Провадження № 2/202/7505/2013
04 грудня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді: Мороза В.П.
при секретареві: Матухно І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління державної міграційної служби Дніпропетровської області Індустріального районного відділу у м. Дніпропетровську, про визнання реєстрації ОСОБА_3 такої, що перешкоджає користуванню та розпорядженню квартирою, -
У серпні 2013 року позивачка звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог, зазначила, що їй належить на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4, № 689 у реєстрі стала власником квартири АДРЕСА_1. Проте, у вказаній квартирі залишилась бути зареєстрована громадянка ОСОБА_3, яка попереднім власником квартири, тобто відповідачем у справі, не була знята з обліку перед продажем квартири.
На підставі викладеного просила суд визнати, що реєстрація ОСОБА_3 перешкоджає ОСОБА_1, як власнику, користуватися та розпоряджатися квартирою № 48 по вул. Косіора, 29-б у м. Дніпропетровськ.
Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, на його задоволенні наполягала.
Відповідач в судове засідання у справі не зявився, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином,причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Головне управління державної міграційної служби Дніпропетровської області Індустріального районного відділу у м. Дніпропетровську свого представника для участі у розгляді справи не направив, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що позивачка 3.06.2013 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4, № 689 у реєстрі, стала власником квартири АДРЕСА_2. Позивачка зазначає, що в договорі не було відомостей про реєстрацію осіб, що не є власниками квартири.
При особистій реєстрації у купленій квартирі позивачка довідалася, що у квартирі також зареєстрована громадянка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка попереднім власником квартири - відповідачем у справі, не була знята з реєстрації перед продажем квартири.
Позивачка зазначила, що при особистій співбесіді з відповідачем довідалася, що ОСОБА_3 померла 22.11.2012 року, про що видано лікарське свідоцтво № 747/Л від 23.11.2012.
Одержавши такі відомості, позивачка звернулася до 3-ї особи по справі та отримала відмову, щодо зняття з реєстрації померлої ОСОБА_3
Згідно зі ст. 3 ЦПК України та ст. 16 ЦК України особа може звернутися до суду щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Реєстрація померлої ОСОБА_3 у квартирі, що належить позивачці, перешкоджає їй, як власнику, користуватися та розпоряджатися майном вона не може продати квартиру та вимушена сплачувати комунальні послуги за підвищеним тарифом, але з боку саме відповідача ОСОБА_2 не вбачається будь-яких дій (або бездіяльності), які порушують права позивачки, тобто відсутні будь-які правові норми матеріального права як підстави для задоволення позову ОСОБА_1
Не будучи власником квартири, відповідач не наділений правом або обовязком зняття з реєстрації померлою ОСОБА_3, в даному випадку відсутні цивільно-правові підстави покласти на відповідача ОСОБА_2 обовязки щодо зняття з реєстрації померлої особи - ОСОБА_3
В матеріалах справи мається відповідь (а.с.5) відділу державної реєстрації смерті ОСОБА_5 МУЮ від 04.02.2013 року, в якій зазначено, що дійсно є реєстрація смерті гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що у свою чергу також унеможливлює задовольнити позов ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_3 є померлою особою та не наділена ані правоздатністю, ані дієздатністю, згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України та ч. 1 ст. 30 ЦК України відповідно.
Крім того, вимога позивачки зобовязати третю особу - Головне управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області (у особі Індустріального відділу у м. Дніпропетровську) зняти з реєстрації гр. ОСОБА_3 за адресою: квартира АДРЕСА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки такі вимоги предявляються до відповідача (як субєкта спірних правовідносин), мають публічно-правовий спір та повинні розглядатися в порядку КАСУ.
Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
На розяснення суду про право позивачки уточнити позовні вимоги, щодо предмету позовних вимог, правових підстав або обєкту позову, з боку ОСОБА_1 жодних письмових уточнень не надходило.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, однак вимоги позивачки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 391 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління державної міграційної служби Дніпропетровської області Індустріального районного відділу у м. Дніпропетровську, про визнання реєстрації ОСОБА_3 такої, що перешкоджає користуванню та розпорядженню квартирою відмовити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення, може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.П. Мороз