Провадження №2/485/572/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2013 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - Лисенко М.Є.,

при секретарі - Попукайло В.Л.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

з участю відповідача - ОСОБА_2,

з участю представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2013 року позивач звернувся з зазначеним позовом до суду. В обгрунтовання позовних вимог посилався на те, що 03 жовтня 2012 року сторони попередньо уклали договір купівлі - продажу житлового будинку № 54 по вулиці Калініна в м. Снігурівка, Миколаївської області за 10 000(десять тисяч) гривень. Про що свідчить розписка відповідача. Умовами договору передбачалось, що відповідач 04 листопада 2012 року вселяється в будинок та проводить оплату комунальних послуг до оформлення договору купівлі продажу будинку. Зобовязалась утримувати будинок в чистоті та порядку і до 31 січня 2013 року провести оплату за покупку будинку. Також передбачено кінцевий термін оплати 31 травня 2013 року. Але відповідач умов договору не дотримався, оплату за покупку будинку указаний строк не провів. Оплату за комунальні послуги не здійснював і будинок в чистоті і в порядку не утримував. Не повідомивши позивача по справі відповідач в лютому 2013 року залишив будинок, не провів оплату за спожиті комунальні послуги, не убравши територію будинку та не привівши в належний стан, виїхав за межі району. Просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту але не оплачену електроенергію в сумі 2101,33грн, вартість найма житла в розмірі 7200.00грн, витрати за приведення будинку в належний стан та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, судові витрати, а всього 16801,33 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшив. Просить стягнути з відповідача на його користь 750 гривень за проживання в будинку, 1164,75 гривень заборгованості за спожиту, але не оплачену електроенергію. Моральну шкоду в сумі 5000 гривень, понесенні витрати за проїзд до суду в сумі 529,32грн, за надання правової допомоги в розмірі 800 грн, та відшкодувати судовий збір в сумі 229,40грн, а всього 7605,65грн.

Відповідач, та представник відповідача позовні вимоги визнали частково. Не заперечували, що сторони домовилися про купівлю продаж будинку, за вказану суму. Та за згоди позивача вселилася в будинок. Умовами договору передбачено термін виконання умов договору про що свідчить розписка. Згодна відшкодувати позивачу витрати за спожиту, але не оплачену електроенергію. Але шкоди будинку не заподіяла так склалися обставини, що змушена була виїхати за межі району. Вважають що відсутні підстави для відшкодування позивачу матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши показання сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_1, є власником житлового будинку №54, який розташований по вулиці Калініна в м.Снігурівка, Миколаївської області.(а.с.8-9). 03 жовтня 2012 року сторони попередньо домовилися укласти договір купівлі продажі цього будинку за 10 000 гривень. Про що свідчить розписка відповідача.(а.с.3) Згідно умов договору передбачено, що відповідач 04 листопада 2012 року вселяється в будинок та проводить оплату комунальних послуг до оформлення договору купівлі продажу будинку. Крім того відповідач зобовязався утримувати будинок в чистоті та порядку і до 31 січня 2013 року провести першу оплату за покупку будинку. Також передбачено і кінцевий термін оплати 31 травня 2013 року. З дозволу позивача відповідач вселився в будинок. Але в звязку відсутністю коштів у відповідача придбати будинок він не зміг і на першу вимогу позивача в лютому 2013 року звільнив будинок та виїхав за межі району. Згідно особової картки за вказаний період відповідачем спожито електроенергії без оплати на суму 1164,75грн.

Зазначені обставини також підтвердженні свідками ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, допитаних за клопотанням позивача, які показали, що дійсно сторони домовилися про купівлі продаж житлового будинку. Та з дозволу останнього відповідач ОСОБА_2, в листопаді 2012 року вселилася в будинок та проживала в ньому по січень 2013 року. За вказаний період нею спожито без оплати електричної енергії на суму 1164,75 гривень. В березні 2013 року заборгованість позивачем погашена.(а.с.7)

Відповідно до ч.3 ст.815 ЦК України наймач зобовязаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. У звязку з наведеним суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо відшкодування витрати за спожиту, але не оплачену відповідачем електроенергію підлягає задоволенню та стягує не його користь 1164,75 гривень.

В частині стягнення суми оплати за житло, витрат на приведення в належний стан будинку та відшкодування шкоди майну позивача суд залишає позовні вимоги позивача без задоволення. Оскільки позивач не надав доказів щодо укладання такого договору та щомісячного розміру оплати, понесених витрат на приведення в належний стан будинку та відсутність опису майна якому відповідачем було заподіяно шкоду та вартість цього майна.Зазначених обставин позивач не довів, чим не виконав вимог ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимоги чи заперечень.

Згідно ст.811 ЦК України Договір найму житла укладається у письмовій формі.Договір оренди житла з викупом підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню. Вимог норм закону позивачем не дотримано, а тому не мають правого значення по суті заявлених вимог.

З наданих матеріалів справи, так із показань позивача, вбачається що він звертався до правоохоронних органів за захистом порушених прав, відповідачем.Постановою від 21 лютого 2013 року про закриття кримінального провадження в діях ОСОБА_2, не вбачається складу злочину, передбаченого ч.1 ст.194 КК України.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 гривень підлягають задоволенню, але в меншому розмірі. З урахуванням характеру страждань які отримав позивач, оскільки він є пенсіонером та виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності передбачених ст. 3 ЦК України в розмірі 500 гривень.

Підлягають частковому задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення витрат на проїзд до суду в суму 303,50 гривень, як такі що найшли підтвердження в судовому засідання.

Крім того суд, повністю задовольняє позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача понесенні витрати за надання йому правової допомоги в сумі 800 гривень.

Суд також покладає на відповідача обовязок по відшкодуванню на користь позивача судового збору в сумі 76 гривень за розгляд справи в суді.

Керуючись ст. ст. 10,11,57,60,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити - частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (іден. номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 - 1164,75 гривень заборгованості за спожиту, але не оплачену електроенергію, 800 гривень за дання правової допомоги, 303,50 гривень витрат на поїздку в суд, 500 гривень моральної шкоди, та судовий збір в сумі 76 гривень за розгляд справи в суді, а всього 2844,25грн. ( дві тисячі вісімсот сорок чотири) гривень 25 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ