УХВАЛА

про залишення заяви без руху

30 вересня 2013 року м. Мукачево Справа № 303/6612/13-ц

2/303/3234/2013

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області

ОСОБА_1, розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_2

до відповідача (1) товариства з обмеженою відповідальністю І.Т.В. Сервіс Плюс

до відповідача (2) Виконавчого комітету Мукачівської міської ради

про визнання договору укладеним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю І.Т.В. Сервіс Плюс та Виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання дійсним договору найму жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 (надалі - Квартира) між ОСОБА_2 та ТОВ І.Т.В. Сервіс Плюс та зобовязання Виконавчого комітету Мукачівської міської ради надати дозвіл на уладення із ОСОБА_2 письмового договору найму Квартири.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того, що порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно зі ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Також частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Оцінюючи зазначені в позовній заяві обставини та аргументи на предмет їх відповідності вищевказаним положенням чинного законодавства суд передусім виходить з того, що позивач зазначаючи відповідачами ТОВ І.Т.В. Сервіс Плюс та Виконавчий комітет Мукачівської міської ради позивач жодним чином не обґрунтував обставин відносно того, чим саме порушенні (невизнані чи оспорені) його права з боку зазначених нею субєктів, що б давало суду можливість прийти до висновку про необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав ОСОБА_2 з боку відповідачів.

Поряд з цим, суд також зазначає, що договір найму житла за своїм юридичним змістом є правочином.

Договір (правочин) може бути визнаний судом дійсним відповідно до ст. 220 Цивільного кодексу України у випадку, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання умов договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,

Тобто, за змістом зазначеної норми, може бути визнаний дійсним лише договір, який за законом підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Однак, дійсність договору найму житла не пов'язується з його нотаріальним посвідченням, оскільки за законом нотаріальне посвідчення такого договору не вимагається.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту права, як визнання договору найму житла дійсним, не відповідає визначеним законодавством способам захисту порушеного права.

Не вказано позивачем також і на докази у розумінні ст.ст. 57-60 Цивільного процесуального кодексу України, які б могли стати свідченням щодо досягнення сторонами певних істотних умов у зазначених позивачем правовідносинах та існування обєктивної перешкоди на цивільно правову реалізацію досягнутих домовленостей.

Відсутніми є також обґрунтування відносно того, чому договір найму Квартири, яка відноситься до комунальної власності (за твердженням позивача) слід визнати дійсним (фактично укладеним) саме із саме субєктом господарювання, яке виступає виключно у якості виконавця послуг з утримання житлових будинків і прибудинкових територій.

Розяснюючи особливості судового вирішення питань, повязаних з визнанням договорів дійсними, Верховний Суд України у п. 13 постанови 06.11.2009 №9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними зазначив, що у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої статті 121 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною другою ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость