Справа №493/2227/13-ц
Провадження № 2/493/915/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2013 року

Балтський районний суд Одеської області в складі :

головуючого-судді БОДАШКО Л.І.,

при секретарі ТИХОНОВІЙ Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу квартири, укладену між нею та відповідачем, дійсною, такою, що відбулася, та визнати за нею право власності на квартиру №3 загальною площею 38,8 м. кв., житловою площею 23,4 м. кв., розташовану по вулиці Котовського,227 в м. Балта Одеської області, стверджуючи, що 05.09.2013 року вона уклала з відповідачем ОСОБА_2, яка на підставі довіреності, посвідченої 13.03.2012 року приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, реєстр №708, діяла від імені ОСОБА_4, угоду купівлі-продажу вище вказаної квартири, згідно якої сплатила відповідачу гроші у сумі 24000 грн., про що складена відповідна розписка, а відповідач передала їй правовстановлюючі документи, технічну документацію на квартиру, саму квартиру, пообіцяла зявитися до нотаріальної контори для належного оформлення угоди купівлі-продажу, але до теперішнього часу відповідач ухиляється від належного оформлення угоди, до нотаріальної контори не зявляється, крім того, оформити належним чином угоду неможливо і по причині того, що раніше вище вказана квартира на праві приватної, спільної сумісної власності належала батькам ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5, померлому 08.10.2007 року, та ОСОБА_6, померлій 18.03.2011 року, після смерті батьків ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги за законом, за заповітом фактично прийнявши спадщину, свідоцтво про право на спадщину не отримала.

Вказані вище обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном, з приводу чого позивач змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі.

Відповідач до судового засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, підтвердила викладені в позові обставини, в тому числі і небажання оформити угоду купівлі-продажу у нотаріуса, просить справу розглянути за її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що батькам ОСОБА_4 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на праві приватної, спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.12.1997 року, виданого Балтським районним бюро технічної інвентаризації, в рівних частках належала квартира №3, розташована по вулиці Котовського,227 в м. Балта Одеської області, що після смерті ОСОБА_7, померлого 08.10.2007 року, ОСОБА_6, померлої 18.03.2011 року, спадщину, як спадкоємець першої черги за законом та за заповітом, фактично прийняла їх дочка ОСОБА_4 (крім неї інших спадкоємців першої черги за законом, які б претендували на спадщину, судом не встановлено, заповіт ОСОБА_7 від 12.09.2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_8, реєстр №2968, ніким не змінено і не скасовано), що 13.03.2012 року ОСОБА_4 склала довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, реєстр №708, в якій доручила ОСОБА_2 розпоряджатися з правом продажу успадкованою нею квартирою, що сторони уклали між собою договір купівлі-продажу квартири від 05.09.2013 року, згідно якого відповідач продала, а позивач придбала вище вказану квартиру за 24000 грн. і по акту прийому-передачі від 05.09.2013 року відповідач передала, а позивач прийняла квартиру, що відповідно до розписки, складеної відповідачем, вона отримала від позивача вище вказану суму грошей і взяла на себе зобовязання оформити угоду належним чином у нотаріальній конторі.

Згідно рекомендацій, викладених у п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Судом зясовано, що відповідно до ст. 657 ЦК України (із змінами, внесеними згідно із Законами № 1878-VI(1878-17) від 11.02.2010, № 2756- VI(2756-17) від 02.12.2010) договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а відповідно до ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухилилася від нотаріального посвідчення договору, про що повідомила в клопотанні про розгляд справи без її присутності, де вказала, що наміру зявитися до нотаріальної контори для посвідчення договору у неї немає, тому втрачена можливість посвідчення вище вказаного договору у нотаріуса, а також встановлено, що інших підстав нікчемності правочину в даному випадку не має.

За таких обставин суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин між сторонами вимог ч.2 ст.220 ЦК України, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне виконання умов договору, але відповідач ухилилася від його нотаріального посвідчення, тому суд може визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 05.09.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Що стосується визнання права власності на нерухоме майно, то як встановлено ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 334, 640, 657, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати дійсною і такою, що відбулася угоду купівлі-продажу квартири №3, розташованої по вул. Котовського,227 в м. Балта Одеської області, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №3 загальною площею 38,8 м. кв., житловою площею 23,4 м. кв., розташовану по вул. Котовського,227 в м. Балта Одеської області, яка раніше на праві приватної, спільної сумісної власності належала ОСОБА_7, померлому 08.10.2007 року, та ОСОБА_6, померлій 18.03.2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СУДДЯ