Справа№ 0820/2764/2012
№ 2-п/324/2/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2013 Пологівський районний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Іванченка М.В.

при секретарі Колісник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору №ZPVCRX01370003 від 12.10.2006 року, який складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8160,89грн. зі сплатою 12% за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.10.2008 року. ОСОБА_1 не виконав зобовязання за вказаним договором, у звязку з цим станом на 18.01.2012 року виникла заборгованість в сумі 86361,85грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 8160,9грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 32238,74грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3720,31грн.; пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 37653,24грн.; штрафів, передбачених п.5.3 умов та правил надання банківських послуг в сумі 500грн. та 4088,66грн. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №ZPVCRX01370003 від 12.10.2006 року в сумі 86361,85грн.

Пред'явив позов до суду позивач поніс додаткові витрати по оплаті судових витрат у розмірі 863,62грн.

В судовому засіданні представник позивача, підтримавши позов та виклавши мотиви його предявлення, просить поданий позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, заперечує проти стягнення процентів за користування кредитом та пені, однак ніяких мотивів свого заперечення про цих позовних вимог не навів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконав зобовязання відповідно до кредитного договору №ZPVCRX01370003 від 12.10.2006 року, що складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, за яким у КБ «ПриватБанк» отримав кредит у розмірі 8160,9грн. зі сплатою 12% за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.10.2008 року. У звязку з цим станом на 18.01.2012 року виникла заборгованість в сумі 86361,85грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 8160,9грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 32238,74грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3720,31грн.; пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 37653,24грн.; штрафів, передбачених п.5.3 умов та правил надання банківських послуг в сумі 500грн. та 4088,66грн.

При цьому, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу, та штрафів у розмірі 500грн. та 5% від суми заборгованості, як це передбачено п.п. 5.1, 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Таким чином, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідача пені і штрафу свідчать про безпідставне намагання застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.549 ЦК України пеня і штраф як різновид неустойки обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається.

Таким чином, умова про подвійну відповідальність боржника, викладена у п.п. 5.1, 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України являється нікчемною і не може застосовуватися до відповідача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафів в сумі 500грн. та в сумі 4088,66грн. за прострочення виконання грошового зобовязання задоволенню не підлягають з вищевикладених підстав, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_1 належить стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №ZPVCRX01370003 від 12.10.2006 року в сумі 81773,19грн. та понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволений позовних вимог в сумі 817,73грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.61 Конституції України, ст. ст. 215, 509, 525, 526, 546, 549, 551, 552, 610, 625 ЦК України, ст. ст. 15, 57, 79, 88, 212, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» р/р №3111 МФО 305299 заборгованість за кредитним договором №ZPVCRX01370003 від 12.10.2006 року в сумі 81773 (вісімдесят одна тисяча сімсот сімдесят три)грн. 19коп. та судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 817 (вісімсот сімнадцять)грн. 73коп., які перерахувати на р/р №0001 МФО 305299 ., в задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: