Справа № 698/535/13-ц
Провадження 2/698/255/13
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"13" грудня 2013 р. смт. Катеринопіль
Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі :
головуючого судді Кухаренко О.В.,
при секретарі Гончар Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцентбанк» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
- 17,57 грн. - заборгованість за відсотками;
- 6703,61 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;
- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);
- 3273,79 грн. штраф (процентна складова).
Вимоги про стягнення поточної і простроченої заборгованості позивач мотивує невиконанням відповідачем обовязків передбачених Умовами надання кредиту фізичним особам, згідно яких відповідач, повинен погашати заборгованість по кредиту і відсоткам за його користування, а також оплачувати комісію на умовах передбачених цим договором.
Представник позивача в судове засідання не зявився попередньо надавши суду відповідну заяву (а.с.42), в якій позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, розгляд справи провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
З наведеного вбачається, що відповідач був повідомлений про суть спору та розгляд справи Катеринопільським районним судом, а отже свідомо не вжив заходів для отримання поштової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 ОСОБА_2, свідомо ухиляється від отримання судових повісток про виклик до суду і відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважає, що судові виклики були вручені йому належним чином.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом з копіями відповідних документів надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 5 ст. 169 ЦПК України наслідки, визначені частинами другою-четвертою цієї статті настають і в разі, якщо сторона залишить залу судового засідання.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
З матеріалів справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
За таких обставин, суд вважає встановленими факти укладення договору про надання банківських послуг між позивачем та відповідачем, а також вважає доведеними
твердження позивача про наявність простроченої заборгованості за кредитом, за відсотками та заборгованості по комісії за користування кредитом оскільки ці факти підтверджуються письмовими матеріалами справи.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок
позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася,та сплати процентів.
Щодо вимог позивача про стягнення пені і штрафу, то суд приходить до слідуючого.
За змістом ст. 549 ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Однак із матеріалів справи вбачається, що за порушення позичальником строків виконання зобовязання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню і штраф, тобто банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне і теж саме порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ст. 61 ч.1 Конституції України і ст. 509 ч.3 ЦК України згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і теж саме правопорушення, а зобовязання має право ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже штрафи в розмірі 500 грн. і 3273,79 грн. не підлягають до стягнення.
Щодо вимог позивача про стягнення неустойки, то суд приходить до слідуючого.
Згідно вимог ст. 551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків і наявності інших обставин що має істотне значення.
Згідно ст. 616 ч. 2 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків і неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд встановив, що судовий збір позивачем було сплачено сумі 692,50 грн.
Отже, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 346,25 грн.
Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, про наявність законних підстав для часткового задоволення позову.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 525, 526, 536, 549, 551, 610-612, 616, 1048, 1050 ч.2, 1054, 1056-1 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 15, 60, 88, 209, 212- 215, 224 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Акцентбанк» до ОСОБА_1 ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцентбанк» судові витрати у розмірі 346,25 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Катеринопільський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії .

Головуючий: О. В. Кухаренко