Справа № 266/4176/13-ц
Провадженя№ 2/266/1369/13
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2013 м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Дзюба М.В.,
при секретарі - Петрухіной Т.Л.,
з участю представника позивачки ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» про визнання поруки припиненою,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду із позовом, в якому зазначили, що між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_5 банк Аваль», та ТОВ «Кристал» 25.07.2006 р. була укладена генеральна кредитна угода №012/08-3/0471, за умовами якої банк зобовязався надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах та додаткових угодах до них, укладених в рамках цієї Генеральної кредитної угоди, які є її невідємними частинами. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника, між банком та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки від 25.07.2006 р. № 012/08-155/-28, за умовами якого ОСОБА_3 передала в заставу банку два обєкти нерухомості - магазин «Гулівер» та магазин «Асорті», а також укладений договір іпотеки від 02.08.2006 року № 012/08-155/-27/1, за умовами якого ОСОБА_3 передала в заставу банку ще два обєкти нерухомості: магазин «Віст» та кафе «Кристал». Також 25.07.2006 року та 04.09. 2007 року з метою забезпечення виконання зобовязань між банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4 були укладені договори поруки № 012/11-155/028 та № 014/07-155/093/1. Однак покладені на себе зобовязання щодо виконання кредитного договору позичальником ТОВ «Кристал» належним чином не виконав, у звязку з чим у судовому порядку банком була достроково стягнута заборгованість за кредитними договорами. Однак звернувшись з даним позовом, банк не направив відповідних вимог до поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в продовж 6-ти місяців з моменту настання строку виконання основного зобов'язання. У звязку з цим позивачі були змушені звернутись до суду з позовом про визнання поруки за договорами №012/11-155/028 від 25.07. 2006 року та №014/07-155/093/1 від 04.09. 2007 року припиненою.
Представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності, в суді позовні вимоги підтримав та пояснив, що дійсно було укладено генеральну угоду між банком та юридичною особою ТОВ «Кристал». За даною угодою ОСОБА_3 виступила майновим поручителем. Однак, позичальник не виконував свої зобовязання належним чином, тому банк звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості, який було задоволено Господарським судом Донецької області 08.09. 2009 року. Однак ОСОБА_3 участі в цій справі не приймала та до неї жодних позовних вимог банком не було предявлено. Проте після постановлення рішення банк жодних звернень до майнового поручителя ОСОБА_3 вимог ніяких не висував, у звязку з чим банк пропустив 6 місячний строк для предявлення вимоги, а тому просив суд визнати поруку за договорами від 25.07.2006 року т 07.09.2007 року припиненою.
Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги та пояснення представника позивача підтримав, просив позов задовольнити.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, заперечував проти позову посилаючись на те, що доводи позивачів про те, що на їх адресу банком не були спрямовані вимоги є необґрунтованими у звязку із тим, що поручителі своєчасно та в строк були повідомлені про виконання вимоги щодо повернення боргу, що на його думку спростовується долученими ним в судовому засіданні листом-вимогою та поштовими повідомленнями надісланим на адресу позивачів з позначкою про отримання. Також зазначив, що твердження позивачів щодо не визначення договорами поруки строку закінчення дії цих договорів є хибними тому, що строк визначений п. 4.1 та закінчується з моменту закінчення забезпеченого ним зобовязання. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали, справи вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобовязання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін.
Судом встановлено, що 25.07.2006 р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ТОВ «Кристал» укладено генеральну кредитну угоду №012/08-3/0471, за умовами якої ОСОБА_5 зобовязався надавати Позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах та додаткових угодах до них, укладених в рамках цієї Генеральної кредитної угоди, які є її невідємними частинами. (а.с.5-7)
Зазначена генеральна угода №012/08-3/0471 була забезпечена договором поруки, укладеним між банком та ОСОБА_3 від 25.07. 2006 року за № 012/11-155/028, та договором поруки, укладеним між банком та ОСОБА_4 від 04.09. 2007 року за № № 014/07-155/093/1. (а.с. 24,25-26)
Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).
Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 4.1.) про втрату дії з моменту закінчення забезпеченого ним зобовязання не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 ЦК України та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
Такі роз'яснення містить і пункт 24 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин».
Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 18 липня 2012 року по справі № 6-78цс12.
Пунктом 9.2 генеральної кредитної угоди передбачено, що кредитна угода втрачає чинність на підставі письмового повідомлення кредитора у випадку порушення позичальником своїх
зобовязань, передбачених даною угодою або кредитними договорами та додаткових угод до них, укладеними в її рамках. В цьому випадку кредитні кошти, що були надані кредитором в рамках даної генеральної кредитної угоди, підлягають поверненню позичальником в місячний термін з дня отримання письмового повідомлення кредитора про припинення дії даної генеральної угоди.
Окрім того, рішеннями Господарського суду Донецької області № 1/208 та 1/206 від 08.09. 2009 року позовні вимоги ТОВ «ОСОБА_5 Аваль» до ТОВ «Кристал» були задоволені та достроково стягнута заборгованість за кредитними договорами.
Оскільки договорами поруки не визначено конкретний строк, після закінчення якого порука припиняється, а кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, який був змінений ним відповідно до п. 9.2 кредитного договору, не предявив вимоги до поручителів, суд приходить до висновку про те, що поруку необхідно припинити на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.
За таких обставин, суд вважає, що у Банку виникло право предявлення вимоги до поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про повернення кредиту починаючи з дня настання строку виконання основного зобовязання, та не пізніше постановлення рішення про стягнення заборгованості, тобто 08.09. 2009 року, та мало бути реалізовано протягом наступних шести місяців.
В матеріалах справи відсутні докази виконання Банком положень п.п.2.2, 2.3 договорів поруки щодо належного повідомлення поручителя з вимогою виконати зобов'язання позичальника. (а.с. 24,25).
А надані представником відповідача в судовому засіданні у якості доказів лист - вимога від 18.06. 2013 року та поштові повідомлення за 2013 рік, суд не приймає до уваги, у звязку з тим, що така вимога предявлена поза можливого строку повідомлення.
Таким чином, позовні вимоги про визнання поруки за договорами від 25.07. 2006 року та від 04.09. 2007 року припиненою підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України у звязку з задоволенням позову судовий збір у розмірі 114 грн. 71 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки ОСОБА_3
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 251, 252, 553, 559 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212, 213- 215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.
Визнати поруку за договором №012/11-155/028 від 25.07. 2006 року, укладеним між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 та за договором поруки №014/07-155/093/1 від 04.09. 2007 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_5 Аваль» та ОСОБА_4, такою, що припинена.
Стягнути з ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 114,71 гривень.
На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції протягом 10 днів з дня її проголошення.
Суддя: Дзюба М. В.