Провадження №2/202/527/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 червня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючої судді - Слюсар Л.П.

при секретарі - Фісун К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Кондитерська фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що він є власником гуртожитку по вул. Осіння, 19 в м. Дніпропетровську. Відповідач працюючи на ПАТ Кондитерська фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ, яке раніше мало назву Дніпропетровське виробниче обєднання кондитерської промисловості, на підставі ордеру від 14.07.1989 року отримав у тимчасове користування кімнату №410 в гуртожитку по вул. Осіння, 19 в м. Дніпропетровську. Починаючи з січня 2011 року відповідач фактично перестав сплачувати плату за користування житловою площею та комунальні послуги і заборгованість на момент подачі позову складає 4682 гривен 64 коп. Просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 4682 гривні 64 коп. за користування житловою площею та комунальними послугами кімнати №410 гуртожитку по вул. Осіння,19 в м. Дніпропетровську та віднести на відповідача відшкодування витрат на сплату судового збору та стягнути на користь ПАТ Кондитерська фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ судові витрати в сумі 223 грн. 60 коп.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вказав, що він є пенсіонером і здійснює часткову оплату за користування житловою площею та комунальними послугами по 100-150 грн. в місяць. Позивачем йому було відмовлено в видачі довідки для отримання субсидії, він є пенсіонером та отримує пенсію, інших додаткових доходів не має. Звернув увагу суду, що позивачем не вказано, яка сума заборгованості поза межами строку позовної давності, так ним надано довідку щодо заборгованості станом на 01.01.2011 року та 01.01.2012 року. Просив суд в задоволені позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.01.2006 року будівля гуртожитку, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Осіння, 19 належала на праві власності Кондитерська фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ Закрите акціонерне товариство. Підприємство неодноразово перейменовувалося, що підтверджується Довідкою від 04.10.2012 року №333 ( а.с.15). Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства Кондитерська фабрика А.В.К м. Дніпропетровськ, товариство змінило найменування з Закритого акціонерного товариства Кондитерська фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ. Відповідач ОСОБА_1 на підставі ордеру від 14.07.1989 року виданого Дніпропетровським виробничим обєднанням кондитерської промисловості ( назва яку раніше мало ПАТ Кондитерська фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ ) отримав кімнату №410.

Згідно до Договору дарування від 16.03.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за № 709, ПАТ Кондитерська фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ передала безоплатно у власність територіальній громади міста Дніпропетровська, в особі Дніпропетровської міської ради будинок 19 по вул. Осіння в м. Дніпропетровську ( а.с.26,27).

Відповідно до Акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність будинок 19 по вул. Осіння в м. Дніпропетровську переданий територіальній громаді міста Дніпропетровська, в особі Дніпропетровської міської ради ( а.с. 28-30).

Згідно розрахунку заборгованість по оплаті за проживання та комунальні послуги станом на 01.09.2013 року склала 4682 грн. 64 коп. ( а.с.7)

Згідно „Правил користування жилим приміщенням та при будинкової території наймодавець повинен забезпечити схоронність і збереження жилого приміщення і при будинкової території, а наймач в свою чергу, повинен дотримуватися Правил користування жилим приміщенням і вносити щомісячно не пізніше 10 числа другого за сплачуваним місяцем плату за користування житлом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Судом та підтверджується зібраними у справі доказами, що є власником будинку №19 по вул. Осіння в м. Дніпропетровську, будівля гуртожитку літ. А-9, загальною площею 5391,6 кв.м. було ПАТ Кондитерська фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ .

У кімнаті № 410 гуртожитку мешкає відповідач, який здійснював щомісячну часткову оплату в розмірі 100-200 грн. за користування житловим приміщенням та комунальними послугами. Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером, інших доходів не має.

Дані факти не заперечувалися сторонами, обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Суду не надані докази погодження органом місцевого самоврядування встановлених позивачем тарифів.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 31 Закону України Про житлово -комунальні послуги виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлений тариф. Органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Згідно ч. 1 п. 38 Примірного положення про гуртожитки громадян, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду.

За приписами п. 2 ст.28 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до відання виконавчих міських рад належить погодження в установленому порядку тарифів щодо оплати побутових комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями.

Позивачем не надано доказів погодження тарифів оплати за проживання в гуртожитку з виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. Також не надано суду розрахунків щодо щомісячного нарахування сум по оплаті за квартплату та комунальні платежі, а також не надано суду роздруківку по періоду заборгованості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.212 ЦПК України , виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, та оцінюючи докази в їх сукупності суд не вбачає законних підстав для задоволення позову та вимушений в задоволені позову відмовити.

Керуючись: Правилами користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, ст. ст.391, 815,526 ЦК України, ст.ст. 66,67 ЖК України, ст.ст.3,7,11, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог Публічному акціонерному товариству Кондитерська фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар