Справа №339/419/13-ц
У Х В А Л А

19 червня 2013 року м. Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О.С.,

ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Тисівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно,-

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку та господарських будівель та споруд (стайні, воріт, огорожі) вартістю 21 229 грн та розташоване по вул. Грушевського, 21-а в с. Тисів, Болехівської міської ради, Івано-Франківської област.

Вимоги обгрунтовував тим, що він на підставі свідоцтва про спадщину став власником житлового будинку , площею 20 кв.м. за зазначеною вище адресою.

Оскільки будинок був аварійний, то він, як власник здійснив його реконструкцію, внаслідок чого його технічна характеристика не відповідає таким даним, шо значаться у свідоцтві про право на спадшину за заповітом, що є перешкодою зареєструвати будинковолідіння в реєстраційній службі.

Вивчивши позовну заяву та додані матеріали, вважаю,що позовона заява не відповідає вимогам процесуального закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем за рахунок власних коштів та власними силами зроблено реконструкцію будинку.

За таких обставин не може йти мова про визнання права власності на реконструйований будинок, оскільки він вже є власністю позивача і реконструкція не змінює його статусу як власника.

В даному випадку позивач мав би зазначити у заяві чи мав він такий дозвіл на проведення рекострукції і в разі його відсутності заявити вимоги про визнання права власності на самочинно проведену реконструкцію, а в позовній заяві вказати :

- Про відомостІ, які б свідчили про звернення із заявою до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, до компетенції якої відноситься ведення до експлуатації самовільно зведеного нерухомого майна.

Згідно із ст. 30-1 Закону України "Про планування і забудову територій", прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом, реконструкції об'єктів здійснюється на підставі свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, що видається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.

Відповідно до вимог п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" від 30 березня 2012 року № 6 визначено, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об'єкти, суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 119 ЦПК України обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин.

В силу п. 9 Розділу V Прикінцеві положення Закону України від 17.02.2011, № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності", інспекції державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2013 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж приймають в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року; збудовані до 12 березня 2011 року: громадські будинки I і II категорій складності; будівлі і споруди сільськогосподарського призначення I і II категорій складності.

В цьому сенсі, позивачу необхідно вказати, чи звертався він до компетентних органів з питання узаконення самочинно збудованих приміщень, а саме до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, чи було відмовлено даним органом у вирішенні зазначеного питання, з зазначенням документів, на підтвердження цього. У позові та додатках до нього не зазначені обставини та докази щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкту до експлуатації, а також результати такого звернення

- необхідно надати відповідних документи про те, що самочинно проведена реконструкція відповідає, санітарним, протипожежним та екологічним нормам;

- зазначити про докази стосовно того, чи не порушує самочинне будівництво права інших осіб та про документи, які підтверджують право власності на землю, або користування земельною ділянкою.

Оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону, то до неї слід застосувати правила ст.121 ЦПК України і надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119- 121 ЦПК України, суддя, -

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тисівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно залишити без руху.

Надати можливість позивачу виправити недоліки в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали і роз'яснити, що інакше заяву буде визнано не поданою і повернено позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Головенко О.С.