19.12.2013Провадження № 6/331/672/13
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Федченко І.М.,

при секретарі Міхеєнко Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про обмеження виїзду за кордон, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з поданням, в якому зазначає, що на примусовому виконанні у Жовтневому ВДВС ЗМУЮ знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2550/2001 виданого 30.10.2001 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/3 частини щомісячно на утримання дітей, до досягнення ними повноліття.

23.11.2001 р. державним виконавцем Жовтневого ВДВС ЗМУЮ в порядку ст.ст.17,19,20,24,25 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої було направлено сторонам.

У поданні державний виконавець зазначає, що боржник ОСОБА_2, рішення суду та законі вимоги державного виконавця не виконує, та станом на 01.11.2013р., загальна сума заборгованості по виконавчому провадженню боржника складає 58 852,87 грн.

Державний виконавець просить суд вирішити питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу боржника з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН не відомий, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Державний виконавець Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з поданням, в якому зазначає, що на примусовому виконанні у Жовтневому ВДВС ЗМУЮ знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2550/2001 виданого 30.10.2001 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/3 частини щомісячно на утримання дітей, до досягнення ними повноліття.

23.11.2001 р. державним виконавцем Жовтневого ВДВС ЗМУЮ в порядку ст.ст.17,19,20,24,25 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої було направлено сторонам.

У поданні державний виконавець зазначає, що боржник ОСОБА_2, рішення суду та законі вимоги державного виконавця не виконує, та станом на 01.11.2013р., загальна сума заборгованості по виконавчому провадженню боржника складає 58 852,87 грн., але на підтвердження зазначеного, державним виконавцем, окрім наданих суду копії виконавчого листа, копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копії супроводжувального листа, копії довіреності № 17 від 01.10.2013 року та копії витягу з наказу № 472 від 12.08.2011 року, не надано жодного доказу щодо невиконання або умисне ухилення боржника від виконання рішення (наприклад: копії письмових вимог, які надсилались на адресу боржника; копії актів державного виконавця, тощо).

Статтею 21 Конституції України закріплено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Ст. 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в України громадян України» підставами для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобовязань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні, та відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України надає до клопотання (подання) про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

У звязку з вище викладеним, керуючись вимогами ст. ст. 21, 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.М. Федченко