Справа №2/489/1849/13
Ленінський районний суд м. Миколаєва
___________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2013 р. м. Миколаїв

Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Коновця М.С.

при секретарі - Михайловій А.О.

за участю:

позивача: ОСОБА_1;

представник відповідача: ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

За позовом: ОСОБА_1;

До відповідача: ОСОБА_3;

про стягнення моральної шкоди.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників,

суд встановив наступне:

29.05.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що його було незаконно звільнено 16.10.2012 р. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.12.2012 р. позивача було поновлено на роботі.

Позивач наполягає на тому, що відповідач ігноруються рішення суду, на роботі його не поновлює, внаслідок чого було порушено нормальний склад життя позивача та завдано останньому моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Досліджуючи матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до положень ст.ст. 57-60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на невиконання відповідачем рішень судів про поновлення його на роботі. Саме з цих підстав позивач заявляє вимогу про стягнення моральної шкоди

Отже, як вбачається з наявних матеріалів справи, спірні правовідносини сторін виникли на підставі трудових правовідносин.

Стаття 2371 КЗпП України встановлює, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

При цьому, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст. 1167 ЦК України).

Оскільки позивач перебуває (перебував) у безпосередніх трудових стосунках із товариством з обмеженою відповідальністю "Мономакс" позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3, як фізичної особи, є безпідставними та непідтвердженими належними доказами і наявними матеріалами справи. Належних доказів завдання саме ОСОБА_3 моральної шкоди позивачу, останнім в ході розгляду справи також надано не було.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши докази, долучені до справи, щодо їх належності та допустимості оцінивши їх в сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, як необґрунтовані та безпідставні.

Керуючись ст.ст.14,60,62,212-214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Повний текст постанови складено 12.08.2013 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя