РІШЕННЯ

Іменем України

26 червня 2013 року Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого Тордія Е.Н.

за участю секретаря - Гутарєвої В.С.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні с.м.т. Шевченкове цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Грозянське» про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування земельною ділянкою та зустрічною позовною заявою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Грозянське» до ОСОБА_3 про визнання права оренди земельної ділянки та зобовязання укласти договір оренди земельної ділянки ,-

ВСТАНОВИВ:

17 травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Грозянське» ( далі по тексту СТОВ «Грозянське») про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування земельною ділянкою.

10 червня 2013 року представником відповідача подана зустрічна позовна заява до ОСОБА_3 про визнання права оренди земельної ділянки та зобовязання укласти договір оренди земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі довіреності позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав та прохав задовольнити. В обґрунтування вимог позивача зазначив, що ОСОБА_3, має у власності земельну ділянку площею 1,9918 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Проте, СТОВ «Грозянське» грубо порушуються конституційні права та законні інтереси позивача, зокрема право власності на землю. Протягом декількох років відповідач обробляє його земельну ділянку без правовстановлюючих документів, що посвідчують право відповідача на користування землею, будь якої домовленості стосовно укладення договору , тим більше його продовження між сторонами не відбувалось. Добровільно повернути земельні ділянки власнику відповідач відмовляється ,у звязку з чим, позивач вимушений звернутися до суду та просить усунути перешкоди у здійсненні права володіння та користування земельною ділянкою. Стосовно предявленого зустрічного позову зазначив, що після отримання державного акту на земельну ділянку, ніяких пропозицій стосовно укладення договору оренди позивач не отримував , інші орендарі ,перед якими відповідач мав би переважне право на оренду не існують, взагалі позивач бажає самостійно використовувати свою власність , тому вважає вимоги відповідача безпідставними такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову , подала зустрічну позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що земельна ділянка позивача раніше перебувала в користуванні товариства на підставі договору оренди ,згідно сертифікату на право на земельну частку (пай). Після отримання державного акту на землю, з позивачем у 2009 році був укладений договір оренди але до цього часу,враховуючи зміни у законодавстві ,стосовно реєстрації договору, він не зареєстрований. Враховуючи ,що товариство тривалий час використовує земельну ділянку позивача , добросовісно виконує умови договору, воно набуло переважне право на укладення договору оренди земельної ділянки, тому просить в задоволені позовних вимог стосовно усунення перешкод в користуванні власністю відмовити та задовольнити вимоги товариства стосовно визнання права на продовження договору оренди та зобовязати позивача укласти відповідний договір.

Суд вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали дійшов наступного.

Стосовно вимог ОСОБА_3 судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає ,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено та не заперечується сторонами той факт ,що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ХР №108070 виданого Шевченківською райдержадміністрацією 20 жовтня 2004 року )ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, розміром 1.9918 га, розташованої на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

З листа відділу Держземагенства у Шевченківському районі № 143 від 19 лютого 2013 року вбачається ,що зареєстрованого договору оренду між сторонами не існує ,що не заперечується представником відповідача.

Частиною 3 ст. 792 Цивільного кодексу України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про оренду землі»встановлено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі » визначено поняття договору оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк ,а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» та ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Відповідно до частини 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право на нерухоме майно та їх обтяжень, які підлягають державній реєстрації, виникає з моменти такої реєстрації.

Частиною 4 стаття 124 Земельного кодексу України зазначено ,що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюєтьсяз а договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно - правовий договір про відчуження права оренди.

Стаття 125 Земельного кодексу України передбачає ,що право власності на земельну ділянку,а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Відповідно статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Державою, а саме Конституцією України відповідно до ст.41 забезпечується кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Зазначене положення повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Таким чином суд дійшов до висновку ,що СТОВ «Грозянське» використовує земельну ділянки ОСОБА_3 належно оформленого на це права , а тому вимоги ОСОБА_3 є законними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відносно зустрічного позову суд дійшов наступного.

Статтею 641 Цивільного кодексу України передбачено ,що пропозицію укласти договір(оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору

З пояснень представника відповідача вбачається ,що товариство використовувало земельні ділянки позивача раніше на підставі договору оренди земельної частки ( паю). З договору оренди земельної частки( паю) від 16 березня 2000 року вбачається ,що договір укладений з ОСОБА_4 батьком позивача, який є його спадкоємцем. Як зазначалось вище позивач отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку 27 жовтня 2004 року. Тобто з цього часу змінився обєкт оренди.

Згідно статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк(поновлення договору оренди землі ).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за

місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору

оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

З пояснень представника позивача вбачається ,що будь якої домовленості щодо

укладення договору оренду або його продовження між сторонами досягнуто не було. Ніяких повідомлень стосовно продовження договору оренди ,взагалі укладання договору оренди від відповідача позивачу не надходило. Окрім того зазначив ,що позивач немає наміру передавати землю в оренду ні відповідачу,ні іншому орендарю ,а бажає її використовувати самостійно.

Як доказ домовленості між сторонами ,щодо укладення договору оренди належної позивачу земельної ділянки , представником позивача наданий договір оренди землі датований 16 березня 2009 року.

Суд важає ,що даний доказ, не може бути врахованим , так як на момент укладення договору ОСОБА_3 виповнилось 15 років.

Частиною 2 статті 32 Цивільного кодексу передбачено,що вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків ( усиновлювачів )або піклувальників і дозвіл органу опіки та піклування.

Будь - яких доказів ,що ОСОБА_3 узгодив свій намір з визначеним законом колом осіб, представником позивача суду не надано.

Також представником відповідача не надано суду доказів ,що існують інші орендарі ,перед якими СТОВ «Грозянське» має переважне право оренди спірної земельної ділянки.

Відповідно до ч.3 ст. 203 Цивільного кодексу України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Цього в судовому засіданні не встановлено.

Отже, як свідчить аналіз вищевказаних норм, право на предявлення позовів з вимогою усунення будь-яких порушень прав на землю має особа, яка в установленому порядку набула право власності чи право постійного користування чи право оренди спірної земельної ділянки, яке підтверджується відповідними документами.

Представник відповідача доказів, що підтверджують його право на спірну земельну ділянку суду не надав.

На підставі викладеного , оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку , суд дійшов до висновку що вимоги СТОВ «Грозянське» відносно продовження договору оренди землі та зобовязання ОСОБА_3 укласти з ним договір оренди є безпідставним та таким ,що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 10, 11, 60,88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.32 ,203, 215 , 638 Цивільного Кодексу України, ст. 116,124,152,Земельного кодексу, ст.. 1,4, 6, Закону України «Про оренду землі», ст. 3,4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , ст. 41 Конституції України , ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод ,суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Грозянське» про усунення перешкод у здісненні права володіння і користування земельною ділянкою - задовольнити.

Зобовязати сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Грозянське» усунути перешкоди у здійсненні права володіння, користування земельною ділянкою площею 1.9918 га для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, розташованої на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області та належної ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ХР № 108070, виданого на підставі розпорядження голови Шевченківської районної державної адміністрації від 10 грудня 2002 року за № 254 та зареєстрованого 27 жовтня 2004 року за № 712.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальності «Грозянське». код ЕГРПОУ 30755444, розташованого в с.Гроза Шевченківського району Харківської області на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 114.70 гривень.

В задоволенні позовних вимог сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Грозянське» до ОСОБА_3 про визнання права оренди земельної ділянки та зобовязання укласти договір оренди земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ