Справа № 658/3096/13-ц
(провадження № 2/658/1160/2013)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2013 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Марків Т.А.,

при секретарі Павлюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Каховка Херсонської області, цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 08 серпня 2006 року кредитного договору № DNH4KP32580670, ОСОБА_1 позивачем надано кредит на задоволення споживчих потреб, у розмірі 6 500 грн. зі сплатою 25,08 % річних з кінцевим терміном повернення по 08 лютого 2010 року. Позичальник грошові зобов'язання (щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним) за договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 03 червня 2013 року виникла заборгованість. За вказаних обставин Банк просив стягнути з відповідача 70 659,28 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 6 263,87 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 24 118,32 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 36 436,17 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 3 340,92 грн., а також понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач до суду повторно не з'явився оповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. 07 жовтня 2013 року до канцелярій суду надійшла заява від ОСОБА_1 відповідно до змісту якої позовні вимога не визнав, просив на підставі п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 30 березня 2012 року застосувати наслідки спливу строку позовної давності що встановлено ст. 257 ЦК України. Вважає, що строк позовної давності закінчився 21 грудня 2009 року.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Вимоги підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що 08 серпня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (позичальник) укладений кредитний договір № DNH4KP32580670, за яким Банк надав позичальнику кредит на задоволення споживчих потреб, а саме придбання комп'ютера у розмірі 6 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 % на місяць, терміном - 42 місяців (а.с. 5 - 7). 17 липня 2009 року найменування ЗАТ КБ «ПриватБанк» змінено на ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 36).

Повернення кредиту передбачалося шляхом внесення позичальником щомісячних платежів у сумі 235,24 грн., який складається із заборгованості за кредитом, відсотків за кредитом, винагороди, комісії, а також інші витрати згідно умов надання кредиту фізичним особам («Розстрочка», «Стандарт»).

Укладений Банком та відповідачем кредитний договір, складається з заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розтрочка», «Стандарт», Тарифів Банку, що підтверджується змістом заяви позичальника, яка підписана відповідачем. Відповідач своїм підписом засвідчив на заяві на отримання кредиту, що ознайомився та згоден з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», «Стандарт», які були надані йому у письмовій формі, окрім цього підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як слідує зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою.

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так, ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів (ст.ст. 11, 60 ЦПК України).

Кредитом ОСОБА_1 користувався, але не виконував належним чином грошові зобов'язання за договором. Розмір заборгованості позичальника за кредитним договором на 03 червня 2013 року становить 70 659,28 грн. (а.с. 3 - 5).

Відповідно до п. 1.7.31 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», «Стандарт» термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю п'ятдесять років (а.с. 28). Вказана умова правочину відповідає положенням ч. 1 ст. 259 ЦК України, вона не визнана у передбаченому законом порядку недійсним і підстав для незастосування її при вирішенні спору у суду немає.

Згідно з п. 2.4.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», «Стандарт», при порушені позичальником строків платежу по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості.

Суд, дослідивши письмові докази, визнає неналежне виконання ОСОБА_1 грошових зобов'язань доведеним та таким, що порушує кредитний договір й правила ст.ст. 526, 530, ч. 1 ст. 1054 ЦК України.

За цих обставин та відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, Банк має право вимагати повернення кредиту та сплати процентів.

Суд не погоджується з доводами відповідача про сплив строку позовної давності, оскільки при укладені кредитного договору сторони в письмовій формі домовилися про збільшення позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків, комісії та неустойки, а тому визначений чинним законодавством строк позовної давності до спірних правовідносин не може бути застосований.

Однак суд зазначає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи (ч. 3 ст. 551 ЦК України).

Згідно роз'яснень, викладених в п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

За вказаних обставин суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки, що значно перевищує як розмір отриманого позивачем кредиту, так і розмір завданих банку збитків. При визначенні розміру неустойки, що підлягає до сплати суд враховує ступінь виконання відповідачем зобов'язання, майновий стан сторони, а також визначені ст. 3 ЦК України засади справедливості, добросовісності та розумності, і вважає можливим зменшити розмір нарахованої банком пені з 36 436,17 грн. до 6 000 грн.

Отже загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором з урахуванням зменшеного розміру пені, становить 40 223,11 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6 263,87 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 24 118,32 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 6 000 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 3 340,92 грн.

Таким чином, розмір заборгованості викладений в позовній заяві із урахуванням вище викладеного, суд вважає обґрунтованим позивачем та не спростований.

Враховуючи наведене суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг за Договором та, відповідно до ст. 88 ЦПК України, понесені останнім і підтвердженні документально судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 402,23 грн. (а.с. 38).

Керуючись ст.ст. 8, 21, 22, 24, 55, 124 Конституції України,

ст.ст. 3, 11 - 16, 207, 526, 530, 551, 610, 612, 625, 626,

629, 631, 638, 1046 - 1050, 1054, 1055 ЦК України,

ст.ст. 3 - 11, 57 - 61, 88, 212 - 215, 223 - 228 ЦПК України

вирішив:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором № DNH4KP32580670 від 08 серпня 2006 року у розмірі 40 223,11 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6 263,87 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 24 118,32 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 6 000 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 3 340,92 грн., та судові витрати у розмірі - 402,23 грн., всього - 40 625,34 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя Т.А. Марків

відмовлено