Справа №1806/2-1621/11
Провадження №2/592/14/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2013 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі :

головуючого - судді Катрич О.М.,

при секретарі - Гробовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: КП " Сумське міське бюро технічної інвентаризації", приватний нотаріус Сумського нотаріального округу Чернишенко Вікторія Вікторівна про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4, і звернувшись в установленому законом порядку до нотаріальної контори, дізнався, що його батько склав заповіт на користь його рідної сестри- відповідачки. Про цей заповіт він нічого не знав і батько йому не казав, так як раніше, останній складав заповіт саме на нього-позивача. Вважає, що батько заповіт від 09.12.2009 року власноручно не підписував, у нього є сумніви в тому, що він його власноруч підписував та особисто читав, так як він був складений за декілька місяців до смерті, під час його хвороби, тобто батько міг не розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому просить суд визнати заповіт від 09.12.2009 року , посвідчений приватним нотаріусом Сумського нотаріального округу Чернишенко В.В. недійсним

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задовольнити.

Відповідачка та її представник ОСОБА_6 вимоги не визнали, пояснивши, що позов є надуманим і необґрунтованим, жодних доказів на підтвердження того, що оспорюваний заповіт був складений не ОСОБА_4 не надано. Після того, як позивач побив свого племінника, тобто сина ОСОБА_2 та онука покійного, її батько скасував попередній заповіт, який був складений на позивача і все своє майно заповідав їй, а вразі її відмови чи смерті-онуку, тобто її сину. Воля його була добровільною, ніякими психічними захворюваннями батько не страждав, не дивлячись нас вій вік, добре все розумів, добре писав і читав. У задоволення позову просять відмовити.

Третя особа Чернишенко В.В. в суді пояснила, що вона перед тим, як ОСОБА_4 підписав заповіт перевірила його осудність і він добровільно своє майно заповідав дочці, ніхто його не примушував і він був у добрій пам"яті та розумі, про що також надала письмові пояснення (а.с. 23)

Третя особа- КП " Сумське міське бюро технічної інвентаризації" , представник просив слухати справу без його участі. (а.с.24)

Свідок ОСОБА_7 в суді показав, що добре знав покійного ОСОБА_4 і останній йому у 2005 році розповідав, що своє майно збирається заповідати синові. Був у здоровому розумі.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що дідусь хворів на серце. З дочкою не спілкувався і своє майно хотів залишити синові. Перебував у добрій пам"яті.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що була сусідкою покійного і він їй розповідав, що хотів своє майно заповідати і дочці і синові, але після того як позивач образив його онука, то вони не спілкувалися. ОСОБА_4 був розумний, читав багато і був у добрій пам"яті.

Свідок ОСОБА_11, який є внуком ОСОБА_4 пояснив, що він разом із дідусем, матір"ю їздили до нотаріуса і там склали заповіт. Ніхто дідуся не примушував, він там вирішив сам, у нього з дядьком- позивачем склалися поган відносини, дідусь із за цього переживав. В момент підписання заповіту, він нормально себе почував.

Суд, вислухавши доводи сторін, їх представників, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер у віці 80 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є його рідними дітьми. (а.с. 6)

09.03.1998 року ОСОБА_4 був складений заповіт на все своє майно у рівних долях на користь сина ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_2, (а.с. 19), який був скасований заповітом від 09.12.2009 року , який був складений тільки на користь ОСОБА_2, а вразі її відмови від спадщини або смерті на користь онука ОСОБА_11 що підтверджується витягом із Спадкового реєстру та самим новим заповітом. (а.с. 7, 20-21)

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 30.04.2010 року ОСОБА_1 визнано винним за ст.. 125 ч.2 КК України та засуджено до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин за те, що він 25.06.2009 року спричинив легкі тілесні ушкодження племіннику ОСОБА_11 Під час проведення судового слідства ОСОБА_4 був допитаний в якості свідка. (а.с. 16-18)

Згідно довідки від 25.02.2011 року ОСОБА_4 на обліку у КП " Сумський обласний психоневрологічний диспансер" не перебував. (а.с. 48, 55)

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 3406 від 14.01.2013 року підпис в заповіті від 09.12.2009 року виконаний ОСОБА_4 (а.с. 248-251 т.1 )

Відповідно до акту амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи № 143 від 22.04.2013 року ОСОБА_4 станом на 09.12.2009 року в момент підписання заповіту міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с. 19-22 т.2)

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 225 ЦК України 2003 року визначено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Для визначення наявності такого стану у особи на момент укладання правочину суд відповідно до ст. 145 ЦПК України зобов"язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін, після чого висновок експерта оцінюється разом із іншими доказами по справі .

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів в їх сукупності.

Беручи до уваги надані сторонами докази в їх сукупності, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 є не доведеними і необґрунтованими, натомість доводи позивача спростовуються матеріалами справи, зокрема висновками експертиз, підстав яким не довіряти у суду немає, оскільки складені у відповідності до вимог чинного законодавства, також всі свідки пояснили, в тому числі і нотаріус, що ОСОБА_4 хоча і був у похилому віці, однак був грамотною та обізнаною людиною, не виявляв ознак розладу психіки, багато читав, вів листування з державними органами, що підтверджується документами.(а.с. 57-61) Крім цього, позивач і не заперечував, що після того, як 25.06.2009 року між ним та племінником, який є онуком ОСОБА_4, стався конфлікт, у нього з батьком погіршилися стосунки, після цього був складений заповіт 09.12.2009 року тільки на користь ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 500 грн. витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Катрич