Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/5281/13 Головуючий у 1 інстанції: Щаслива О.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2013 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів Панкеєва О.В.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль», приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 про скасування заборони на відчуження нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про скасування заборони на відчуження житлового будинку № 132 по вул. Івана Богуна в м. Запоріжжі, накладеної 23.12. 2006 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 у зв'язку з посвідченням договору іпотеки, який укладений між позивачем та ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в забезпечення зобов'язань за кредитним договором.

В позові зазначав, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2008р., яке набрало законної сили, з позивача та ОСОБА_6 солідарно стягнуто на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» заборгованість за кредитним договором у сумі 252 343, 30 грн. Він повністю сплатив усю суму боргу, у зв'язку з чим відділом примусового виконання рішень ДВС Запорізького МУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 11.08.2011 року. Відповідач перший до теперішнього часу не видав йому документа про припинення договору іпотеки, строк дії якого не може перевищувати строку остаточного виконання зобов'язань за основним договором.

Вважаючи виконаним взяті на себе зобовязання за кредитом, позивач просив зобов'язати другого відповідача зняти заборону на відчуження нерухомого майна, накладену 23.12.2006р.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено. що 21.12.2006 року між ВАТ „ОСОБА_7 Аваль і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 14/17039/1324-34, за яким ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі- 49 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі-14 % річних терміном погашення до 21.12.2026 року / а.с.5-6 /.

У забезпечення виконання кредитного договору між його сторонами 23.12.2006 року було укладено договір іпотеки № 1324-34, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, за яким преметом іпотеки став житловий будинок № 132 по вул. Івана Богуна в м. Запоріжжі / а.с.7-10 /.

23.12.2006 року року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 у зв'язку з посвідченням договору іпотеки накладена заборона на відчуження житлового будинку № 132 по вул. Івана Богуна в м. Запоріжжі.

Внаслідок невиконання ОСОБА_3 умов кредитного договору рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2008р., яке набрало законної сили, з позивача та ОСОБА_6 солідарно стягнуто на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» заборгованість за кредитним договором у сумі 252 343,3о грн.. У звязку зі сплатою повністю суми боргу відділом примусового виконання рішень ДВС Запорізького МУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 11.08.2011 року.

Проте сплата заборгованості за кредитним договором, яка була стягнута за судовим рішенням не дає підстав вважати про припинення зобовязань за кредитним договором, бо не припинилися права та обовязки сторін за кредитним договором, строк дії якого закінчується лише - 21.12.2026 року.

За вимогами ст., ст. 558, 599 ЦК України зобовязання припиняються у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, а також при їх виконанні, проведеним належним чином.

З матеріалів справи слідує, що за судовим рішенням від 06.11.2008 року про стягнення заборгованості за кредитним договором останній розірвано не було, що це судове рішення було виконано несвоєчасно, а саме 11.08.2011 року та мається спір щодо існуючої заборгованості за діючим кредитним договором / а.с.11, 12, 29, 78-83 /.

Тому висновок суду про відсутність підстав для скасування заборони на відчуження нерухомого майна є законним та обгрунтованим.

З доводами апелянта про пропуск строку позовної давності, відлік якого він повязує з ухваленням у 2008 році судового рішення, погодиться неможливо, бо згідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, тобто у даному випадку з - 21.12.2026 року.

За таких обставин, судова колегія прийшла до висновку, що рішення суду у цій справі ухвалено з додержанням нор матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не мається.

Керуючись ст. , ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: