Справа № 1305/2-345/11 Головуючий у 1 інстанції: Перетятько О.В.
Провадження № 22-ц/783/81/13 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2013 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Богонюка М.Я., Савуляка Р.В.

при секретарі: Рванцової О.О.

з участю : ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 6 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, з участю третьої особи Управління Держкомзему у Городоцькому районі про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, з участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно-земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду первісний позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,12 га, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ №092907, що виданий на підставі рішення Мшанської сільської Ради народних депутатів від 24 жовтня 1995 року №120, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 13 жовтня 2010 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,12 га, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ №092907, що виданий на підставі рішення Мшанської сільської Ради народних депутатів від 24 жовтня 1995 року №120, в порядку спадкування за законом після смерті цього ж спадкодавця.

Рішення оскаржила ОСОБА_5 Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення її позову. Вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Стверджує, що її чоловіку ОСОБА_6 належала на праві приватної власності земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку. Зазначає, що чоловік помер 13 жовтня 2010 року. Вказує, що не може оформити свої спадкові права на вказану земельну ділянку, оскільки державний акт на право приватної власності на землю втрачений. Апелянт також стверджує, що на час звернення з позовом в суд інші спадкоємці за прийняттям спадщини не зверталися. Вважає, що спірна земельна ділянка є спільною сумісною власністю її та спадкодавця, як подружжя. Відтак, спадщина відкрилася на 1/2 частину земельної ділянки.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З матеріалів справи, а саме з архівної копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку вбачається, що згідно з рішенням Мшанської сільської ради народних депутатів від 24 жовтня 1995 року, ОСОБА_6 у с.Мшана Городоцького району Львівської області виділена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,12 га, яку він приватизував.

ОСОБА_6 помер 13 жовтня 2010 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Встановлено, що ОСОБА_6 заповіту не склав, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадщину мають діти спадкоємця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Сторони є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 Від спадщини їх не усунуто.

Стаття 1225 ЦК України вказує, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Суд прийшов до вірного висновку, що спадкоємцями майна померлого ОСОБА_6 в рівних частках є ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

ОСОБА_6 відмовився від прийняття спадщини після смерті сина на користь своєї дружини ОСОБА_3

Спадковим майном є земельна ділянка, яка передана спадкодавцеві у власність безоплатно внаслідок приватизації на підставі рішення Мшанської сільської ради від 24 жовтня 1995 року.

Відповідно до положень статей 6, 22 ЗК України ( в редакції 1990 року), Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року Про приватизацію земельних ділянок, Порядку передачі ділянок у приватну власність громадян, ст. 22 КпШС України, які були чинними на час виникнення цих правовідносин, одержання громадяном у період шлюбу у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, виходячи з того, що таке майно не є нажитим подружжям у шлюбі, а одержане громадянином, як частка із земельного фонду. Зміни до ст. 61 СК України, які містили протилежну позицію, до даних правовідносин застосованню не підлягають.

Оскільки, оригінал державного акту про право власності спадкодавця на спірну земельну ділянку втрачений, сторони не мають можливості оформити спадкові права в нотаріальній конторі. Обраний сторонами спосіб захисту їх прав на спадкове майно відповідає ст. 16 ЦК України.

З висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 6 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: