Справа № 357/821/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гапоненко А. П. ,

при секретарі Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Біла Церква справу за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнського ОСОБА_1 Банку «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 03.12.2007 року ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1», правонаступником якого є з 19.08.2010 року ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_1 «ВіЕйБі Банк» та відповідач ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 78/28, згідно якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 15000 грн. за плату в розмірі 24% річних, терміном до 03.12.2010 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором з відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки. Відповідачі взяті на себе зобовязання не виконали, виникла заборгованість на суму 20790,72 грн., яку просять стягнути з відповідачів солідарно, а також судові витрати з оплати державного мита в сумі 207,91 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надіславши поштою заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи без його участі.

Відповідачі в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю, про що надали суду заяви і не заперечують проти постановлення рішення у попередньому судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.1, 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідачів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.12.2007 року ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1», правонаступником якого є з 19.08.2010 року ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_1 «ВіЕйБі Банк» та відповідач ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 78/28, згідно якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 15000 грн. за плату в розмірі 24% річних, терміном до 03.12.2010 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором з відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

Банк свої зобовязання виконав, що підтверджується матеріалами справи та не заперечують відповідачі.

Відповідно до умов кредитного договору та графіку погашення заборгованості по кредиту і процентів, наведеному в додатку № 1 до кредитного договору, позичальник зобов'язувався щомісячно в дату зазначену у графіку поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, а також плати за обслуговування кредиту.

Проте відповідач ОСОБА_2 порушила свої зобов'язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за обслуговування кредиту, які передбачені п. 3.3.3. Кредитного договору.

Згідно пункту 5.2. кредитного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_1 має право вимагати від позичальника виконання боргових зобов'язань в цілому: погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за його користування, плати за обслуговування кредиту, сплати відповідних штрафних санкцій.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_2 відповідно до розрахунку заборгованості станом на 19.10.2010 року становить 20790,72 (двадцять тисяч сімсот девяносто) грн.. 72 коп. і складається із:

- загальної заборгованості за Кредитом - 13183,25 грн.;

- відсотків за користування Кредитом - 5286,39 грн.;

- комісії за розрахункове обслуговування - 0 грн.;

- неустойка - 2321,08 грн.

Дана обставина підтверджена наданим судку розрахунком банку та матеріалами цивільної справи.

Також між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки відповідно до якого він взяв на себе зобов'язання відповідати за виконання позичальника ОСОБА_2 її зобов'язань по кредитному договору в повному об'ємі, а саме відповідати: за погашення, основної суми кредиту; за погашення суми процентів відповідно умовам кредитного договору; за інші виплати, належні позивачеві та які випливають з кредитного договору (в тому числі пені, штрафи і інші збитки).

При невиконанні чи неналежному виконанні зобов'язань по кредитному договору, відповідачі відповідають перед позивачем солідарно, тобто позивач має право за своїм вибором вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором як від ОСОБА_2 так і від ОСОБА_3, притому як в повному обсязі, так і в частині боргу, що передбачено в п.3.1 Договору поруки.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, встановленим договором поруки.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню і з відповідачів слід стягнути солідарно заборгованість за зазначеним кредитним договором.

Крім цього, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути також солідарно судові витрати в сумі 207,91+ 120 гривень, які підтверджені квитанціями про сплату судового збору та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509,525, 526, 530,536, 553, 554,610,625,1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10,11, 58, 60, 130,174, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 20790,72 (двадцять тисяч сімсот девяносто) грн. 72 коп. та судові витрати за сплату державного мита у розмірі207,91 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4