Справа № 658/4680/13-ц
(провадження № 2/658/1644/2013)
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2013 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Марків Т.А.,

при секретарі Полтавській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Каховці Херсонської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 27 липня 2013 року сталося затоплення належній позивачу на праві приватної власності квартири з квартири, що належить відповідачу, внаслідок залиття квартири було пошкоджено коридор та ванну кімнату. Вказаними діями позивачу заподіяно майнову шкоду (яку становлять витрати, пов'язані із ремонтом квартири) в розмірі 4 200 грн. та моральну шкоду (яка полягає в душевних стражданнях, зазнаних у зв'язку із пошкодження її майна, необхідності проведення ремонтних робіт, позбавлення можливості нормально користуватися житлом) - 2 000 грн., а також понесені судові витрати.

В судове засідання позивач не з'явився надав заяву, відповідно до змісту якої на задоволенні вимог наполягав у повному обсязі, з підстав, викладених в позові, просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання неодноразово не з'являвся, про дату, час і місце розгляду справи оповіщений належним чином у встановленому порядку, про причини неявки їх поважність суд не повідомив. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від нього не находило.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Вимоги підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13 жовтня 1998 року ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Як слідує з виданої адресної довідки Каховським РС УДМС в Херсонській області, ОСОБА_2 зареєстрована з 08 вересня 2000 року за адресою: АДРЕСА_2.

28 липня 2013 року комісією об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кірова, 6» складено акт обстеження стану житла - квартири НОМЕР_1, згідно якого: в квартирі НОМЕР_1 у коридорі на стелі та стіні зліва мокра пляма розміром 0,3 м на 1,5 м; у ванній кімнаті стійкий запах нечистот; на маршових сходах, у місці розташування каналізаційної труби з 4-го до 3-го і з 3-го до 2-го поверху, мокра стіна. У разі перекриття водопостачання у квартирі НОМЕР_2 стеля і стіна квартири НОМЕР_1 не затікає (а.с. 4).

Відповідно до дефектного акту на ремонт квартири АДРЕСА_1, обсяг робіт після залиття квартири складається з: зняття обоїв, розборки плінтусів, перетирання штукатурки внутрішнього приміщення, антисептування водним складом стін, ґрунтовка, шпаклівка стін, обклеювання стін шпалерами, зняття панелів, облицювання стін пластиковими панелями, фарбування стін (а.с. 17 «а»).

Згідно з складеним кошторисом № 2-1-1 на ремонтні роботи квартири (після її залиття) та зведеного кошторисного розрахунку вартості ремонту від 08 серпня 2013 року, вартість проведення ремонту становить 4 200 грн. (а.с. 12 - 17).

Згідно вимог ст. 13 Конституції України та ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 5 ст. 319 ЦК України, використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. 10 Житлового кодексу Української РСР, громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержуватися правил користування жилим приміщенням, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію.

Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Згідно Правил користування жилими приміщеннями, утримання будинку і прибудинкової території в Україні та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов'язок по догляду за обладнанням в квартирі покладено на її мешканців.

Згідно вимог ч. 1 ст. 177 ЖК Української РСР, громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування.

Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п. 1 ч. 2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено обов'язок утримувати в належному стані санітарно-технічне обладнання квартири АДРЕСА_2, внаслідок чого відбувся прорив водпровідної труби вищезазначеної квартири із наступним затопленням квартири НОМЕР_3 вказаного будинку, внаслідок якого позивачу було завдано матеріальну шкоду.

Моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України), крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. А також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України в п. 5 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 роз'яснив, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. За яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що з вини ОСОБА_2 внаслідок залиття квартири, майну позивача заподіяна шкода, що підтверджена належними доказами та полягає у витратах на ремонт квартири після її затоплення, і яка відповідно до вимог закону підлягає відшкодуванню відповідачем в повному обсязі.

Враховуючи факт заподіяння пошкодження майну позивача, виходячи з принципу розумності, справедливості та із урахуванням психічних страждань позивача, його стану здоров'я, характеру та тривалості страждань, істотних вимушених змін у життєвих стосунках позивача, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди позивачу у розмірі 800 грн., що підлягає відшкодуванню ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені і документально підтвердженні судові витрати, що складаються зі сплати судового збору розміром 229,40 грн. (а.с. 2).

Керуючись ст.ст. 8, 21, 22, 24, 55, 124 Конституції України,

ст.ст. 3, 11 - 16, 23, 319, 1166, 1167 ЦК України,

Постановою Пленуму Верховного Суду України

«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4,

ст.ст. 3, 5 - 8, 33, 57- 60, 88, 213 - 215, 223 - 228 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 200 грн. - в рахунок відшкодування майнової шкоди та 800 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди, судові витрати в сумі 229,40 грн., всього 5 229,40 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя Т.А. Марків

стягнути шкоду