АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6176/13 Головуючий 1-ї інстанції -
Справа № 639/2669/13-ц ОСОБА_1
Категорія : трудові Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2013 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Даниленка В.М., Малінської С.М.

при секретарі - Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Державного підприємства Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка

на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 квітня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку , -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2013 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що починаючи з 07 жовтня 1971 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем - ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка, працюючи на посаді слюсаря механо-збірних робіт.

21 травня 2012 року, у звязку з погіршенням стану здоровя ОСОБА_2 буз змушений звільнитися з займаної посади. Проте, на день звільнення відповідач по справі не провів з ним остаточного розрахунку по заборгованій заробітній платі, загальна сума якою починаючи з березня 2010 року складає 22868,74 грн.

У звязку з чим, ОСОБА_2 неодноразово звертався до адміністрації ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка з відповідною заявою про виплату йому заборгованої заробітної плати, проте йому було безпідставно відмовлено, у звязку з відсутністю коштів.

За таких обставин позивач вважав, що відповідач, з вини адміністрації якого йому не було виплачено заробітну плату, повинен виплатити йому середню заробітну плату за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто за період з 21 травня 2012 року по теперішній час, ця сума складає 5135,57 грн.

На підставі викладеного, ОСОБА_2 просив суд стягнути з відповідача - ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка на його користь суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 22868,74 грн., а також суму середнього заробітку за весь час затримки у розмірі 5135,57 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 квітня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі за період з березня 2010 року по жовтень 2012 року у розмірі 22868,74 грн., а також середній заробіток за час затримки у розмірі 5135,57 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду від 09 серпня 2013 року заяву ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись частково з вказаним заочним рішенням суду першої інстанції ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка звернулося на нього з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить це рішення скасувати в частині стягнення з ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 5135,57 грн., та постановити у цій частині нове рішення, яким стягнути з ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 507,89 грн.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка посилалося на те, що середня заробітна плата ОСОБА_2 відповідно до Порядку розрахунку середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 складає 7,76. Виходячи з цього та відповідно до довідки № 014-617 від 10.04.2013 року середній заробіток позивача з дня звільнення по 01.04.2013 року складає 597,52 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Як встановлено розглядом справи та не заперечується сторонами позивач з 07 жовтня 1971 року до 21 травня 2012 року перебував у трудових відносинах з відповідачем - ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка, працюючи на посаді слюсаря механо-збірних робіт. З займаної посади був звільнений 21 травня 2012 року за п. 1 ст. 36 КЗпП за згодою сторін. На день звільнення відповідач по справі не провів з ним остаточного розрахунку по заборгованій заробітній платі, загальна сума з березня 2010 року складає 22868,74 грн. Вказана сума представником відповідача не спростована.

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на той факт, що середньоденна заробітна плата позивача складає 7,76 грн., не відповідає наданій відповідачем довідці, відповідно до якої середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 складає 40,04 грн.

Також судова колегія вважає, що не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні посилання представника апелянта на той факт, що позивачу судом першої інстанції не правильно нарахований середній заробіток за час затримки розрахунку, оскільки підприємство протягом 2012-2013 років працювало за графиком, у звязку з чим нарахуванню підлягає сума лише за ті дні, коли підприємство працювало, а саме за 74 дні, а не за 212, як розрахував суд першої інстанції. Оскільки вказана виплата є санкцією за невиконання відповідачем обовязку щодо проведення остаточного розрахунку в день звільнення працівника, то не можна ставити стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в залежність від наявності або відсутності простою на підприємстві і нараховувати середній заробіток лише за ті дні, коли підприємство працювало.

За вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На виконання вимог діючого цивільно-процесуального законодавства відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про те, що невиплата відповідачем заборгованости по заробітній платі ОСОБА_2 сталося не з вини підприємства.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням встановленого порушення ДП Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка строків розрахунку з ОСОБА_2 та вини у цьому саме відповідача, з останнього підлягає стягненню на користь позивача і середній заробіток за весь час затримки у сумі 5135,57 грн., яка знайшла своє підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, ухвалив законне рішення на основі повно в всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -