Справа № 0417/7928/2012
Провадження №2/202/205/2013
05 лютого 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.
при секретарі Фісун К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2012 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості була задоволена.
Ухвалою суду від 21 травня 2012 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2012 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано.
Вимоги до відповідача ОСОБА_1, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2008 року та договором поруки № 02/07/842М від 19.02.2007 року укладеним з поручителем ОСОБА_2, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом.
Відповідно до заяви представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити. Не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.
Представник ПАТ АКЦЕНТ-БАНК в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.
У зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобовязання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2008 року та договором поруки № 02/07/842М від 19.02.2007 року укладеним з поручителем ОСОБА_2.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Однак, як вбачається із матеріалів справи рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2009 року цивільна справа №2-6961/2009 за позовною заявою ЗАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1, ТзОВ Євротаксі про передачу у заклад заставленого майна та звернення стягнення на майно задоволено позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк задоволені .
Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 10.08.2010 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11 грудня 2010 залишено без змін.
Ухвалою судді Верховного суду України Левченко Є,Ф. від 30 листопада 2010 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі.
Відповідно до вимог ч.3 ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.57 ЦПК України визначено, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, оскільки позивачем не надано суду жодного належного доказу не виконання чи виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2009 року по цивільній справі №2-6961/2009 за позовною заявою ЗАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1, ТзОВ Євротаксі про передачу у заклад заставленого майна та звернення стягнення на майно, яким було задоволено позовні вимоги позивача, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.
Керуючись: Законом України Про захист прав споживачів, ст. ст. 526, 530, 625,1050, 1054 ЦК України, ст.ст.3,7 11,15,27, 30, 60, 61, 88, 169, 224-226 ЦПК України , суд -
В задоволені позовних вимог Публічному акціонерному товариству комерційний банк ПРИВАТБАНК - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар