Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2013 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: служба у справах дітей Галицької районної державної адміністрації, ОСОБА_2, про надання права на побачення з дитиною,-

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду від 26 березня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Галицького районного суду від 26 березня 2013 року в задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: служба у справах дітей Галицької районної державної адміністрації, ОСОБА_2, про надання права на побачення з дитиною відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на неповне дослідження судом всіх обставин по справі.

Зокрема апелянт зазначає, що суд не врахував, що доказів про усиновлення ОСОБА_3, а саме, рішення суду з цього приводу, в матеріалах справи немає. Проте суд, ухвалюючи рішення, опирався тільки на копію наказу служби у справах дітей № 36 від 19.08.2011 року, без належної перевірки факту усиновлення.

Також на краще змінились обставини життя апелянта, про що свідчать позитивні характеристики та народження ще однієї дитини.

В зв'язку з цим просив оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, а також витребувати від служби у справах дітей Галицької районної державної адміністрації рішення суду про усиновлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання сторони не з'явились , хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи.

Вислухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час сина заявника усиновлено. Згідно копії наказу служби у справах дітей Галицької районної державної адміністрації №36 від 19.08.2011 року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з первинного обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, знятий у зв'язку з усиновленням.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

За змістом статей 3, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Посилаючись на ч.1 ст.303, ч.ч.2, 3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається із матеріалів справи, 13 квітня 2011 року Галицьким районним судом ухвалено рішення, яким ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та залишено його у розпорядженні служби у справах дітей Галицької районної державної адміністрації. Даною службою малолітній ОСОБА_3 був влаштований до Надвірнянського будинку дитини.

Згідно копії наказу служби у справах дітей №36 від 19.08.2011 року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з первинного обліку дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, знятий у зв'язку з усиновленням.

Відповідно до ст.166 СК України передбачено, що особа, яка позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

У статті 168 СК України зазначено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи.

Зі змісту ст.232 СК України вбачається, що з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов'язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням.

У зв'яку з тим, що на даний момент ОСОБА_3 усиновлений, тому згідно ст.ст.226, 228 СК України забезпечується таємниця усиновлення, отже в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено правовідносини, яким дана належана юридична оцінка на підставі досліджених доказів, а рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують і підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Галицького районного суду від 26 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючого В.М. Соколовський

Судді: В.М. Васильковський

О.Є. Меленко