Справа №442/6846/13-ц
Провадження №2/442/2286/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2013 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Дубеля Р.М.

при секретарі Півали І.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання спільною сумісною власністю, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання право власності на торговий кіоск, позначений літ. «А-1», що знаходиться по вул. Калнишевського в м. Стебнику Львівської області, загальною площею 27,8 кв.м, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Позовні вимоги мотивуючи тим, що вона, ОСОБА_3 (до одруження Кантаєвій) ОСОБА_4 на підставі договору оренди землі від 11.10.2010р. належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:037:0030, для встановлення торгового кіоску, яка знаходиться по вул. Калнишевського у м. Стебнику.

З її згоди ними, позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2, спільно побудовано нежитлове приміщення торговий кіоск, загальною площею 27,8 кв.м, на вищезазначеній земельній ділянці по вул. Калнишевського у м. Стебнику.

Нежитлове приміщення - торговий кіоск, загальною площею 27,8 кв.м, збудовано за спільні грошові кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які вони вносили у рівних частках, а також своєю працею приймали участь у його будівництві.

Після завершення будівництва, ще до здачі його в експлуатацію, вони з відповідачкою вирішили поділити це майно у рівних частках, однак згоди досягти не можуть. Відповідачка стверджує, що частка позивачки у праві власності на нежитлове приміщення торговий кіоск площею 27,8 кв.м є істотно меншою, з чим вона погодитись не може.

На підставі ч.4 ст. 368 ЦК України просить визнати торговий кіоск, позначений літ. «А-1», що знаходиться по вул. Калнишевського в м. Стебнику Львівської області, загальною площею 27,8 кв.м, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд його задоволити.

Відповідачка, ОСОБА_2, у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Третя особа - ОСОБА_3, проти позову у встановленому законом порядку не заперечила.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання виходячи з наступного.

Позивачкою було здійснено будівництво торгового кіоску, позначений літ. «А-1», що знаходиться по вул. Калнишевського в м. Стебнику Львівської області, загальною площею 27,8 кв.м,, (довідка ДК МБТІ та ЕО, технічний паспорт), на орендованій земельній ділянці на підставі договору оренди землі від 11.10.2010р., кадастровий номер :01:037:0030.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст.376 ЦК України, а саме за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст.376 ЦК); за особою власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

Відповідно до ч. 4 ст. 368 ЦК України спільною сумісною власністю є майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Враховуючи наведене, той факт, що самочинне будівництво позивачкою здійснено без порушення будівельних правил, протипожежних і санітарних норм, не суперечить суспільним інтересам, що також відповідає п.16 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 №6, а тому суд приходить до переконання, що таке будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує прав інших осіб - позов підлягає до задоволення.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що за позивачкою та відповідачкою слід визнати право спільної сумісної власності на торговий кіоск, позначений літ. «А-1», що знаходиться по вул. Калнишевського в м. Стебнику Львівської області, загальною площею 27,8 кв.м.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 368, 376, 392 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати торговий кіоск, позначений літ. «А-1», що знаходиться по вул. Калнишевського в м. Стебнику Львівської області, загальною площею 27,8 кв.м, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк.

Суддя _______________