Справа №784/2706/13 16.10.2013 16.10.2013 16.10.2013
Справа № 22-ц/784/2310/13 Головуючий першої інстанції: Батченко О.В.
Категорія: 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Галущенка О.І.

суддів Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

при секретарі Орельській Н.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2013 року, ухваленого у справі за позовом

публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк»)

до

ОСОБА_4

про звернення стягнення на майно,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2010 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно.

Позивач зазначав, що 08 серпня 2007 року між ним та ПП «Олімп-Агро» укладений договір відновлювальної кредитної лінії №640/03-118, відповідно до якого позивач відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію в межах максимального ліміту заборгованості за кредитом в сумі 800 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 07 серпня 2012 року зі сплатою 17 процентів річних.

У якості забезпечення виконання позичальником зобовязань за договором кредиту 08 серпня 2007 року між позивачем та ОСОБА_4А укладений іпотечний договір, відповідно до якого остання передала в іпотеку Банку трикімнатну квартиру №37 загальною площею 56,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, проспект Леніна, 24-А. Станом на 10 листопада 2009 року заборгованість позичальника перед позивачем становить 989 235 грн. 44 коп. з яких: заборгованість за кредитом 800 000,00 грн.; заборгованість за процентами 153 902, 28 грн.; заборгованість за комісією 21 944,46 грн.; пеня 13 076,46 грн.; інфляційні витрати 312,24 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути на їх користь вищевказану суму заборгованості за договором кредиту шляхом звернення стягнення на іпотечне майно.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2011 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно задоволено частково. Звернено стягнення в межах 989 235 грн. 44 коп. на трикімнатну квартиру №37 загальною площею 56,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр-т Леніна, 24-А, що належить ОСОБА_4, на користь ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача 1829 грн. судових витрат.

Додатковим рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2011 року в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» в частині стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів відмовлено.

09 вересня 2011 року ОСОБА_4 подала заяву про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2011 року у звязку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2011 року рішення суду від 14 січня 2011 року скасовано у звязку з нововиявленими обставинами.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2013 у задоволенні позову «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на невідповідність висновку суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення від 07 травня 2013 року та залишити без змін заочне рішення від 14 січня 2011 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 08 серпня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (яке згодом було перейменовано у ПАТ «Укрсоцбанк») та ПП «Олімп-Агро» укладений договір №640/03-118, відповідно до якого позивач відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію в межах максимального ліміту заборгованості за кредитом в сумі 800 000,00 грн., сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 17 % річних та сплатою комісії відповідно до зазначених в Додатку № 1 до кредитного договору умов, з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 07 серпня 2012 року (а.с.6-12).

08 серпня 2007 року з метою виконання зобовязань ПП «Олімп-Агро» за кредитним договором № 640/03-118 від цієї ж дати між позивачем та відповідачкою був укладений іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_4 передано в іпотеку квартиру №37 загальною площею 56,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, проспект Леніна, 24-А. (а.с. 13-17).

Судом першої інстанції встановлено, що ПП «Олімп-Агро» у передбачені договором строки обовязки по погашенню кредиту, процентів та інших передбачених договором платежів не виконував, в звязку з чим станом на 10 листопада 2009 року заборгованість позичальника перед позивачем становить в загальній сумі 989 235грн. 44коп.

З матеріалів справи вбачається, що постановою господарського суду Миколаївської області від 10 листопада 2009 року ПП «Олімп-Агро» визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 15 червня 2010 року визнано грошові вимоги АКБ «Укрсоцбанк» до ПП «Олімп-Агро» в сумі 976 158грн. 98коп. (четверта черга кредиторських вимог) (а.с.93, 94).

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 22 березня 2011 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 19 липня 2011 року, ПП «Олімп-Агро» ліквідовано. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 18 квітня 2011 року №9680773 державну реєстрацію припинення ПП «Олімп-Агро» проведено 14 квітня 2011 року. (а.с.115-116, 119-124, 151-153).

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Таким чином, у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим.

Зважаючи на це, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки як виду застави, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-52цс13, прийнятої за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 цього Кодексу.

За таких обставин, висновок суду про припинення зобовязань ОСОБА_4 за укладеним сторонами іпотечним договором від 08 серпня 2007р., та відмову з цих підстав у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» - є обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і нормам матеріального права.

Відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це призвело до неправильного вирішення справи. За такого, не можуть бути прийняті до уваги посилання апелянта на порушення судом процесуальних норм при постановленні ухвали від 20 грудня 2011 року про скасування у звязку з нововиявленими обставинами заочного рішення суду від 14 січня 2011 року.

Інших доводів, які б спростовували викладений в оскаржуваному рішенні висновок суду, в апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді