Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/2522/13 Головуючий у 1 інстанції: Ткаченко І. М. Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2013 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів Стрелець Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Мосіній О. В.

За участю прокурора Кавун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 березня 2013 року у справі за позовом прокурора м. Енергодар в інтересах держави в особі позивача ОСОБА_4 підприємства Центр дозвілля Промінь м. Енергодар до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої злочином,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2011 року прокурор м. Енергодар в інтересах держави в особі КП Центр дозвілля Промінь м. Енергодар звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої злочином.

В обґрунтування позову зазначав, що ОСОБА_3 працюючи директором КП Центр дозвілля Промінь м. Енергодар , скоїв злочини , передбачені ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України, внаслідок чого порушена кримінальна справа, за результатами розгляду якої 14.12.2011 року вона була закрита у відношенні ОСОБА_5 та його було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України Про амністію в 2011 році, Постанова набрала чинності ніким оскаржена не була.

Прокурор зазначає, що в результаті кримінальної діяльності ОСОБА_5 завдав КП Центр дозвілля Промінь м. Енергодар шкоду у розмірі 113 325,43 грн., тому просив стягнути з нього зазначену суму на користь КП Центр дозвілля Промінь м. Енергодар.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 березня 2013 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП Центр дозвілля Промінь м. Енергодар шкоду, заподіяну злочином у розмірі 113 325,43 грн. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В засідання апеляційного суду апелянт вдруге не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений завчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення йому судової повістки 20.05.2013 року, причини неявки суду не повідомив.

Колегія суддів визнала причини його неявки в судове засідання неповажними і вважала за можливе на підставі ст.305 ч.2 ЦПК України розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд вірно вирішив питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин. З дотриманням вимог ст.ст.212-215 ЦПК України суд належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом.

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом.

Такі випадки передбачені, зокрема, ст. ст. 20, 33, 36-1 Закону України Про прокуратуру та ст. 45 ЦПК України, відповідно до якої прокурор може звертатися до суду із заявою про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або держави чи суспільних інтересів.

Статтею 36-1 Закону України Про прокуратуру встановлено, що представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/ 99 прокурор або його заступник в кожному конкретному випадку самостійно визначає та обґрунтовує у позовній заяві, в чому саме відбувалося порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позові необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

За змістом ч. 1 ст. 46 ЦПК України органи, які відповідно до ст. 45 цього Кодексу, звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють.

Звертаючись до суду із позовною заявою про стягнення матеріальної шкоди, прокурор м. Енергодару посилається на те, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 комунальному підприємству „Центр дозвілля „Промінь завдано збитків на суму 113325,43 грн. Вказана сума збитків ОСОБА_3 не відшкодована. Викладені обставини свідчать про необхідність захисту прокуратурою м. Енергодара інтересів держави в особі комунального підприємства „Центр дозвілля „Промінь у суді шляхом предявлення позовної заяви. Звертаючись до суду прокурор в позові в якості позивача зазначив КП „ЦД „Промінь За вказаних обставин розглядаючи спір суд першої інстанції правильно виходив з того, що належним позивачем по даній справі є КП „ЦД „Промінь, а прокурор у даному випадку представляє інтереси позивача, що узгоджується з вимогами ст. 45 ЦПК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи даний спір витікає з кримінальної справи, згідно якої, прокурору надано право підтримувати, заявляти позови в рамках КПК України.

Судом встановлено, що згідно постанови Енергодарського міського суду від14.12.2011 року кримінальна справа у відношенні ОСОБА_3 була закрита на підставі п. „в ч.1 ст.1 закону України „Про амністію в 2011 році від 08.07.2011, ч.1 ст. 44 КК України та п.4 ч.1 ст. 6 КПК України звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у звязку з застосуванням Закону України „Про амністію в 2011 році. Позовну заяву прокурора в інтересах комунального підприємства „Центр дозвілля „Промінь залишено без розгляду.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги з приводу того, що прокурор не має право представляти інтереси комунального підприємства, яке не є державним не є переконливими.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги, щодо порушення прокурором строку позовної давності, який слід було відраховувати за правилами трудового законодавства, оскільки вирішуючи даний спір суд першої інстанції обґрунтовано послався в рішенні суду на те, що матеріальна шкода підприємству завдана ОСОБА_3 не під час виконання своїх трудових обовязків, а під час скоєння злочину. Початок строку в даному випадку, як правильно зазначив суд першої інстанції в своєму рішенні починається з моменту набрання чинності постанови Енергодарського міського суду від 14.12.2011 року про закриття провадження по кримінальній справі. Даний висновок суду узгоджується з ч.1 ст. 261 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 також не спростовують правильність висновків суду першої інстанції при розгляді даної справи.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановляння нового рішення по справі

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 березня 2013 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: