Провадження №2/202/383/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 березня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Фісун К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у жовтні 2011 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості на свою користь за кредитним договором № 60МС/2007 від 14.06.2007 року у розмірі 211537,58 дол. США; з ПАТ Акцент банк, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 200,00 грн.; з ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на свою користь заборгованість у розмірі 1950,00 грн. за надання юридичних послуг та витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права. Судові витрати також просив покласти на відповідачів.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 60МС/2007 від 14.06.2007 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит 125 000 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.06.2010 року. Проте, в порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду.

Вимоги до відповідача ОСОБА_1, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2008 року; договорами поруки, укладеним з поручителями ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості були задоволені.

Ухвалою суду від 04 вересня 2012 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2011 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості скасовано.

Представник позивача в судові засідання не зявився. Однак в матеріалах справи наявна заява про слухання справи в відсутності представника позивача, та не заперечував щодо заочного розгляду справи. Тому суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судове засідання , яке відбувалося 14 листопада 2012 року зявився. В подальші судові засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.06.2007 року між Закритим акціонерним товариством ОСОБА_7 ПриватБанк ( правонаступник Публічне акціонерне товариство ОСОБА_7 банк ПриватБанк) та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 60 МС/2007 від 14.06.2007 року про надання останньому кредиту в розмірі 125000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення 10.06.2010 року.

Вимоги до відповідача ОСОБА_1, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ОСОБА_2 договору поруки від 14 червня 2007 року; з відповідачем ОСОБА_3 договору поруки від 14 червня 2007 року; з ОСОБА_4 договору поруки від 14 червня 2007 року; з відповідачем ОСОБА_5 договору поруки від 14 червня 2007 року.

Крім того з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2008 року згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 200 грн..

Відповідно до договорів поруки поручителі є солідарними відповідачами.

Згідно до розрахунку долученого до позовної заяви ПАТ КБ ПриватБанк в звязку з неналежним виконанням зобовязань ОСОБА_1 умов договору № 60МС/2007 від 14.06.2007 року утворилась заборгованість, яка станом на 06.10.2011 р. склала 211 562, 58 дол. США, що еквівалентно складає 1 686 153, 76 грн., в тому числі 91115,80 дол. США заборгованість за кредитом; 70940,22 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1647,60 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом, 47858,96 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем не надано жодного доказу, яким би було підтверджено факт видачі ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 125000 доларів США, ( суду не надано заяви ОСОБА_1, про видачу готівки, касового ордеру, чи доказів перерахування на рахунок, не надано виписки по поточному рахунку та інших доказів). Щодо предявлення вимог до поручителів щодо виконання забезпеченого зобовязання позивач також не надав суду доказів направлення відповідачам та отримання ними вимоги.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України визначено, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахування вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не обґрунтовані та задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Керуючись: ст. ст. 526, 530, 625,1050, 1054 ЦК України, ст.ст.3,7,11,15,27, 30, 60, 61, 88,169, 212-215 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог Публічному акціонерному товариству комерційний банк ПРИВАТБАНК - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар