Провадження № 2/202/6581/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 грудня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді Мороза В.П.

при секретареві Матухно І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання недійсним договору поруки,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року позивач звернувся з позовом до відповідачів з позовом про визнання Договір поруки №167 від 20.10.2010 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» недійсним з моменту його укладання, відносно поручителя ОСОБА_1, посилаючись на те, що 06.03.2008р. року між позивачем та відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір поруки № 0803/01/01/А/ДП, за умовами якого позивачка відповідає перед ПАТ КБ «Приват Банк» за виконання обов?язку за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник ТОВ «Рівнепастранс», включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Про Договір поруки №167 від 20.10.2010 року, укладений між ПАТ КБ «Приват Банк» та ПАТ «Акцент-Банк», позивач дізнався лише 05.09.2012р. року із тексту заочного рішення, від 17.07.2012р.,Даний Договір поруки був укладений без згоди позивача та з порушеннями норм закону, а тому є фіктивним. З урахування викладеного позивач просив суд визнати Договір поруки №167 від 20.10.2010 року, укладений між ПАТ КБ «Приват Банк» та ПАТ «Акцент-Банк» недійсним з моменту його укладання, відносно поручителя ОСОБА_1

Позивачка у судове засідання не зявилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Представники відповідачів у судове засідання не з?явилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: відповідно до Кредитного договору № 2007-ПМ-95 від 28.08.2007 року укладеного між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2, останній отримав кредит у сумі 24 100,00 доларів США зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до ОСОБА_2А, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з ПАТ А-Банк договором поруки № 167 від 20.10.2010 року.

Згідно ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником.

Договір поруки №167 від 20.10.2010 року з ПАТ «Акцент-Банк», був укладений в забезпечення зобовязань по кредитному договору № 0803/01/А від 06.03.2008р. року, укладеного між ПАТ КБ «Приват Банк» та ТОВ «Рівнепастранс», ОСОБА_1, ПАТ «Акцент-Банк» виступив поручителем у зобовязанні сплати грошових коштів, процентів тощо. Правові наслідки за правочином настали, оскільки Позичальником були порушені зобовязання за кредитним договором, а відтак, згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, є підставою для предявлення грошової вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України недійсне зобовязання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобовязання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 548 ЦК України недійсність правочину щодо забезпечення виконання зобовязання не спричиняє недійсність основного зобовязання.

Враховуючи те, що порука це вид забезпечення виконання зобовязання, що може виникати на підставі договору, суд не вбачає підстав для визнання недійсним договору поруки, укладеного в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 0803/01/А від 06.03.2008р., оскільки підтверджується матеріалами справи кредитний договір укладений з дотриманням вимог діючого законодавства, підстав визнання його недійсним та припинення виконання зобовязань за ним судом встановлено не було. Позивачем у позові та представником позивача у судовому засіданні не наведено інших підстав визнання договору поруки недійсними.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 203, 204 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання недійсним договору поруки відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги.

Суддя В.П.Мороз