Справа № 2-4647/13
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 липня 2013 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Г.О. Козленко, розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, просила суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь 7600 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.07.2013 становить 60724,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою ст.4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ передбачена ст.15 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Тому суд зобов`язаний встановити наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.119, 120 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: ім`я (найменування) позивача і відповідача, а також ім`я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв`язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У прохальній частині позивачем заявлена одна позовна вимога.

Відповідно, у позовній заяві повинно бути викладено по вказаній позовній вимозі: зміст позовної вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовую цю позовну вимогу та зазначення доказів, що її підтверджує, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позовні вимоги не мають чіткого визначення взагалі та відповідно норм чинного законодавства.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин, підстави також необхідні для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше - для визначення предмета доказування по даній справі.

Позивачем не визначено конкретного предмету та підстав позову, оскільки останній одночасно посилається на заборгованість, не обґрунтовуючи її нормами чинного законодавства та на підстави передбачені ст.1212 ЦК України. Тобто викладені дві підстави, які взаємовиключають одна одну. Позивачем зазначені підстави, на яких ґрунтуються позовні вимоги, абсолютно між собою не пов`язані та які мають різну правову історію виникнення.

Також позовна заява та додані до неї документи не містять доказів на підтвердження безпосередньої участі позивача по виконанню договору № 21/05-1 про виготовлення відеограми (відеокліпа) від 03.07.2010, щодо відеокліпа або будь-якої його участі у виготовленні відеограми.

Тому позивачу необхідно конкретизувати свої позовні вимоги щодо предмету, підстав та нормативно-правового обґрунтування позову.

Позивач просить суд стягнути на його користь 7600 доларів США, при цьому зазначає, "що еквівалентно 60724 грн станом на 19.07.2013". Позивачу слід конкретизувати позовні вимоги зазначивши, яка грошова одиниця підлягає стягненню, документально підтвердити офіційний курс НБУ станом на 19.07.2013 та чітко зазначити з яких правовідносин випливають вказані вимоги.

Позовні вимоги містять прохання про солідарне стягнення з відповідачів 7600 доларів США, однак досудова вимога направлена позивачем на адресу тільки відповідача ОСОБА_3 містить вимогу щодо повернення заборгованості, загальна сума якої становить 8600 доларів США. Тому позивачу, слід обґрунтувати цю обставину та зазначити щодо якого боргу надсилалася вказана вимога.

При цьому позовна заява не містить викладу обставин із зазначенням у чому виражаються дії відповідачів, які конкретно неправомірні дії вони вчиняють, в який спосіб вони вчиняються, в чому полягають порушення прав позивача та не зазначено якими доказами це підтверджується.

Також з матеріалів позовної заяви не вбачається належним чином проведеного досудового врегулювання спору, оскільки до матеріалів справи не надано доказів щодо отримання відповідачем ОСОБА_3 вимоги посвідченої приватним нотаріусом КМНО. Таким чином, позивачу необхідно надати до суду зворотнє поштове повідомлення про отримання зазначеним відповідачем вимоги або витяг з електронного реєстру внутрішніх поштових відправлень України. Між тим, як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач зазначає другим відповідачем та висуває до неї відповідні позовні вимоги - ОСОБА_2 однак доказів досудового врегулювання спору між останньою та позивачем, матеріали справи не містять взагалі. Тому позивачу необхідно надати до суду належним чином підтверджені докази досудового врегулювання спору з обома відповідачами за сумою стягнення в розмірі 7600 дол. США.

Зазначені недоліки не дають можливості суду підготувати та розглянути заяву в суді першої інстанції.

Згідно ст.121 ЦПК України суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог ст.119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк на усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст.119 - 121, 208, 209 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором поруки залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків заяви протягом трьох днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

В разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Г.О.Козленко