Справа № 0413/1289/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2013 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Хардіної О.П.

при секретарі Конограй В.В.,

розглянувши в м. Кривому Розі у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" про визнання часток у праві власності на квартиру та визнання права власності на житло по набувальній давності,-

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2012 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, просили встановити факт, що Свідоцтво про право власності на житло № Ж-3035 від 29 червня 1994 року, видане органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 належить ОСОБА_1. Визначити частки ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3 у спільній сумісній власності, які становлять по 1/3 частини квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності по набувальній давності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3, що належала ОСОБА_3, скасувавши реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_3.

В обґрунтування вимог позивачка вказала, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 13 серпня 1977 року. 29 червня 1994 року вона, їхня дочка ОСОБА_6 /ОСОБА_3/ ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_3 приватизували квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та отримали Свідоцтво про право власності на житло № Ж-3035 від 29 червня 1994 року, видане органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів.

При оформленні Свідоцтва про право власності на житло при написанні найменування позивачки по - батькові було помилково вказано "Зіноніївна" замість "Зеноніївна", виправити вказану помилку немає можливості. Квартира була передана у спільну сумісну власність без визначення часток у праві власності. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 1996 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний. В рішенні про розірвання шлюбу вказано, що ОСОБА_3 не проживає в м. Кривому Розі з 1995 року і повертатися додому не має наміру, при цьому перед виїздом за межі України відповідач не вирішив питання про виділ його частки квартири. 05 травня 1995 року відповідач знявся з реєстраційного обліку за адресою : АДРЕСА_6 , забрав все належне йому майно і з того часу в квартирі не проживає. З 1995 року вони з відповідачем ніяких стосунків не підтримують, їм нічого про нього не відомо. Вказала, що відповідач повністю припинив виконувати обов'язки власника квартири, передбачені ст.ст.67,151 ЖК України, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, внаслідок чого позивачка з 1995 року сплачує за власні кошти всі комунальні платежі та утримує у належному стані квартиру: неодноразово робила косметичні ремонти всього приміщення квартири, сплачує за опалення квартири. З 1995 року позивачка добросовісно, відкрито і безперервно протягом 16 років володіє часткою квартири свого колишнього чоловіка , оскільки він втратив інтерес до свого майна, не проживає в квартирі більше 16 років, не бере участі у збереженні та утриманні квартири, не заявляв до неї будь-яких претензій стосовно володіння належною йому часткою в квартирі.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Вказали, що відповідач жодного разу з моменту виїзду з квартири долею майна не цікавився, оплату комунальних послуг, які нараховуються за квартиру, повністю оплачує позивач ОСОБА_1

Третя особа в судова в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Відповідач в судове засідання не зявився, так як мешкає в с. Совєтський, Ленінградської області, Виборгський району, Росія, у звязку з чим Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у м. Виборг, Ленінградської області, Росія, було направлено доручення суду про надання міжнародної судової допомоги. 23.11.2012 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол судового засідання по окремому судовому дорученню від 21.09.2012 року з Виборгського міського суду Ленінградської області, Росія, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просив суд справу розглянути за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, доводи сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_3 у шлюбі з 13 серпня 1977 року. Шлюб було зареєстровано міським бюро РАГСу м. Холмська Сахалинської області а/з № 313. 30.01.1996 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.16). Згідно свідоцтва про право власності на житло № Ж-3035 від 29 червня 1994 року, видане органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, квартира належить на праві спільної власності ОСОБА_1, ОСОБА_6 /ОСОБА_1/ ОСОБА_7 та ОСОБА_3. Згідно акту, складеного мешканцями будинку № 13 по вул. Шкапенка в м. Кривому Розі, ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з травня 1995 року по теперішній час (а.с.13). З довідки, виданої КП «ЖЕО № 31» від 02.02.2012 року убачається, що в квартирі АДРЕСА_7 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 знятий з реєстраційного обліку 5 травня 1995 року (а.с.14). Згідно довідки КП ЖЕО № 31 від 28.02.2012 року, завіреної приватним нотаріусом ОСОБА_9 Криворізького міського нотаріального округа Дніпропетровської області, станом на 01 лютого 2012 року заборгованості по квартирній платі та холодному водопостачанню ОСОБА_1 не має.

Відповідно до ст. 370 Цивільного Кодексу України співвласники мають право на виділ в натурі частки з майна, що знаходиться в загальній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників в праві загальної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом встановлено, що позивачі зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач знятий з реєстраційного обліку 05 травня 1995 року. Сторонами спільно приватизована зазначена квартира, про що їм видане свідоцтво про право спільної сумісної власності на житло. Частки співвласників у праві власності при приватизації визначені не були, будь якого договору з приводу часток між співвласниками не укладалося. В даний час у сторін виникала необхідність визначення часток у праві сумісної власності на зазначену квартиру, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що частка кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру складає по 1/3 частини.

Відповідно до ст. 151 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок, квартиру, зобов'язані забезпечувати його збереження, здійснювати за свій кошт поточні та капітальні ремонти, утримувати в порядку територію.

Відповідно до ст. 360 Цивільного Кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів / обов'язкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно ч.1 ст.344 Цивільного Кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст. 344 Цивільного Кодексу України право власності по набувальній давності на нерухоме майно набувається на підставі рішення суду.

Особу, яка заволоділа майном, слід вважати добросовісною, якщо на момент заволодіння майном вона мала всі підстави вважати, що законний власник майна відсутній, або якщо власник майна є, то він втратив інтерес до цього майна. Добросовісність володіння такого майна у даному випадку обумовлена відсутністю власника взагалі або будь-яких претензій з боку попереднього його володільця.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 1995 року добросовісно, відкрито і безперервно протягом 16 років володіла часткою квартири свого колишнього чоловіка, оскільки він втратив інтерес до свого майна, не проживає в квартирі більше 16 років, не бере участі у збереженні та утриманні квартири, не заявляв будь-яких претензій стосовно володіння належною йому часткою в квартирі, позивачка сплачує комунальні послуги за користування даним майном, підтримує його у належному стані. Враховуючи дані обставини та положення ст.344 ЦК України, існують підстави для висновку, що позивач набула права власності на дану частину квартири за набувальною давністю, тому вказану вимогу слід задовольнити. Позивачка ОСОБА_6, будучі співвласницею спірної квартири, не заперечує проти набуття ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку квартири, що належить по праву власності відповідачу.

Крім того судом встановлено, що 29.06.1994 року Управлінням Житлово-комунального господарства міськвиконкому було видано свідоцтво про право власності на житло Ж3035, на квартиру АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_5. Однак у інших документах паспорт, виданий на імя ОСОБА_1 (а.с.9), в довідці, виданій КП ЖЕО № 31 м. Кривого Рогу зазначено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 (а.с.14).

Суд приймає до уваги, що паспорт видано після отримання позивачкою свідоцтва про право власності на квартиру, і різне написання по - батькові особи виникло у звязку з різним його перекладом на українську мову при оформленні документа, у зв*язку з чим необхідно встановити факт належності позивачці правовстановлюючого документу на квартиру, встановлення даного юридичного факту необхідно для реалізації права позивача як співвласника даного нерухомого майна.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 10,11, 60, 197, 212- 215, п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України,ст.ст. 334,344, 360, 370 ЦК України, ст.151 Житлового Кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" про визнання часток у праві власності на квартиру та визнання права власності на житло по набувальній давності задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло № Ж-3035 від 29 червня 1994 року, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів на квартиру АДРЕСА_8 виданого на ім'я ОСОБА_5.

Визначити частку ОСОБА_1 у спільній сумісній власності, яка становить 1/3 частини квартири № 22 б. 13 по вул. Шкапенко в м. Кривому Розі.

Визначити частку ОСОБА_6 у спільній сумісній власності, яка становить 1/3 частини квартири № 22 б. 13 по вул. Шкапенко в м. Кривому Розі.

Визначити частку ОСОБА_3 у спільній сумісній власності, яка становить 1/3 частини квартири № 22 б. 13 по вул. Шкапенко в м. Кривому Розі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності по набувальній давності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 загальною площею 40,35 кв.м., житловою площею 27,29 кв.м, що належала ОСОБА_3.

Скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_9 за ОСОБА_3.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд на протязі десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_10