У Х В А Л А

Іменем України

23.12.2013 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.

при секретарях Самойловій М.М., Корнюшкіній Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду по справі за позовом Кредитної спілки "Українська кредитно-фінансова група" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування рішення третейського суду, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07 травня 2013 року Постійно діючий Третейський суд при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» у складі третейського судді Уварової Ю.В. одноособово у письмовому провадженні прийняв рішення у справі № 2904-13/01 за позовом Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» до ОСОБА_1 про стягнення боргу та збитків, яким позовні вимоги задовольнив частково, вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» заборгованість у розмірі 30.709,90 грн., в решті позовних вимог - відмовив. Відповідно до повідомлення Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» № 3008/222 від 30.08.2011 року, на підставі договору комісії № 30/08 від 30.08.2011 року, остання продала права право вимоги боргу ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов'язань». На момент винесення оскаржуваного рішення право вимоги боргу належало не Кредитній спілці «Українська кредитно-фінансова група», а ТОВ «Факторингова компанія «Фонд Боргових зобов'язань», яке не брало участі у справі. Позивач вважає, що вказане рішення Третейського суду підлягає скасуванню на підставі п. 5 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, оскільки третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі, а саме ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов'язань», а тому вона змушена звертатись до суду з вказаною заявою.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві, просив суд скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» у складі третейського судді Уварової Ю.В. від 07 травня 2013 року у справі № 2904-13/01 за позовом Кредитної спілки "Українська кредитно-фінансова група" до ОСОБА_1 про стягнення боргу та збитків, в частині яким позовні вимоги задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки "Українська кредитно-фінансова група" суму заборгованості у розмірі 30 709,90 грн.

Представники Кредитної спілки "Українська кредитно-фінансова група" - Марушевський Д.Л. та Кмитюк О.М. у судовому засіданні заявлені вимоги не визнали у повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є необґрунтованими у повному обсязі та не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно кредитного договору № КВ-03184/2207 від 05 серпня 2008 року, укладеного між Кредитною спілкою «Українська кредитно-фінансова група» та ОСОБА_1, останній було надано кредит у сумі 5556 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за його користування у розмірі 0,197 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 6-7).

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 07 травня 2013 року позов Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» суму заборгованості у розмірі 30 709,90 грн. (а.с. 5).

Згідно зі ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, відповідач, третя особа для підтвердження своїх вимог та заперечень, зобов'язані надати суду всі наявні докази, або повідомити про них суд до початку розгляду справи судом по суті.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 серпня 2011 року між Кредитною Спілкою «Українська кредитно-фінансова група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов'язань» було укладено договір комісії № 30/08 (а.с. 37-40).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Комітент (КС «Українська кредитно-фінансова група») доручає, а Комісіонер (ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов'язань») зобов'язується здійснити від свого імені за винагороду фактичні та юридичні дії, пов'язані з реалізацією прав вимоги.

Згідно з п. 1.2 договору КС «Українська кредитно-фінансова група» передала права вимоги до боржників в комісію в порядку, розмірі та на умовах визначених цим договором та/або додатками до нього.

Пунктом 12.1 договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31 грудня 2012 року. Якщо за 10 календарних днів до закінчення строку цього договору одна із сторін не надіслала відповідне письмове повідомлення про відмову від пролонгації договору, договір вважається пролонгованим на тих же умовах на строк 180 (сто вісімдесят) календарних днів.

Як вбачається з додаткової угоди № 1 від 04 грудня 2012 року до договору комісії №30/08 від 30 серпня 2011 року, а саме з п. 1, сторони дійшли згоди про розторгнення дії договору доручення № 30/08 від 30 серпня 2011 року у зв'язку з чим погодили наступну (нову) редакцію п.12 Договору: «Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 04 грудня 2012 року» (а.с. 56).

Відповідно до положень ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про третейські суди» третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Згідно зі ст. 17 ЦПК України, рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про третейські суди» компетентний суд - місцевий загальний суд чи місцевий господарський суд за місцем розгляду справи третейським судом.

Згідно з вимогами ст. 389-1 ЦПК України, сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Частиною 2 ст. 389-5 ЦПК України визначено, що рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

В обґрунтування заявлених вимог представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилався на те, що оскаржуване рішення Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 07 травня 2013 року підлягає скасуванню на підставі п.5 ч.2 ст. 389-5 ЦПК України, а саме у зв'язку з тим, що Третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, оскільки на момент винесення оскаржуваного рішення право вимоги боргу належало не позивачу КС "Українська кредитно-фінансова група", а на підставі договору комісії від 30 серпня 2011 року - ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов'язань», яке не брало участі у розгляді справи.

Вказані твердження представника відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме додатковою угодою № 1 від 04.12.2012 року до договору комісії № 30/08 від 30.08.2011 року, відповідно до умов якої строк дії договору комісії визначено до 04 грудня 2012 року.

Таким чином, на момент винесення рішення Третейським судом при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» права вимоги належали саме Кредитній Спілці "Українська кредитно-фінансова група".

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, користуючись своїми процесуальними правами і обов'язками, на виконання вимог ст. 10, 60 ЦПК України, не надав доказів та не спростував той факт, що за договором комісії від 30 серпня 2011 року ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов'язань» набуло права вимоги до боржника, а не здійснювало від свого імені за винагороду фактичні та юридичні дії, пов'язані з реалізацією прав вимоги, про що зазначено в п.1.1 вищевказаного договору та, що строк дії Договору комісії від 30 серпня 2011 року на дату постановлення рішення Третейським судом при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 07 травня 2013 року не припинився.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених представником відповідача ОСОБА_1 вимог, а тому відмовляє у їх задоволенні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 17, 27, 31, 60, 61, 88, 208, 389-1, 389-3 - 389-6 ЦПК України, ст. 16 ч. 1 ЦК України, ст. 2, 51 Закону України «Про третейські суди», - суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 в задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду по справі за позовом Кредитної спілки "Українська кредитно-фінансова група" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва Т.А.Зотько