АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6/13 Справа № 2-1616/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Дерев'янко О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2013 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Деревянка О.Г.,

суддів: Черненкової Л.А., Петешенкової М.Ю.

при секретарі: Солод О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2012 року по цивільній справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2011 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 32 298 грн. 24 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., в рахунок відшкодування витрат по складанню звіту спеціаліста автотоварознавця у розмірі 450 грн., витрати повязані з підготовкою позовної заяви в сумі 600 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначав, що 18 квітня 2008 року о 21 год. 30 хв. відповідач керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Дніпропетровську на перехресті вул. Чернишевського та вул. Гоголя під час руху не обрав безпечну швидкість руху у встановлених межах, тим самим не впорався з керуванням виїхав на трамвайну колію зустрічного напрямку та допустив зіткнення з його, ОСОБА_3, автомобілем Фольксваген державний номер НОМЕР_2. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2008 року, відповідача було визнано винним у скоєнні ДТП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Внаслідок ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 089 від 12 травня 2008 року вартість матеріальної шкоди, без урахування товарної вартості складає 32 298 грн. 24 коп. На даний час його автомобіль відремонтовано, фактична вартість відновлювального ремонту склала 34 000 грн. Також, він поніс витрати на оплату висновку спеціаліста-автотоварознавця № 089 від 12 травня 2008 року у розмірі 450 грн.,

та витрати повязані з підготовкою позовної заяви в сумі 600 грн. Крім того, йому внаслідок ДТП було спричинено моральну шкоду, яка виражається в тому, що він переніс психологічний стрес, в результаті чого порушився його звичайний уклад життя та яку він оцінює в 5 000 грн. Таким чином, він вимушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав (а.с.1-3).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди у розмірі 32 298 грн. 24 коп., моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. та судові витрати по справі у розмірі 451 грн. 48 коп., а всього 34 749 грн. 72 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.83-85).

В апеляцiйнiй скарзi відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду в чатсині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 32 298 грн. 24 коп. та моральної шкоди у розмірі 2 000 грн., в іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

Як на підстави апеляційною скарги ОСОБА_4 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (а.с.88-91).

Перевiривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегiя суддiв вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних пiдстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 квітня 2008 року о 21 год. 30 хв. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Дніпропетровську на перехресті вул. Чернишевського та вул. Гоголя під час руху не обрав безпечну швидкість руху у встановлених межах, тим самим не впорався з керуванням виїхав на трамвайну колію зустрічного напрямку та допустив зіткнення з автомобілем Фольксваген державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті чого автомобілям спричинено механічні пошкодження, а водії та пасажири ОСОБА_5В, ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження. При цьому, ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху України п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 12.1. Вина відповідача підтверджена постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2008 року (а.с.33).

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 089 від 12 травня 2008 року, складеного спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_7 вартість відновлювального ремонту пошкодженого при ДТП автомобіля Фольксваген державний номер НОМЕР_2 складає 60550 грн. 93 коп., вартість матеріальної шкоди без урахування товарної вартості, завданого при ДТП власникові автомобіля Фольксваген державний номер НОМЕР_2 складає 32 298 грн. 24 коп. (а.с.4-29).

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють

експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною та підтверджується відповідними доказами, а тому стягнення з нього на користь позивача матеріальної та моральної шкоди є правомірною.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Під час розгляду справи в апеляційному суді за клопотанням відповідача призначено судову авто товарознавчу експертизу. Відповідно до висновку експерта № 3383-12 від 26.12.2012 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Фольксваген т-4 державний номер НОМЕР_2, пошкодженого в ДТП 18.04.2008 року складає 61895,40 грн. Вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля Фольксваген Т-4 державний номер НОМЕР_2, пошкодженням в ДТП 18.04.2008 року, згідно протоколу огляду від 06.05.2008 року та фото таблиці складає величину 38067,73 грн. (а.с.145-161)

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: