Справа №442/5830/13-ц
Провадження №2/442/1969/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2013 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням у зв»язку з переїздом на інше постійне місце проживання,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням у зв»язку з переїздом на інше постійне місце проживання.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що вона є власницею будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. В даному будинку прописані її син ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_2 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, який являється її онуком.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 18.07.2013р. шлюб відповідача з сином позивача - ОСОБА_3 розірвано, оскільки більше двох років вони не проживають разом, відповідач переїхала проживати до своєї матері, де і проживає по даний час. Протягом цих років відповідач ОСОБА_2 взагалі не навідувалася до будинку, що підтверджує акт, складений представниками Дережицької сільської ради та свідчення сусідів. Тому у неї виникла необхідність звернутися до суду із даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява про те, щоб слухати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги вона підтримує повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, не повідомивши причин, хоча була своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання через оголошення в пресі. Керуючись п.9 ст.74 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ст. 197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право власності від 23.01.2007р. ( зареєстровано в реєстрі за №238) ОСОБА_1 є спадкоємцем майна, а саме будинку АДРЕСА_1

Факт не проживання відповідача у спірному будинку підтверджується актами обстеження фактичного місця проживання жительки АДРЕСА_2 - ОСОБА_2 від 31.07.2013р., 27.08.2013р., складених комісією Попелівської сільської ради, як вбачається з яких, остання в будинку АДРЕСА_1, є зареєстрованою, однак не проживає більше двох років.

Згідно копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.07.2013р., шлюб між ОСОБА_2, яка являється відповідачем по справі та ОСОБА_3 - розірвано.

Згідно за ст.107 ЖК України, наймач або член сім»ї, який вибув на інше постійне місце проживання втрачає право користування жилим приміщенням із дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Крім цього, слід врахувати, що відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985р.

N2 (v0002700-85) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» на підтвердження такого вибуття, суд бере до уваги фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресування кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна до іншого жилого приміщення виїзд до іншого населеного пункту і постійна там прописка, укладення трудового договору на невизначений строк в іншому населеному пункті тощо), а відтак аналізуючи викладені в позовній заяві обставини, той факт, що дійсно відповідач ОСОБА_2 виїхала на постійне місце проживання до своєї матері, особисто зазначивши про це в позовній заяві про розірвання шлюбу, покази сусідів, акти обстеження фактичного проживання відповідача, тощо.

Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Крім цього, згідно ст.71 ЖК України жиле приміщення зберігається за відсутністю особою шість місяців, а оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірному будинку, забравши всі свої особисті речі, її слід визнати такою, що втратила право користування даним жилим приміщенням.

А відтак, суд надав оцінку сукупності узгоджених між собою доказів та зазначив, що їх достатньо, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України, ст. 405 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте Дрогобицьким міськрайонним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ____________________ Гарасимків Л.І.