РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючої судді - Слюсар Л.П.

при секретарі - Фісун К.П..

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в позовній заяві і у судовому засіданні позивачка посилався на те, що 03 грудня 2005 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. В шлюбі народилася діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з відповідачем проживали однією сімєю до лютого 2013 року, після чого подружні відносини між ними припинилися. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ним та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей, втрата почуттів взаємної любові та поваги. Спір про місце проживання дітей відсутній, діти проживають з позивачкою . Спору про поділ майна не має. Просила шлюб розірвати.

Відповідач в судове засідання зявився. Позовні вимоги визнав. Вказав, що дійсно сімя розпалася у лютому 2013 року. Примирення між ними неможливе. Спору щодо спільного майна не має. Не заперечує, що діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суду за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами 03 грудня 2005 року в Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис, актовий запис № 1259, був зареєстрований шлюб. В шлюбі народилися діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе. Спір щодо місця проживання дітей відсутній. Позивачкою подано до суду окремий позов щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітніх дітей. Спір щодо розділу майна відсутній.

Причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між ним та відповідачкою взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей, втрата почуттів взаємної любові та поваги.

При постановленні рішення, суд враховує те, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3,7,10, 11, 15, 57,88, 130, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Герасименко), ОСОБА_5 зареєстрований 03 грудня 2005 року в Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1259, які мають малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не змінювати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Л.П. Слюсар