ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1008/5191/12
Провадження № 2/362/313/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2013 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді - Корнієнка C.B., при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки майна в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку нерухомості та визнання права власності на частку нерухомості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з вимогою про виділення в користування та визнання за ним права власності на приміщення 1-4 площею 11.4 кв.м. житлового будинку АДРЕСА_1, а також частини надвірних господарських будівель у вищезазначеній нерухомості, що відповідає його ? частці у праві власності на зазначене нерухоме майно. В добровільному порядку поділити майно відповідач відмовляється, а тому позивач просив виділити відповідачу в користування приміщення 1-1 площею 13.5 кв.м., 1-2 площею 4,1 в.м., 1-5 площею 10,9 кв.м., 1-3 площею 15,3 кв.м. та відповідну ? частку надвірних будівель спірного житлового будинку.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги первісного позову підтримали в повному обсязі.

Відповідач за первісним позов та його представник вимоги первісного позову в судовому засіданні не визнали, звернулися з зустрічним позовом, в якому просили суд припинити право власності позивача на ? частину спірного будинку через неможливість його виділення в натурі, визнати саме за нею право власності на зазначену частину нерухомості із с платою заявникові її вартості.

В судовому засіданні відповідач за зустрічним позовом та його представник вимоги зустрічного позову не визнали.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши експерта, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що в задоволенні первісного необхідно відмовити, а зустрічний позов підлягає до задоволення, а виходячи з наступного.

У відповідності до положень ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, п. 1 ст. 17 Закону України „Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства, та ст. 41 Конституції України та ст.ст. 321, 328 ЦК України, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом.

Положенням ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до положень ст. ст. 355 і 366 ЦК України власність двох осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Положення ч. 3 ст. 358 ЦК України визначають, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Положення ст. 365 ЦК України визначається можливість припинення права власності, зокрема у випадках коли: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 грудня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори Київської області, за реєстровим № 1-2836, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.03.2007 року та технічного паспорту на громадський будинок, інвентарний номер 186, реєстровий № 1933,1-119, позивачеві за первісним позовом на праві власності належить ? частина, а відповідачу - ? частини житлового будинку АДРЕСА_1.

З огляду паспорту позивача вбачається, що він зареєстрований АДРЕСА_1.

Як вбачається з листа відділу містобудування та архітектури Васильківської міської ради Київської області від 4.04.2012 року, переобладнання спірного будинку в двоквартирний можливе лише за умови дотримання державних будівельних нормативів та експлуатаційних вимог.

У відповідності до висновку № 10536/12-43/2298/13-43 від 26 березня 2013 року, поділ будинку АДРЕСА_1 в існуючому об'ємно-планувальному рішенні житлового будинку (існуючій площі забудови) в частках ? та ?, з обладнанням двох ізольованих мінімальних квартир та виділити позивачеві кімнату ? площею 11,4 кв.м., не вбачається можливим. Дійсна вартість (ринкова) ? частини домоволодіння по АДРЕСА_1 в цінах станом на момент проведення дослідження складає 27310,50 грн.

В судовому засіданні експерт показала, що неможливість виділення позивачеві за первісним позовом ? частки нерухомості обумовлена відсутністю умов для дотримання необхідної, передбаченої законодавством норми житлової площі для окремої ізольованої квартири, а також через значну зношеність нерухомості, що складає майже 63%.

Згідно з квитанції № 4159 від 17 грудня 2013 року, позивачем за зустрічним позовом на депозитний рахунок Васильківського міськрайонного суду зараховані кошти в сумі 27311 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачеві за первісним позовом не може бути виділена в натурі належна йому частка в спадковому будинку та його вимоги є не обґрунтованими, що стосується вимог зустрічного позову, то суд вважає їх такими, що відповідають законодавству та підтверджені належними доказами, оскільки частки будинку, який є річчю неподільною, не можуть бути виділені в натурі, спільне володіння та користування якими є неможливим, а припинення прав власності на незначну частку будинку не завдасть істотної шкоди позивачу за первісним позовом, позивачем за зустрічним позовом на депозитний рахунок суду перераховані кошті, що відповідають частці нерухомості право власності на яке припиняється.

На підставі наведеного, керуючись ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України", ст.41 Конституції України, ст.ст. 321, 328 355, 356, 365 ЦК України, ст.ст. 1, 3,10, 11, 60, 61, 79, 88, 212-215, 218, 221, 223, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_1 на ? частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість ? частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованих по АДРЕСА_1, в розмірі 27310 грн.50 коп., шляхом зняття з депозитного рахунку Васильківського міськрайонного суду Київської області зарахованих 17 грудня 2013 року від імені ОСОБА_2 коштів в сумі 27310 грн. 50 коп.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.