Справа № 369/2010/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

27.06.2013 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушина В.В.,

за участю секретаря Фур'яка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Боярської міської ради до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області про знесення самочинного будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 року Боярська міська рада звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про знесення самочинного будівництва.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що за дорученням Київської обласної державної адміністрації, в рамках проведення телевізійного проекту Діалог з країною, виконавчим комітетом Боярської міської ради, комісійно, було здійснено виїзд на місце з приводу скарги ОСОБА_1 до Президента України щодо самочинного будівництва теплиці ОСОБА_2 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, пров. Лікарняний, 3.

Комісією було зясовано, що дана самочинно збудована теплиця експлуатується з 1999 року без прийняття в експлуатацію у встановленому порядку.

За фактом виявлених порушень законодавства, Інспекцією ДАБК у Київській області ОСОБА_2 надано припис на усунення виявлених порушень.

Позивач просив суд зобовязати ОСОБА_2 знести самовільно збудовану споруду (теплицю) за адресою: м. Боярка, пров. Лікарняний, 3.

ОСОБА_3 надала до суду письмові пояснення по суті спору, відповідно до яких зазначила, що Відповідач по цивільній справі придбав будинок, у якому проживає на даний час в 1985-1987 роках.

На відстані від паркану третьої особи Відповідач по справі збудував теплицю розміром 400 кв.м.

Як зазначила ОСОБА_3, ОСОБА_2 порушив правила добросусідства, а саме спричинив похилення в сторону третьої особи по справі її паркану і ґрунтового насипу по межі земельної ділянки за стікання дощових, талих, технічних вод на її земельну ділянку.

22.06..2005 року за № 113/49-1363, 871 та 01.07.2005 року за № п3/48-1280 Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області направила лист з розпорядженням для ліквідації вказаного порушення земельного законодавства до Боярської міської ради і зобовязання ОСОБА_2 відновити в попередньому вертикальному стані огорожу земельної ділянки по межі та забезпечити організацію водовідведення дощових, талих вод від сумісного землекористування.

Крім того. як зазначила ОСОБА_3, біля її будинку Відповідач побудував окрему тепличну споруду, яку на даний час він використовує як складське приміщення.

Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні представник Позивача та представник третьої особи підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У статті 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається із відповідей Києво-Святошинської районної санітарно-епідеміологічної станції на звернення ОСОБА_3, на присадибній ділянці ОСОБА_2 розміщено теплиці, в яких вирощуються троянди. Тимчасове приміщення використовується для зберігання ґрунту та розсади троянд в індивідуальних горщиках (згідно листа виконавчого комітету Боярської міської ради № 3/49-194 від 15.06.1996 року є безпечним згідно архітектурно-будівельних та протипожежних норм). На земельній ділянці ОСОБА_2 складовано будматеріали, які, з його пояснень, будуть використані для будівництва господарчих будівель, що відповідає індивідуальному паспорту на будинок, зареєстрованому в Києво-Святошинському БТІ.

Відповідно до ст. 38 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 року № 3038-VI у разі виявлення факту самовільного будівництва інспекція ДАБК видає особі, яка здійснила таке будівництво припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Згідно ДБН України 79-92 затверджених Наказом Держбуду України 24.03.1992 року № 37 п. 2-6 розміри господарських будівель їх розміщення на ділянці визначаються згідно з проектом забудови території індивідуального будівництва, виходячи з умов дотримання протипожежних, санітарно-гігієнічних та містобудівельних вимог.

Судом встановлено, що будівництво теплиці розпочато у 1999 році на підставі рішення Боярської міськради № 9116 від 15.03.1999 року. Позивач користується теплицею по даний час. згідно ДСП Планування та забудови населених пунктів № 173 від 19.06.1996 року санітарно-захисна зона для теплиць з водяним, паро- та електроопаленням не нормується. Отже рішення в частині знесення теплиці підлягає скасуванню.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) визначено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи реагування та притягнення винної особи відповідальності.

Крім того, як зазначено, в Узагальненні судової практики вирішення цивільних справ, пов'язаних із самочинним будівництвом, реконструкцією та переплануванням об'єктів нерухомого майна від 01.01.2010 р., місцевих судам слід враховувати, що вимоги органу державної влади або органу місцевого самоврядування можуть бути вмотивовані тільки публічних інтересом: порушенням містобудівних і інших норм, загрозою життю і здоров'ю громадян, спотворенням архітектурного ансамблю тощо.

Наведені обставини Позивачем у судовому засіданні не доведені. Спірна прибудови розташовані на земельній ділянці, що знаходиться у приватній власності ОСОБА_2.

Відомості про порушення будівельних норм та правил, загрозу життю і здоров'ю громадян, про використання усіх передбачених законодавством України заходів реагування та притягнення Відповідача до відповідальності, а також докази неможливості проведення відповідних перебудов - Позивачем не надані.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.

На підставі ст. 38 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) та керуючись ст. ст. 15, 16, 57, 60, 61, 63, 209, 212-214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Боярської міської ради до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області про знесення самочинного будівництва залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Нікушин В.В.