Справа № 357/1755/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гапоненко А. П. ,

при секретарі Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 3 м. Біла Церква, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом пославшись на те, що 07.10.1978 року одружилися її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4. В даному шлюбі 28.03.1979 року була народжена позивач у м. Білій Церкві - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії УІ-БК №250852 від 30.09.1987 року. Шлюб між батьками було розірвано і кожен з батьків створив власну окрему сім'ю. 11.10.1988 року мати одружилася із ОСОБА_5 та змінила прізвище відповідно до прізвища чоловіка. Доля батька їй невідома. З моменту народження позивач проживала з батьками матері - її бабусею ОСОБА_6 та її вітчимом ОСОБА_7 та повністю перебувала на їх забезпеченні. Розвитком та вихованням позивача займалися бабуся та дідусь, які розповідали, що її батьки загинули. Матір у дитинстві позивач бачила періодично, не знаючи про її родинні відносини з нею. Остання представлялася як далека родичка та безпосередньої участі у її вихованні, розвитку та забезпеченні не приймала.

Нещодавно позивач випадково дізналася від сторонніх людей про дійсний стан речей та її родинні стосунки з відповідачкою ОСОБА_2, яка особисто підтвердила позивачу зазначені факти та обставини. Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_2 упродовж з 1979 року по цей час ухилялася та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України щодо виховання, духовного і фізичного розвитку та матеріального утримання, позивач звернулась до суду з даним позовом, яким просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно позивача - її доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просить суд його задовольнити, пославшись на обставини та підстави, які викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявилась, надала через канцелярію суду письмову заяву про повне визнання позову та обставин, зазначених у позовній заяві, просить суд розглянути справу без її участі.

Від прокурора міста надійшов лист про розгляд справи без участі прокурора, оскільки позивач досягла повноліття.

У звязку з досягненням позивача повноліття служба у справах дітей до участі у справі в якості третьої особи не залучалась.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що підтверджено наданими суду копіями свідоцтв про народження, укладення шлюбу та паспортами сторін і визнано відповідачем, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 являється дочкою відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. З дня народження і до повноліття, а також в подальшому житті, вихованням позивача та її утриманням, наданням батьківської допомоги займались батьки відповідачки ОСОБА_6 та ОСОБА_8, які являються їй бабусею та дідусем.

Судом достовірно встановлено, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями позивача у судовому засіданні, відповідачем ОСОБА_2 були порушені вимоги законодавства щодо виховання дитини, яка фактично та юридично самоусунулась від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до позивача, як її дитини.

У відповідності до ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 164 СК України батьків слід позбавляти батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дітей.

Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має право дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до ч.1,2 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Враховуючи зазначені норми права і ту обставину, що позивач на час звернення до суду являється повнолітньою особою, в позові слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 6, 150, 164 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 45, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_9