Номер провадження 2/489/413/13
РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2013 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

У листопаді 2012 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі ? частки з усіх видів заробітку доходів відповідача з січня 2012 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є батьком дитини, однак гроші на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити та стягнути аліменти.

В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги, просила стягнути аліменти з дати звернення до суду і до досягнення повноліття.

Представник відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісних позовних вимог, подала письмові заперечення. Вказала, що відповідач гроші на утримання дитини надавав, для стягнення аліментів з січня 2012 року підстав не має. Проти розміру аліментів - ? частки всіх доходів та проти стягнення з дати звернення до суду не заперечувала.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо участі того з батьків, що проживає окремо від дитини в її утриманні. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України (далі СК України) за змістом яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у випадку не досягнення домовленості щодо участі в утриманні дитини, рішенням суду з того з батьків, який проживає окремо може бути стягнуто кошти на утримання дитини (аліменти) в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП № 090965 позивач і відповідач мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач своє батьківство стосовно дитини не заперечує.

Позивач зазначає, що домовленості з відповідачем про добровільну сплату аліментів не досягнуто.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов з урахуванням зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення аліментів з дати звернення до суду обґрунтований, а відтак підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180-183 СК України, ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, 08.10.1978 р. н., народився у с. Весняне Миколаївського району Миколаївської обл., ідент. номер НОМЕР_1, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 214,6 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв