Провадження № 576/658/13-ц
Справа № 2/576/237/13
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.03.2013 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.,

при секретарі Мінченко Г.П.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа: ОСОБА_4, про визнання права власності на нежитлове приміщення , -

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником нежитлового приміщення: прохідної площею 6,8 кв.м. за адресою м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 29 літ. «А», на підставі договору купівлі-продажу від 03.12.2011 року, укладеного з ОСОБА_4 Крім того, з січня 2002 року по сьогодні позивач відкрито і безперервно володіє і користується ще і іншим нежитловим приміщенням літ. «А» площею 7,6 кв.м., яке знаходиться за адресою м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 29-а і межує з належним позивачу на праві власності нежитловим приміщенням. Дане нежитлове приміщення було раніше частиною прохідної гаражного кооперативу, однак у власності або на балансі кооперативу не перебуває. Згідно листа гаражного кооперативу «Прогрес» від 18.12.2001 року, кооператив не заперечував проти отримання позивачем даного приміщення в безоплатне користування. З моменту прийняття позивачем даного приміщення у користування будь-яка особа не заявляла про свої вимоги на дане приміщення. Згідно листа КП «ОСОБА_3 МБТІ» від 10.10.2012 року, право власності на вказане нежитлове приміщення не зареєстроване. Посилаючись на те, що він більше десяти років добросовісно, відкрито та безперервно володіє даним нежитловим приміщенням як своїм власним, позивач просить визнати за ним право власності на вказане нежитлове приміщення за набувальною давністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пояснили, що позивач з відома керівництва гаражного кооперативу «Прогрес», добросовісно, відкрито і безперервно користується вказаним нежитловим приміщенням з 2002 року, протягом всього періоду користування з 2002 року по 2013 рік жодна особа не заявляла про свої права на вказане приміщення.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_5 до початку розгляду справи подав заперечення на позов (а.с.18-19). Під час розгляду справи в попередньому судовому засіданні представник відповідача змінив думку щодо позову, подав письмову заяву про визнання позову (а.с.22) та пояснив, що ОСОБА_3 міська рада після зясування всіх обставин справи не заперечує проти визнання права власності на нежитлове приміщення за позивачем, так як ОСОБА_3 міська рада не має жодних претензій до вказаного приміщення, оскільки земельна ділянка під даним приміщенням знаходиться в оренді у позивача ОСОБА_1, а саме приміщення ні за ким не зареєстроване. Надалі представник ОСОБА_3 міської ради просив розглядати справу без його участі, з позовом повністю згоден (а.с.22).

Третя особа ОСОБА_4 в попередньому судовому засіданні позов визнав, пояснив, що він ще 20 червня 2000 року придбав у ОСОБА_6 нежитлове приміщення: прохідну площею 6,8 кв.м. за адресою м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 29 літ. «А» (а.с.46), згодом у 2011 році продав дане нежитлове приміщення ОСОБА_1 (а.с.5). Крім того, до вказаного приміщення примикає ще одне нежитлове приміщення площею 7,6 кв.м, яким ОСОБА_1 дійсно користується з 2002 року, але на це приміщення будь-які документи відсутні, так як приміщення офіційно не оформлене і ні за ким не числиться.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, третьої особи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Згідно п.8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 01 січня 2001 року.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 03 грудня 2011 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_4 прохідну-цегляну, означену на плані КП «ОСОБА_3 БТІ» під літерою «А» загальною площею 6,8 кв.м., що розташована за адресою м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 29, на земельній ділянці ОСОБА_3 міської ради (а.с.5).

Позивачем також надано суду копію технічного паспорту на інше суміжне нежитлове приміщення літера «А» по вул. 40 років Перемоги, 29-а в м. Глухів площею 7,6 кв.м. (а.с.6-10).

З листа КП «ОСОБА_3 БТІ» від 10.10.2012 року № 86 вбачається, що право власності на нежитлове приміщення за адресою: м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 29-а в КП «ОСОБА_3 БТІ» не зареєстровано (а.с.11).

Згідно висновку про вартість майна, виконаного КП «ОСОБА_3 БТІ», ринкова вартість нежитлового приміщення , що розташоване за адресою: вул. 40 років Перемоги, 29-а в м. Глухів становить станом на 18 жовтня 2012 року 11 170 грн. (а.с.13).

Позивачем також надано суду ксерокопію листа від 18 грудня 2001 року на імя ОСОБА_1, за підписом голови гаражного кооперативу «Прогрес» ОСОБА_7 про те, що гаражний кооператив «Прогрес» не заперечує проти отримання ОСОБА_1А у безоплатне користування нежитлової будівлі площею 7.6 кв.м. по вул. 40 років Перемоги, 29б, що межує з територією кооперативу, і що дана нежитлова будівля була частиною прохідною на територію кооперативу, однак на балансі чи у власності кооперативу не перебуває (а.с.12).

Суд дослідив в судовому засіданні оригінал даного листа, сумнівів щодо його достовірності у суду не виникло.

Судом встановлено, що гаражне товариство «Прогрес» утворено у 1987 році та розташоване за адресою: м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 29-Б (а.с.47-48), діє на підставі Статуту, керівником гаражного товариства дійсно є ОСОБА_7А (а.с.49-52).

Гаражне товариство «Прогрес» користується земельною ділянкою загальною площею 22337 кв.м. за адресою: м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 29-Б на умовах договору оренди землі, укладеного 15 лютого 2010 року між ОСОБА_3 міською радою та гаражним товариством «Прогрес» (а.с.53-57).

З листа відділу містобудування та архітектури ОСОБА_3 міської ради вбачається, що документи, що стосуються нежитлового приміщення: прохідної гаражного кооперативу за адресою: м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 29 відсутні (а.с.45).

Відсутність реєстрації права власності на нежитлове приміщення за адресою: м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 29-а, підтверджується також і листом КП «ОСОБА_3 БТІ» (а.с.11).

Та обставина, що вказане нежитлове приміщення не перебуває у власності чи на балансі гаражного товариства «Прогрес», підтверджується листом за підписом голови товариства від 18.12.2001 року (а.с.12).

Крім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 користується земельною ділянкою площею 29 кв.м. за адресою: м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 29 на умовах договору оренди землі, укладеного 16 травня 2012 року між ОСОБА_3 міською радою та ОСОБА_1 строком на 49 років (а.с.35-41).

Допитаний в суді свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є членом гаражного товариства «Прогрес», його гараж знаходиться з краю території гаражного кооперативу біля приміщення прохідної, і він може підтвердити ту обставину, що ОСОБА_1 протягом багатьох років, приблизно з початку 2000-х років, дійсно користується вказаним нежитловим приміщенням прохідної, займається ремонтом автомобілів.

Допитана в суді свідок ОСОБА_9 пояснила, що з 2004 року вона веде бухгалтерію гаражного кооперативу «Прогрес», і може підтвердити, що ОСОБА_1 протягом всього часу, поки вона виконує функції бухгалтера кооперативу і по цей час дійсно користується вказаним нежитловим приміщенням прохідної, і неодноразово надавав їй місце в даному приміщенні для роботи з бухгалтерськими документами.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для даної справи, і які, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, повинен довести саме позивач, є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння), безтитульність володіння.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент заволодіння чужою річчю. У разі, якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння (наприклад, спадкування), а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли.

Суд вважає, що позивач надав достатньо доказів тому, що він тривалий час з січня 2002 року, тобто понад 10 років, добросовісно, відкрито і безперервно володіє нежитловим приміщенням, яке не має власника, і були відсутні інші підстави для виникнення права власності, що підтвердилось в суді наданими документами та показаннями свідків, також суд приймає до уваги, що інші особи протягом всього часу володіння не заявляли про свої права на вказане приміщення.

Суд також враховує і те, що відповідач ОСОБА_3 міська рада не заперечує проти визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на нежитлове приміщення, яке розташоване на земельній ділянці ОСОБА_3 міської ради по вул. 40 років Перемоги, 29-А в м. Глухів.

Земельною ділянкою під цим приміщенням позивач користується на законних підставах згідно договору оренди землі.

Враховуючи все вищевикладене, оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачем права власності на нежитлове приміщення за набувальною давністю.

На підставі ст. 344 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа: ОСОБА_4, про визнання права власності на нежитлове приміщення задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення площею 7,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 29-а літ. «А» за набувальною давністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ