ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2013 р. Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зуй Т.С.,

при секретарі Антощенко Г.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вона ще 18.10.1999 р. позичила у неї 2000 доларів США, про що написала розписку та забов"язувалась повернути борг до 18.05.2000 р. під 5%. У встановлений строк відповідачка борг не повернула, та потім почала повертати борг частинами, всього повернула 1021 долар 57 центів. На даний час сума боргу становить 7804 грн. 94 коп. та 13672 грн. 34 коп. нарахованих процентів, також просить стягнути судові витрати в розмірі 215 грн., а всього 21692 грн. 28 коп.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пославшись на вищезазначені обставини та пояснила, що оригінал розписки вона подала в апеляційному суді. На даний час борг відповідачка не повернула, тому просить задовольнити позов.

Представник відповідача позов не визнав, в судовому засіданні пояснив, що надана представником позивачки розписка не може бути підтвердженням того, що вона позичала саме у неї кошти, так як не вказаний кредитор, також не підтверджено на яких умовах укладався договір - 5% за весь час користування, чи інші терміни. З моменту написання розписки закінчились строки позовної давності, а також при вказаних правовідносинах необхідно керуватись Законом України, який діяв на момент укладення договору. Ніяких коштів у позивачки відповідач не позичала.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Судом встановлено: Відповідно до розписки від 18.10.1999 р. ОСОБА_4 взяла в борг 2000 доларів США під 5% на срок до 18.04.2000 р.

У вказаній розписці не вказано у кого саме відповідачка бере борг та не оговорені умови боргу : під 5% - до 18.04.2000 р. - не конкретизовано в місяць, річних, за час користування коштами чи інше.

Відповідно до наданих суду грошових переказів ОСОБА_4, перебуваючи в Італії, направляла ОСОБА_3 кошти 17.07.2007 р.-260,78 доларів США, 24.09.2007р.-265,97 доларів США, 22.02.2009 р. -50 євро, що становить 66,22 доларів США, 16.02.2009 р.- 100 євро, що становить 128,60 доларів США.

Твердження представника позивача, що надані квітанції про перерахунок коштів переказами від 17.07.2007 р., 24.09.2007 р.,02.02.2009 р.,16.02.2009 р. є підтвердженням повернення боргу частинами від імені ОСОБА_4 на ім"я ОСОБА_3 не можна враховувати, як часткове погашення боргу, суд до уваги не бере, оскільки вказані кошти вона надсилала позивачу в 2007 -2009 р.р., тоді як правовідносини між сторонами ( за твердженням представника позивача ) виникли в 1999 році і повинні були б закінчитись 18.04.2000 р.А в період з 2000 р. по 2007 рік ніяких підтверджень повернення боргу, суду не надано.

В самих квітанціях не вказано, що саме за кошти направляє ОСОБА_4 ОСОБА_3, не встановлено їх призначення і тому їх не можна вважати підтвердженням повернення боргу. Тим більше відповідачка заперечує сам факт отримання нею у ОСОБА_3 грошей.

Відповідно до ст. 153 ЦК України ( в редакції 1963 р.) договір вважається укладеним коли між сторонами в потрібній і належній формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом , або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Договір повинен бути обумовленої форми. Як встановлено в судовому засіданні між сторонами не було укладено договору, як це передбачено ст. 374 ЦК України за договором позики.

А за ст. 170 ЦК України проценти по грошових та інших зобов"язаннях не допускаються за винятком операцій кредитних установ.

Таким чином, в судовому засіданні не доведено представником позивача те, що в 1999 р. між сторонами був укладений договір позики. Надану у підтвердження позовних вимог розписку не можна вважати укладеним між сторонами договором, так як вона не є письмовою формою договору і не замінює його.

Крім того, відповідно до ст. 71 ЦК України встановлені строки позовні давності у три роки закінчились і позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212 ЦПК України, ст.ст. 58, 59 ЦПК України (в редакції 1963 року), ст.ст.151, 153, 154, 161-163, 170, 374-376 ЦК України (в редакції 1963 року),-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: