Справа №592/4709/13-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1357/13 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2013 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Дубровної В. В., Криворотенка В. І.,

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою через представника ОСОБА_4,

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2013 року про закриття провадження

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми

про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Звертаючись 30.04.2013 р. до суду з позовом у даній справі ОСОБА_3 просила стягнути з

- з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми 13 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров'я;

- з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» 4 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров'я.

При цьому позивачка обґрунтовувала свої вимоги тим, що перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе» з 15 листопада 1968 року.

22 липня 2002 року її було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію (а.с. 6-7).

З довідки, виданої 10 липня 2002 року Фтизіатричною МСЕК м. Суми про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, вбачається, що ступінь втрати працездатності у позивачки складає 65%, їй встановлена III групу інвалідності безтерміново (а.с. 10).

При подальшому переогляді позивачці 11 травня 2006 року була видана Фтизіатричною МСЕК м. Суми нова довідка, з якої вбачається, що ступінь втрати працездатності позивачки складає 85 % (в тому числі 20% - силікоз (первинно), 65% - Акт № 41 від 23 квітня 2002 року, встановлена ІІ група інвалідності (а.с. 11).

Позивачка посилалась на те, що її право на відшкодування моральної шкоди пов 'язане зі стійкою втратою працездатності, яке виникло у неї під час дії різних законів. Вважала, що моральна шкода підлягає стягненню з обох відповідачів пропорційно до відсотків втрати працездатності, які вона отримала за різні професійні захворювання, які зафіксовані в різних актах.

Зокрема, враховуючи, що у 2002 році вона отримала 65% стійкої втрати працездатності за професійні захворювання, які виявлені в 2002 році, то стягненню з відділення Фонду підлягає сума в 13 000 грн. (65% * 200 грн.), оскільки в 2002 році діяли норми закону відносно обов'язку саме Фонду компенсувати моральну шкоду за стійку втрату працездатності;

20% втрати професійної працездатності встановлені вперше за професійне захворювання в 2006 році, тобто в період часу, коли обов'язок по компенсації моральної шкоди покладався на роботодавця, про це йде мова у рішенні Конституційного Суду України від 2008 року, а тому вважала, що з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» підлягає стягненню сума в 4 000 грн. (20% * 200 грн.) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді від 21 травня 2013 року закрито провадження у даній справі .

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду з тих підстав, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції, пославшись на п.2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, виходив з того, що є таке, що набрало законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були підстави для закриття провадження у справі, при цьому колегія суддів виходить з наступного.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 березня 2008 року у справі № 2-336/2008 р. за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми, ВАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» про відшкодування моральної шкоди було вирішено стягнути з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на користь ОСОБА_3 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. У задоволенні позову до ВАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» відмовлено.

За апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду рішенням Апеляційного суду Сумської області від 13 травня 2008 року вищеназване рішення від 12 березня 2008 року в частині стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. було скасоване і в цій частині ухвалене нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 березня 2008 року в частині відмови у задоволенні позову до ВАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» про стягнення моральної шкоди не оскаржувалось.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позов, який заявлений ОСОБА_3 у даній справі, являється аналогічним позову, який заявлявся нею у справі Ковпаківського районного суду м. Суми № 2-336/2008 р. і який був вирішений по суті з ухваленням рішення суду.

Таким чином суд обґрунтовано закрив провадження у даній справі, так як існує таке, що набрало законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З часу набрання чинності рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 березня 2008 року та рішенням Апеляційного суду Сумської області від 13 травня 2008 року у справі № 2-336/2008 р. законодавство, яке регулює спірні відносини, не змінювалося, а тому не можна визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги про інші правові підстави заявленого у даній справі позову у порівнянні з позовом, який розглядався у справі № 2-336/2008 р.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною і обгрунтованою, відповідає вимогам процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану через представника ОСОБА_4, відхилити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді