартирі. На підставі зазначеної угоди позивачів було зареєстровано в квартирі.

В подальшому позивачем ОСОБА_1 було отримано дозвіл Міністерства аграрної політики та продовольства України на приватизацію зазначеної квартири, після чого на підставі звернення Державної інспекції з карантину рослин по Миколаївській області (правонаступником якої є Державна фітосанітарна інспекція Миколаївської області) про прийняття до комунальної власності міста вказаної квартири, рішенням відповідача за № 1332 від 21.12.2011 квартиру було прийнято до комунальної власності міста і взято на баланс ЖКП ММР «Південь».

Після цього позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо надання йому ордеру на зазначену квартиру та отримав відмову відповідача з посиланням на те, що він не перебував на квартирному обліку та займає квартиру з перевищенням норми житлової площі на одну людину, а тому законних підстав для видачі йому ордера немає. Вважає, що такими діями відповідача порушується його право на житло та права третьої особи, як власника зазначеної квартири, а тому змушений звернутися до суду із даним позовом

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягав на задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності.

Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

На підставі договору купівлі-продажу № 137 від 14.11.2003, зареєстрованого в ММБТІ 28.11.2008 за № 17708, власником квартири АДРЕСА_2 є Прикордонна державна інспекція з карантину рослин по Миколаївській області.

20.01.2004 між Прикордонною держінспекцією з карантину рослин по Миколаївській області в особі начальника ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено угоду, якою ОСОБА_1 та його дружині ОСОБА_2 надано право на користування та проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1.

23.11.2011 Державна інспекція з карантину рослин по Миколаївській області звернулася до Міністерства аграрної політики та продовольства України з листом (вих. № 15.01.16/908) щодо надання дозволу на приватизацію ОСОБА_1 двокімнатної квартири АДРЕСА_2.

Своїм листом від 04.01.2012 за № 37-11-3-13/53 Міністерство аграрної політики та продовольства України надало дозвіл на приватизацію ОСОБА_1 зазначеної квартири.

На підставі звернення начальника Державної інспекції з карантину рослин по Миколаївській області про прийняття до комунальної власності міста квартири АДРЕСА_2, рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 21.12.2011 за № 1332, зазначену квартиру було прийнято до комунальної власності міста та передано на баланс ЖКП ММР «Південь».

Після звернення ОСОБА_1 до виконавчого комітету Миколаївської міської ради із заявою про видачу ордеру на зазначену квартиру, він 08.11.2012 (вих. № 12429/512-11-20) отримав відмову з посиланням на те, що він не перебував на квартирному обліку в звязку з чим відсутні законні підставі надання йому ордеру.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено представником третьої особи позивачі отримали квартиру у користування та вселилися до неї на законних підставах.

За своєю правовою природою угода від 20.01.2004 є договором безстрокової оренди квартири. Припинення оренди та обовязок звільнити квартиру передбачено у двох випадках, а саме не сплати за квартиру та комунальних послуг протягом трьох місяців та в разі звільнення позивача ОСОБА_1 без двосторонньої згоди.

За змістом ч. 1 ст. 770, 814 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Відповідно до приписів п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України" від 12.04.1985 року № 2, суд, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням, осіб які туди вселились, повинен з'ясувати, чи дотриманий порядок при їх вселенні, чи була письмова згода на це членів сім'ї наймача, чи зареєстровані вони в даному житловому приміщенні, чи було це приміщення постійним їх місцем проживання, тривалість часу їх проживання, тощо.

Судом встановлено, що договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 20.01.2004 був укладений між ОСОБА_1 та власником спірної квартири - Прикордонною держінспекцією з карантину рослин по Миколаївській області в особі начальника ОСОБА_4 За умовами договору власник надав ОСОБА_1 та його дружині ОСОБА_2 квартиру для проживання, а ОСОБА_1 зобовязався утримувати квартиру в належному стані і власно проводити оплату за квартиру та комунальні послуги, а також звільнити вказану квартиру при несплаті за квартиру та комунальні послуги, а також в разі звільнення з роботи.

ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2 після укладення угоди з Прикордонною держінспекцією з карантин рослин по Миколаївській області поселилися в квартирі, на підставі зазначеної угоди, 07.05.2004 були зареєстровані в квартирі Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області і з того часу постійно в ній проживали, несли всі витрати пов'язані з оплатою комунальних та інших послуг, які випливають з договору найму житлового приміщення, ОСОБА_1 продовжує працювати в Державній інспекції з карантину рослин по Миколаївській області, що підтверджується довідкою від 02.11.2012 за № 15-01-16/619. За увесь час проживання позивачів у спірній квартирі їх прав на проживання в ній ніхто не оспорював.

Крім того, судом встановлено, що Державна інспекція з карантину рослин по Миколаївській області зверталася до виконавчого комітету Миколаївської міської ради стосовно прийняття до комунальної власності м. Миколаєва квартири АДРЕСА_1, яка була придбана для співробітника інспекції ОСОБА_1, саме для того, щоб позивач зміг приватизувати зазначену квартиру.

Суд приходить висновку, що при вселенні ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 було дотримано порядок при їх вселенні, вони зареєстровані в даному житловому приміщенні, приміщення квартири АДРЕСА_3 є постійним їх місцем проживання, в якому вони проживають з 2004 року по теперішній час, відомості про заборгованість позивача щодо сплати за квартиру та за комунальні послуги у суду відсутні, тобто умови договору найму житлового приміщення позивачем не порушені, а зміна власника житлового приміщення не зазначена в угоді, як підстава звільнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приміщення спірної квартири.

Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання за позивачами права користування квартирою №42 в буд. № 4 по пр. Жовтневому в м. Миколаєві обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки позивачі користуються зазначеним житловим приміщенням на законних підставах.

Що ж стосується вимог позивачів, щодо зобовязання відповідача видати на імя ОСОБА_1 ордер на квартиру АДРЕСА_1, то вони також підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Ордер є правовстановлюючим документом індивідуального характеру, він видається уповноваженим органом, до компетенції якого входить прийняття рішення про надання житла і відповідно до ст. 58 ЖК України є єдиною правовою підставою на вселення громадянина особисто або з його сімєю у жиле приміщення.

Як встановлено судом позивачі на законних підставах вселилися до спірної квартири та користуються нею.

Власником квартири Державною інспекцією з карантину рослин по Миколаївській області її було передано до комунальної власності міста вже після того як передано у користування позивачів.

Частиною 2 ст. 61 ЖК УРСР встановлено, що договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Враховуючи те, що позивачі вселилися та користуються квартирою на законних підставах, і після передачі квартири до комунальної власності міста мають право отримати документ, що підтверджує право користування, тобто ордер, вимоги про зобовязання відповідача видати ордер є обґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа державна інспекція з карантину рослин по Миколаївській області про визнання права користування квартирою та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право користування квартирою № 42 буд. 4 по пр. Жовтневому у м. Миколаєві.

Зобовязати Виконавчий комітет Миколаївської міської ради видати ОСОБА_1 ордер на квартиру АДРЕСА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв