Справа №784/4579/13 16.12.2013 16.12.2013 16.12.2013
Провадження 22ц-1784/3608/13 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія 37 Доповідач в суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 грудня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого: Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В.,

ОСОБА_3,

із секретарем судового засідання: Богуславською О. М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4, ОСОБА_5

на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 вересня 2013 року за позовом

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Іванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, за участю третьої особи Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовною заявою до Іванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивачі вказували, що 14 березня 2010 року померла їх бабуся ОСОБА_6, в звязку з чим відкрилась спадщина на житловий будинок № 77 по вул. Горького в с. Іванівка Арбузинського району та земельних ділянок: розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку, розміром 0,53 га для ведення особистого підсобного господарства, розміром 5,80 га для ведення сільськогосподарського виробництва, майнового паю 298 грн. та грошових вкладів. Вказане майно ОСОБА_6 заповідала позивачам. Посилаючись на правову необізнаність, що стало на заваді своєчасного звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачі просили задовольнити їх позовні вимоги та визначити додатковий строк для подання такої заяви.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 вересня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просять вказане рішення суду скасувати, а по справі ухвалити нове рішення, яким задовольнити їхні вимоги, посилаючись на невірну оцінку судом наданих доказів.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, 20 липня 2005 року ОСОБА_6 склала заповіти, відповідно до яких належне їй майно, а саме житловий будинок, земельні ділянки та грошові внески на випадок своєї смерті заповідала ОСОБА_5 (зараз ОСОБА_4) Т.М. та ОСОБА_5 (а.с. 11, 12).

14 березня 2010 року ОСОБА_6 померла, про що видано відповідне свідоцтво (а.с. 10).

Згідно розяснення від 1 серпня 2013 року, виданого Арбузинською державною нотаріальною конторою Миколаївської області в видачі свідоцтва на спадщину після смерті ОСОБА_6 позивачці було відмовлено, в звязку з пропуском строку на прийняття спадщини (а.с. 25).

Листом від 30 вересня 2013 року нотаріальна контора повідомила, що після смерті ОСОБА_6 спадкова справа не заводилась (а.с. 37).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В розясненнях які викладені в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року, що при вирішенні вимог про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини слід виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Районний суд вирішуючи даний спір, виходив з того, що оскільки позивачі знали про смерть спадкодавиці та про наявність заповіту, не мали обєктивних перешкод для прийняття спадщини, а необізнаність в вимогах закону не може вважатись такою перешкодою та поважною причиною.

Однак з вказаним не можна погодитись в повній мірі.

Так, суд не звернув уваги на те, що спір щодо спадкового майна відсутній, воно перебуває в володінні та користуванні родини спадкоємців. Також, що не вірне сприйняття позивачами правових наслідків заповіту на свою користь, тобто усвідомлення волі бабусі, яку вона виклала в заповіті та заповіла все належне їй майно своїм онукам, позивачам по справі, як остаточний акт, який не потребує подальшого затвердження, та усвідомлюючи непорушність такої волі спадкодавиці, саме і стало реальною перешкодою в оформленні спадкових прав.

Крім цього, відповідно до письмового повідомлення, яке надійшло від відповідача, Іванівська сільська рада Арбузинського району Миколаївської області не заперечує щодо задоволення позову.

За такого, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, передбачених положеннями ст. 3 ЦК України, до яких також віднесено справедливість, добросовісність та розумність. В звязку з чим вказане рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову, з встановленням додаткового строку на протязі чотирьох місяців для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 вересня 2013 року скасувати, а по справі ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити.

Визначити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла 14 березня 2010 року протягом чотирьох місяців, з дня набрання рішення законної сили, тобто з дня його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча :

Судді: