Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1805/13 Головуючий у 1-й інстанції Калюжна В. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2013 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Онищенко Е. А..,

суддів Воробйової І.А., Кухаря С. В.,

при секретарі Камінській О. Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні належним на праві власності майном,-

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні належним на праві власності майном.

В обґрунтування позову зазначала, що є власником нежилого приміщення, першого поверху літ. А-5, загальною площею 197,4 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 30а. З моменту набуття нею права власності на нежитлове приміщення по вул. Сталеварів, буд. 30а. Відповідачем, яка раніше була власником цього майна, чиняться постійні перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням, які полягають в тому, що вона не може потрапити в зазначене приміщення, так як відповідач до нього не пускає, відмовляється звільнити вказане нежиле приміщення від свого майна.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд усунути перешкоди у користуванні нежилим приміщенням; виселити відповідача, ОСОБА_3, з нежилого приміщення; зобов'язати відповідача звільнити нежиле приміщення, від належного їй майна.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2013 року позовні вимоги залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що 04 жовтня 2007 року ОТП БАНК уклало з ОСОБА_3 іпотечний договір щодо нежилого приміщення, розташованого на першому поверху літ. А-5, загальною площею 197,4 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 30а приміщення 111 ( а.с. 47).

За протоколом ТОВ Укрспецторг ГРУПП проведення прилюдних торгів за № 08-0118/12-1 від 25 жовтня 2012 переможцем на придбання вищезазначеного приміщення стала ОСОБА_2

Згідно витягу з реєстру прав, право власності за ОСОБА_2 зареєстровано 30.10.2012 року ( а.с. 7).

02 березня 2012 року ОСОБА_3 передала за договором оренди спірне приміщення ОСОБА_4 (а.с. 28).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів суду ті обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме не довів наявність майна ОСОБА_3

Проте з такими висновками погодитись не можна, оскільки ці доводи суду спростовуються показами власника ОСОБА_2 та актом від 01.11.2012 року ( а.с. 22), який суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги.

В ході апеляційного розгляду апелянт ОСОБА_2 на полягає на тому, що у спірному приміщенні знаходяться речі ОСОБА_3 від яких на підставі ст. 391 ЦК України просить звільнити. На вимогах про вселення не наполягає у звязку з відсутністю в цій частині спору.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розповсюдження своїм майном.

Відповідно до ст. 50 Закону України Про іпотеку після продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів припиняються будь які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що вимоги ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні, шляхом звільнення майна відповідачки з нежитлового приміщення власника підлягають задоволенню, оскільки наявні всі підстави для захисту права в судовому порядку.

У задоволенні позову про вселення слід відмовити у звязку з відсутності спору, про що не заперечує позивач.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2013 року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні належним на праві власності майном задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 звільнити немиле приміщення , що знаходиться за адресою : м. Запоріжжя , вул. Сталеварів, буд. 30а, приміщення 111, від належного їй майна.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: