Справа №482/1630/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2013року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Баранкевич В.О.,

при секретарі Андрусенко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 справу за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 03 вересня 2013року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного 15.01.2008року кредитного договору №NKXRRX09790294 відповідач ОСОБА_2 отримала від ЗАТ КБ «Приват Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк») кредит у сумі 13992грн. на придбання товару, з відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості, зобовязався сплачувати щомісячну винагороду банку за надання фінансового інструменту у розмірі 167,9грн. Кінцевий строк повернення кредиту 15.01.2010року.

Позивач вказує, що банком свої обов'язки за кредитним договором виконано повністю, однак в порушення умов договору відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 29.07.2013року у відповідача за вказаним кредитним договором утворилася заборгованість в сумі 92174,87грн., яка складається із залишку тіла кредиту 12442,31грн., заборгованості за відсотками 1113,77грн., комісії 1846,90грн., пені 71903,42грн., та штрафів 500грн. (фіксована частина), та 4365,47грн.(відсоткова частина)

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але надіслав заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, вказав що позов підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час місце розгляду справи.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (заяву позичальника №NKXRRX09790294 від 15.01.2008року, ОСОБА_3 надання споживчого кредиту фізичним особам (далі ОСОБА_3), розрахунок заборгованості) судом встановлено, що 15.01.2008року року між ВАТ КБ «Приват Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №NKXRRX09790294 згідно умов якого відповідач отримала від банку кредит у розмірі 13992грн. за Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (тобто споживчий кредит), з відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості, зобовязалася сплачувати щомісячну винагороду банку за надання фінансового інструменту у розмірі 167,9грн. Кінцевий строк повернення кредиту 15.01.2010року.

Банком свої обов'язки за кредитним договором виконано повністю, однак в порушення умов договору відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 26.03.2013року у відповідача за вказаним кредитним договором утворилася заборгованість яка складається із залишку тіла кредиту 12442,31грн., заборгованості за відсотками 1113,77грн., комісії 1846,90грн., які підтверджено наданими позивачем доказами.

Доведеність заборгованості з пені 71903,42грн. та штрафів 500грн. (фіксована частина), та 4365,47грн.(відсоткова частина) судом ставиться під сумнів з наступних причин.

Так у заяві позичальника зазначено, що позичальник ознайомився та згоден з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, даними Умовами має бути передбачена відповідальність сторін, зокрема розмір і порядок нарахування пені та штрафів за порушення умов кредитного договору.

Однак надані позивачем ОСОБА_3 не містять підпису відповідача.

Доказів того, що саме вказані умови розуміла відповідач, підписуючи заяву позичальника, матеріали цивільної справи не містять.

Суд дослідив вказані ОСОБА_3 і прийшов до висновку про неможливість їх прийняття як допустимого доказу у справі.

Згідно п. 23 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Відповідно до пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки кінцевий строк встановлений договором для повернення кредиту 15.01.2010року, то у разі не несплати позичальником у вказаний строк всіх належних платежів (тіла кредиту, відсотків, комісії, пені тощо) позикодавець не міг не дізнатися про порушення його прав, тому вищевказану дату суд вважає днем початку перебігу строку позовної давності.

Згідно ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Згідно постанови пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.02.2012року суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Відповідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, є підставою для відмови у позові.

З наведеного видно, що позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за споживчим кредитом з пропущеним строком позовної давності, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 та 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити повністю..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: