Провадження № 2/202/3817/2013
11 червня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: Слюсар Л.П.
при секретарі: Фісун К.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 про звернення стягнення,-
В квітні 2013 року ПАТ КБ Приватбанк звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 про звернення стягнення.
У судове засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву про слухання справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі.
Представник ПАТ Акцент-Банк в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № SI47AK01890016 від 14.01.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8692,00 дол. США, зі сплатою за користування ним 11,16% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.01.2013 року.
Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.
Відповідно до ст. 19 Закону України Про заставу, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання забезпеченого заставою, воно не буде виконано.
Зобовязання позичальника, що випливають зі згаданого кредитного договору, були забезпеченні шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки від 20.10.2010 року №167.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Оскільки ОСОБА_1І свої зобовязання не виконує в повному обсязі, в результаті цього виникла заборгованість за кредитним договором станом на 14.03.2013 року склала 5033,08 дол. США, у тому числі: заборгованість за кредитом 2070,20 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом 489,82 дол. США; заборгованість по комісії за користування кредитом 376,79 дол. США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 2096,27 дол. США, штраф (фіксована частина) -0 дол. США, штраф (процентна складова) 0 дол. США, тому суд вважає, що позивач має право звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позовні вимоги в частині витребування та передачі комплекту ключів та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивачу задоволенню не підлягають, оскільки є незаконними, крім того, вимоги ПАТ КБ "Приват Банк", щодо стягнення суми 10 000 грн. також задоволенню не підлягають, оскільки регулюються іншими нормами права та не можуть розглядатись з даним предметом позову.
Позовні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду документального підтвердження сплати та вартості наданих юридичних послуг, акту виконаних робіт, крім того юристом не надавались послуги позивачу у судовому засіданні.
Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 1050, 1054 ЦК України, Законом України Про заставу, ст. ст. 8, 10, 11, 57 60, 64, 79, 88, 208, 209, 212 215, 224 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 про звернення стягнення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк сплачений судовий збір у розмірі 402,29 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Л.П.Слюсар