РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/7314/13-ц

Пров. №2/668/2297/13

07.10.2013 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Корецького Д.Б.,

при секретарі Куряніновій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Херсонська теплоелектроцентраль про розірвання договору та припинення дій, які порушують право,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суді із зазначеним позовом до відповідача в якому просить суд зобовязати відповідача скасувати заборгованість за теплопостачання, зобовязати відповідача з моменту подання даного позову припинити нараховувати кошти за теплопостачання, розірвати договір № 16066 від 18.09.2001 р. про надання населенню послуг з централізованого гарячого водо-, теплопостачання. Позовні вимоги мотивує тим, що 21.12.2012 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про відключення його з жовтня 2012 р. із списку абонентів ПАТ "Херсонська ТЕЦ", оскільки в його квартирі в опалювальний період відсутнє теплопостачання та у 2012 р. позивачем встановлено автономне опалення.

Вважає що відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договору № 16066 від 18.09.2001 р. про надання послуг з ЦО та ГВП. При цьому продовжує нараховувати заборгованість за вказані послуги, яка на даний час складає 5388,95 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав просив суд відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що позивач є власником 95 по вул. 49 Гвардійської дивізії, 4, к. 1 в м. Херсоні. Послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання відповідачу надаються ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль".

В грудні 2012 р. позивач самовільно демонтував у своїй квартири прилади централізованого опалення.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 29.05.2013 р. встановлено факт самовільного відключення позивача від системи централізованого опалення та зобовязано відновити підключення радіаторних батарей у квартирі АДРЕСА_1, к. 1 у м. Херсоні до системи централізованого теплозабезапечення. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 10.07.2013 р. вказане вище рішення залишено без змін.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яки беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з пунктом 26 Правил (у редакції з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року №1268) відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування, відповідно до Закону України Про теплопостачання, схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Відповідно до пункту 25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст.. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття,зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи батосторонніми (договори). Дво- чи багатосторінним правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Ст. 205 ЦК України передбачено, що сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою,п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ст. 368 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 651 ЦПК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли в наслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Вимога ч. 5 ст. 653 ЦК України визначено, що якщо договір змінений або розірваний у звязку із істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч.3. ст. 538 ЦК України передбачено, що у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ст. 651. ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із зазначеного суд приходить до висновку, що підстав для розірвання договору від 18.09.2001 р. № 16066 про надання населенню послуг з централізованого гарячого водо-, теплопостачання не встановлено, а тому позов в цій частинах задоволенню не підлягає, відповідно із цим не підлягають задоволенню і похідні від них позовні вимоги, а саме: зобовязати відповідача скасувати заборгованість за теплопостачання, зобовязати відповідача з моменту подання даного позову припинити нараховувати кошти за теплопостачання.

Керуючись наведеним та Законом України Про теплопостачання, Законом України Про житлово-комунальні послуги, Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005 року, ст.ст.64,67,162 ЖК України, 525,526,610,611,626,651 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ Херсонська теплоелектроцентраль про зобовязання ПАТ Херсонська теплоелектроцентраль скасувати заборгованість за теплопостачання, зобовязання ПАТ Херсонська теплоелектроцентраль з моменту подання даного позову припинити нараховувати кошти за теплопостачання, розірвати договір №16066 від 18.09.2001 року про надання населенню послуг з централізованого гарячого водо-, теплопостачання залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_3