Святошинський районний суд міста Києва
УХВАЛА

пр. № 2/759/1555/13

ун. № 2608/20210/12

24 січня 2013 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С. розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 23.01.2013 року відкрито провадження у справі.

До суду, з метою вжиття заходів забезпечення позову представник позивача подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все майно, яке належить відповідачам вважаючи, що не вжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення можу утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як передбачає ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В частині 1 ст.153 ЦПК України вказано про те, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить представник позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006р., роз'яснено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до цього ж п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оскільки майно, яке належить відповідачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 не було обтяжено заставою, іпотекою, тощо, на виконання умов Договору позики від 28.09.2007 року, що є предметом спору, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову порушать здійснення права власності відповідачів на майно, що їм належить.

Крім того, в доводах, викладені у заяві про забезпечення позову, відсутні будь-які докази того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши заяву представника позивача по справі, та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись п.п. 4, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 р., ст.ст. 151-153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання представника позивача щодо забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.Ключник