Справа № 2-38/11
РІШЕННЯ

Іменем України

"15" січня 2013 р. м. Іршава

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Брич С.М.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представників відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника третьої особи - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 сільської ради Іршавського району, третя особа міськрайонне управління держкомзему у м. Іршава та Іршавському районі про скасування рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на землю, виданих ОСОБА_7 та ОСОБА_8, зобов'язання повернути захоплену земельну ділянку шляхом демонтажу огорожі, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2010 року ОСОБА_10 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 сільської ради Іршавського району, третя особа міськрайонне управління держкомзему у м. Іршава та Іршавському районі про скасування рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на землю, виданих ОСОБА_7 та ОСОБА_8, зобов'язання повернути захоплену земельну ділянку шляхом демонтажу огорожі. Посилається на те, що 21 березня 1978 року наказом №102 радгоспу «Перше травня»за рахунок вільного присадибного фонду позивачу виділено земельну ділянку площею 0,07 га для забудови за адресою: Ільниця, вул. І. Франка. Забудова ділянки дозволена рішенням виконкому Іршавської районної ради депутатів від 12 травня 1978 року №121 за типовим проектом між сусідами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 згідно будівельного паспорту. Земельна ділянка мала розміри за довжиною 33 метри та шириною 22 метра із привязкою до сараю ОСОБА_12 на відстані 11 метрів, спадкоємцем ОСОБА_13 є ОСОБА_8.

02 червня 1990 року засіданням правління колгоспу «Перше травня»(протокол № 6 ) ОСОБА_1 доділили до 0,07 га ще 0.08 га землі в сторону сусіда ОСОБА_11 і загальний розмір земельної ділянки становив 0, 15 га. 05 червня 1990 року в протоколі № 7 зборів уповноважених колгоспу «Перше травня»відмічено, що заява попередньо розглядалася комісією, призначеною розпорядженням № 70 від 16 березня 1989 року.

У 2006 році позивач звернувся до ОСОБА_9 сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації, щодо передачі земельної ділянки у приватну власність, про що 14 липня 2006 року було винесено рішення і йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо передачі земельної ділянки у приватну власність. 18 січня 2006 року землевпорядником ОСОБА_9 сільської ради надавалася довідка №490 про те, що згідно земельно-шнурової книги за гр. ОСОБА_1 зареєстровано загальну ділянку в розмірі 0, 15 га .

У серпні 2007 року ОСОБА_1 отримав ксерокопії рішення №106 від 09 листопада 1994 року по першому етапу приватизації, згідно якого розмір земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку зменшений до 0,13 га.

Жодні зміни до плану земельної ділянки не вносилися і розміри в її бік зменшення не змінювалися, рішення сільської ради з приводу земельної ділянки не виносились, а тому незрозуміло, чому земельна ділянка, якою користувався роками, опинилася в межах земельної ділянки, приватизованою відповідачкою.

Його сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 постійно захоплювалася його земля, внаслідок чого розмір земельної ділянки із 0,1500 га зменшився до 0,1300 га.

Між ним та вказаними сусідами не було встановлено твердої межі, розподіл між земельними ділянками був умовним у вигляді борозди. Однак сусідкою ОСОБА_7 нещодавно на борозді забетоновані бетонні стовпчики, а по фронтовій лінії земельної ділянки із суміжним землекористувачем ОСОБА_8 встановлено тверду межу у вигляді бетонної огорожі, яка суперечить розмірам встановленим у його будівельному паспорті, із прив'язкою до хліва ОСОБА_12 на від стані 11 метрів, а отже така встановлена частково на його земельній ділянці із 0,50 см захопленням.

З кінця 2008 року відповідачі, що проживають по сусідству, захопили частину його земельної ділянки і добровільно повертати таку не бажають. З перевірки, проведеною Іршавським РВ УМВС, він дізнався, що у ОСОБА_7 виготовлений державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії 05.12.2006 року, а ОСОБА_8 - 24.09.2010 року.

Вказаний державний акт на ОСОБА_7 вважає незаконним, так як акт встановлення та погодження зовнішніх меж ним, як суміжним землекористувачем, не підписувався, погодження, як користувач, про вилучення із його земельної ділянки не давав.

Не дивлячись на це, 16 лютого 2006 року ОСОБА_9 сільська рада складає акт №1, який ОСОБА_1 не підписував. Зневажаючи даний факт 21 березня 2006 року в ОСОБА_9 сільській раді розглядають заяву ОСОБА_7 про виготовлення державного акту на її земельну ділянку. Було прийнято рішення №11 від 21.03.2006 року: «Затвердити акт від 16.02.2006 року про встановлення та погодження її меж із суміжним землекористувачем ОСОБА_1, мешканцем с. Ільниця, вул.. І. Франка № 9».Залишено поза увагою що сусід ОСОБА_1 вищезгаданий акт не підписував, і зовнішні межі з ним ніхто не погоджував. Наявний протокол засідання узгоджувальної комісії ОСОБА_9 сільської ради Іршавського району вважає незаконним, так як на розгляд спірного питання, який існує вже декілька років і про який достовірно відомо було сільській раді, позивача ніхто не запрошував, що суперечить змісту протоколу. Про існування протоколу узгоджувальної комісії він не знав, акт погодження меж не підписував і запису про відмову від підпису в акті не зазначено. Крім того, у протоколі погодження меж не встановлено з яких причин узгоджувальна комісія і за рахунок яких земель виділила та дійшла до висновку про необхідність виділити та посвідчити державний акт ОСОБА_7. Жодні зміни до плану його земельної ділянки не вносилися, розміри в бік її зменшення не здійснювалися, рішення сільської ради з приводу користованої ними земельної ділянки не виносились, а тому не зрозуміло, чому земельна ділянка, якою вони користувалися, опинилася в межах земельної ділянки відповідачки. Виготовлення державного акту відповідачкою робить перешкоди у веденні домашнього господарства, не дозволяє виготовити документацію на право власності на земельну ділянку.

Відповідачем ОСОБА_8 на підставі рішення №107 від 21.05.2010 року 23 сесії 5 скликання ОСОБА_9 сільської ради був виготов лений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №645538, що посвідчує право власності на земельну ділянку розміром 0,1873 га, яка розташована за адресою: За карпатська область, Іршавський район, с. Ільниця, вул. І. Франка,6 з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських буді вель та споруд.

Просить суд постановити рішення, яким визнати незаконним Державний акт на право власності на земельну ділянку гро мадянки ОСОБА_7, серії ЗК №044032, виданого ОСОБА_9 сільською радою Іршавського району від 05.12.2006 року; визнати незаконним Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_8, серії ЯК №645538, виданого ОСОБА_9 сільською радою Іршавського району від 24.09.2010 року. Визнати незаконним Рішення ОСОБА_9 сільської раді Іршавсього району № 11 від 21.03.2006 року 18 сесії 4 скликання про розгляд заяви ОСОБА_7 про затвердження акту від 16.02.2006 року встановлення та погодження меж земельної ділянки з суміжним землекористувачем ОСОБА_1. Зобов'язати відповідачку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: вул.. І. Франка, 9 с. Ільниця Іршавського району Закарпатської області, шляхом демонтажу самовільно встановлених останніми огорож та парканів в межах визначених в висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Позивач ОСОБА_10 та його представники ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в судовому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити з мотивів, наведених у заяві.

Представники відповідачів ОСОБА_16, ОСОБА_7 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, просять відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_9 сільської ради ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи без самостійних вимог міськрайонного управління держкомзему у м. Іршава та Іршавському районі ОСОБА_6 в судовому засіданні вважає позов безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що рішення виконкому ОСОБА_9 селищної ради народних депутатів №106 від 09 листопада 1994 року «Про розгляд матеріалів про передачу земель безплатно у приватну власність громадянам селища»приймалося стосовно 179 громадян, в тому числі і громадянина ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до виготовленої технічної документації. Згаданим рішенням затверджено подані технічні матеріали про передачу земель безоплатно у приватну власність громадянам селища Ільниця.

Згідно погосподарської книги за громадянином ОСОБА_1, мешканцем с. Ільниця, вул. І.Франка, № 9 зареєстровано земельні ділянки загальною площею 0,21 га, у тому числі: 0,13 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,08 га для ведення особистого селянського господарства, що відповідає вимірам 1-го етапу приватизації проведених в 1994 році та кадастровій справі на дану земельну ділянку.

Рішенням позачергової дев'ятнадцятої сесії V-го скликання від 27 жовтня 2009 року № 251 дано дозвіл громадянці ОСОБА_8, мешканці с. Ільниця, вул. І.Франка, № 6 на виготовлення технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки: орієнтовною площею 0,18 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: с. Ільниця, вул. І.Франка, № 6.

Рішенням двадцять другої сесії V-го скликання від 25 березня 2010 року № 11 затверджено протокол постійної земельної комісії від 19.03.2010 року обстеження меж земельної ділянки по вул. І.Франка, № 6 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_8 та дано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. І.Франка, № 6 с. Ільниця площею 0,1873 га без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням двадцять третьої сесії V-го скликання від 21 травня 2010 року № 107 затверджено громадянці ОСОБА_8, мешканці с. Ільниця, вул. І.Франка, № 6 технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,1873 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: с. Ільниця, вул. І. Франка, № 6 та передано у власність ОСОБА_8, мешканці с. Ільниця, вул. І.Франка, № 6 земельну ділянку площею 0,1873 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: с. Ільниця, вул. І.Франка, № 6.

Державний акт є похідним правоустановлюючим документом від рішення двадцять третьої сесії V-го скликання від 21 травня 2010 року № 107 ОСОБА_9 сільської ради .

Законність цього рішення, яким ОСОБА_8 передано у приватну власність 0,1873 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: с. Ільниця, вул. І. Франка, № 6 позивач в судовому порядку не оспорював.

Окрім того позивач жодним чином не довів порушення його право користування земельною ділянкою. Посилання на привязку розташування земельної межі на відстані 11 метрів від сараю ОСОБА_12, який є неправильної форми, не є обґрунтованим та не підтверджене жодними доказами й міститься у будівельному паспорті, який не є ні правовстановлюючим, ні правопосвідчувальним документом.

За таких обставин, суд вважає за неможливе визнавати нечинним державний акт на землю при наявності нескасованого, тобто законного рішення органу місцевого самоврядування щодо долі даної земельної ділянки та відсутності доказів порушення прав суміжного землевласника (землекористувача).

Рішенням 14 сесії IV-го скликання ОСОБА_9 сільської ради від 4 жовтня 2005 року № 90 надано у власність громадянці ОСОБА_7, мешканці с. Ільниця, вул. І. Франка, № 5 земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та земельну ділянку площею 0,33 га для ведення особистого селянського господарства згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.10.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1038.

Рішенням 18 сесії І V-го скликання ОСОБА_9 сільської ради від 21 березня 2006 року №11 затверджено акт від 16.02.2006 року про встановлення та погодження меж земельної ділянки громадянки ОСОБА_7, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 з суміжним землекористувачем ОСОБА_1, мешканцем с.Ільниця, вул.І Франка, № 9.

Крім того, в наказі по садівничо-виноградарському радгоспу «Перше травня»№ 102 від 21 березня 1978 року, а також акті про відведення земельної ділянки від 16 травня 1978 року та будівельному паспорті 1978 року громадянину ОСОБА_1 була виділена земельна ділянка площею 0,07 га для будівництва жилого будинку між сусідами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 шириною 22 метри та довжиною 33 метри.

З протоколу №6 засідання правління колгоспу «Перше травня»від 2 червня 1990 року громадянину ОСОБА_1 повинні були доділити до 0,15 га землі в сторону сусіда ОСОБА_11, а не рівно 0,15 га.

Належних доказів про передачу позивачеві ОСОБА_1 у користування земельної ділянки розміром 0,15 га для за адресою: Іршавський район, с. Ільниця, вул. І.Франка, не подано.

Єдиним документом який підтверджує площу та право користування земельною ділянкою є рішення виконавчого комітетуОСОБА_9 селищної ради народних депутатів №106 від 9 листопада 1994 року, в якому зазначається, що ОСОБА_1 передається земельна ділянка у приватну власність в розмірі 0,13 га по вул. І.Франка, 9 та 0,36 га в урочищі «стара бригада».

ОСОБА_1 у позовні заяві зазначає, що межі користування з ним ніхто не погоджував і що сусідами відповідачами захоплено частину його земельної ділянки.

В матеріалах справи міститься копія протоколу від 04.07.1994 року, складеного при оформленні земельної технічної документації перед винесенням рішення про надання у приватну власність земельної ділянки, розміром 0,13 га гр. ОСОБА_1.

Так, у протоколі міститься погодження меж, про які знав і сам позивач, і сусідами були погоджені межі, про що свідчать їхні підписи.

В обґрунтування незаконності державного акту, виданого ОСОБА_7 05 грудня 2006 року позивач зазначає, що з ним ніхто не погоджував межі земельної ділянки, що суперечить нормам земельного законодавства.

Проте, в матеріалах справи міститься копія акту від 16.02.2006 року, складеного комісією в складі спеціаліста Іршавського РВЗР, начальника відділу архітектури та містобудування, землевпорядника ОСОБА_9 сільської ради та начальника земельної комісії встановлено суміжну лінію між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 по обмірах проведених у 1994 році. Зазначається, обміри 1994 року відповідають обмірам 2006 року, жодних порушень у користуванні земельною ділянкою чи меж користування земельною ділянкою комісією не встановлено.

Від підписання акту позивач відмовився, про що в ньому і зазначається та зазначаються свідки.

В Акті узгоджувальної комісії обстеження земельної ділянки по вул. І.Франка від 05.12.2006 року, копія якого міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 зазначив, що з висновком комісії незгідний.

Всупереч вищенаведеного, в уточненні позовних вимог позивач вказує, що акт погодження зовнішніх меж ним не підписувався, у технічній документації відомості про відмову від підпису та відмову погодження меж не вказано.

По даній справі була проведена будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої були поставлені питання про самовільне захоплення земельної ділянки, межі земельних ділянок.

Згідно висновку згаданої експертизи встановлено захоплення з боку ОСОБА_17, ОСОБА_8 частини земельної ділянки, належної позивачу.

Такий висновок експерта суперечать решті доказам в справі, тому суд до уваги його не бере.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак позивачем ОСОБА_1 не подано переконливих доказів і їх не здобуто в судовому засіданні, які давали б суду підстави вважати, що дії відповідачів завдали наслідки, на які він посилається.

Таким чином суд, оцінивши в сукупності докази, добуті в судовому засіданні, вважає необхідним в задоволенні позову відмовити, оскільки позовні вимоги необґрунтовані, нічим не доведені, і відсутні підстави вважати, що відповідачі своїми діями створили позивачеві перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 107, 116 та 122 ЗК України, суд,

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 сільської ради Іршавського району, третя особа міськрайонне управління держкомзему у м. Іршава та Іршавському районі про скасування рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на землю, виданих ОСОБА_7 та ОСОБА_8, зобов'язання повернути захоплену земельну ділянку шляхом демонтажу огорожі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Золотар М. М.