Справа № 1316/1758/12 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/2779/13 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2013 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Богонюка М.Я., Шашкіної С.А.

при секретарі: Рванцовій О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПрАТ СК Галицька на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2012 року, по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ПрАТ СК Галицька, про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2012 року позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ "СК Галицька" на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 43490.57 грн. суми невиплаченого страхового відшкодування.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь позивача грошові кошти у розмірі 600.00 грн. витрат на проведення експертного дослідження.

Стягнуто з ПрАТ "СК Галицька" на користь ОСОБА_4, грошові кошти у розмірі 8739.82 грн. неустойки та 1747.96 грн. - 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 3000.00 грн. відшкодування завданої моральної шкоди.

Проведено розподіл судових витрат.

Рішення оскаржило ПрАТ СК Галицька. Апелянт вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Вказує, що транспортний засіб марки Шкода Супер-В не належить позивачу на праві власності. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована на підставі двох полюсів. Апелянт вказує, що страхувальник не повідомив його про наявність укладеного першого договору цивільно-правової відповідальності, тому другий поліс є недійсним. Стверджує, що може нести відповідальність лише по одному полісу в межах ліміту, а решта відповідальності має бути покладено на ОСОБА_5 Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Встановлено, що 28 грудня 2010 року ОСОБА_5 на а/д с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Шкода Супер-Б" р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 грудня 2010 року ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні дорожньої транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_4 керував автомобілем на підставі нотаріально-посвідченої довіреності від 20 травня 2009 року, виданої на три календарних роки. На момент ДТП ОСОБА_4 був титульним володільцем транспортного засобу "Шкода Суперб" р.н. НОМЕР_2.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у ПрАТ "СК "Галицька" на підставі полісів № ВС/9408128 від 19 липня 2010 року та № ВЕ/4740961 від 17 листопада 2010 року.

ПрАТ "СК "Галицька" звернулась до Долинського районного суду Івано-Франківської області із позовом до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/4740961 від 17 листопада 2010 року у зв'язку із тим, що відповідач не повідомив страховика про вже існуючий договір страхування, тому другий поліс страхування цивільної відповідальності є нікчемним.

Долинським районним судом Івано-Франківської було встановлено, що між сторонам було укладено два договори обов'язкового страхування цивільна правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до полісів № ВС/9408128, строком дії з 19 липня 2010 року до 18 липня 2011 року з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну третіх осіб - 25500.00 грн. з франшизою 510.00 грн. та поліс № ВЕ/474961, строком дії з 17 листопада 2010 року до 16 листопада 2011 року з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну третіх осіб - 50000.00 грн. з франшизою 1000.00 грн. Забезпечений транспортний засіб за вказаними полісами був "ВАЗ 2106" р.н. НОМЕР_3. Відповідно до відповіді, наданої МТСБУ від 11 листопада 2011 року, інформація про вказані вище договори занесена до єдиної централізованої бази даних МТСБУ, яка формується на підставі відомостей, отриманих від страховиків, членів МТСБУ.

Тому суд прийшов до висновку, що спірний договір був укладений добровільно, з погодженням всіх його істотних умов в межах цивільної дієздатності сторін у встановленій формі, спрямований на реальне настання правових наслідків, що ними обумовлені, не суперечить чинному законодавству, а тому підстави для визнання його недійсним відсутні.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської від 3 травня 2012 року в задоволенні позову ПрАТ "СК "Галицька" до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортна засобів № ВЕ/4740961 від 17 листопада 2010 року було відмовлено. 4 липня 2012 року ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області було відмовлено у відкритті апеляційного провадження , отже рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ч.З ст. 61 Цивільного процесуального кодексу, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, факт страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_5 на підставі полісу ПрАТ "СК "Галицька" № ВЕ/4740961 від 17 листопадаи2010 року в момент скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди - не підлягає доведенню.

Згідно ч.2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Правовідносини сторін у даному спорі регулюються Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 1 липня 2004 року N 1961-IV (надалі - Закон), в редакції Закону, діючої на момент скоєння ДТП та врегулювання страхового випадку.

Відповідно до статті 5 Закону, - об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно статті 22.1. Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 37.1. Закону, протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення. Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належному позивачу транспортному засобу було завдано значних механічних пошкоджень. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 013 від 24 січня 2011 року, вартість матеріального збитку, завданого позивачу по справі, складає 20101.11 грн. Однак, у вказаному висновку експерта був відсутній опис та оцінка пошкоджень двигуна автомобіля, які стались внаслідок ДТП 28 грудня 2010 року, тоді як у доданих до нього фото таблиць № 4 та № 5 вбачається пошкодження двигуна. Згідно додаткового висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 471/37/11 від 1 вересня 2011 року, вартість відновлювального ремонту двигуна з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 23389.46 грн. Таким чином, загальний розмір завданих позивачу збитків склав 43490.57 грн.

Відповідно до ст. 34 Закону, страховик терміново, але не пізніше трьох робочих дніе (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або де місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку тг розміру збитків. Якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не з'явився, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. В такому випадку страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведенні експертизи.

Відповідно до ст. 37.2 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного баню України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

З матеріалів справи вбачається, що 10 червня 2011 року позивач звернувся до ПрАТ "СК "Галицька" із заявою про виплату страхового відшкодування, яка була отримана страховиком 21 червня 2011 року та залишена без задоволення.

Встановлено, що ПрАТ "СК "Галицька" з 22 липня 2011 року допустило прострочення виконання грошового зобов'язання по виплаті суми страхового відшкодування, за яке передбачена відповідальність ст. 37.2 Закону. Таким чином, до стягнення ПрАТ "СК "Галицька" підлягає сума неустойки (пені) у розмірі 8739.82 грн.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється ві відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, яки прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити сум боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також тр. проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, до стягнення з ПрАТ "СК "Галицька" підлягає сума 3% річних розмірі 1747.96 грн.

Відповідно до ч. ч. І, 2 та 4 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право в відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Суд погоджується з позивачем відносно того, що завдана йому моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із пошкодженням його майна ОСОБА_5, внаслідок скоєння ДТП.

Судом встановлено, що ДТП мала місце 28 грудня 2010 року. З того часу минуло більше 22 календарних місяців, а позивач позбавлений можливості провести ремонт через відсутність відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст.22.3. Закону, потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо- транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

З висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПрАТ СК Галицька відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З ориіганлом згідно:

Суддя Т.І. Приколота