Справа № 128/182/13- ц
РІШЕННЯ

іменем України

15 березня 2013 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі Головач Н.А.

за участю представника

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та стягнення неустойки (пені), -

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та стягнення неустойки (пені), мотивуючи свої вимоги тим, що постановою Ленінського районного народного суду м. Вінниці від 29.04.1997 року з ОСОБА_2, стягнуто на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але менше 1/2 прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 квітня 1997 року до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

Однак, в зв'язку з тим, що відповідач своєчасно та не в повному обсязі сплачує аліменти на утримання сина, утворилася заборгованість по сплаті аліментів, будь-які прохання допомогти в утриманні сина виявилися безрезультатними, після винесення судом рішення, відповідач припинив погашати заборгованість по сплаті аліментів та продовжує ухилятися від їх сплати.

Розмір заборгованості по сплаті аліментів станом на 10.12.2012 року становить 18322 грн. 86 коп.

Станом на 01.01.2012 року відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 30478 грн. 11 коп., станом на 01.02.2012 року - 30969 грн. 36 коп., станом на 01.03.2012 року - 31460 грн. 61 коп., станом на 01.04.2012 року - 31951 грн. 86 коп., станом на 01.05.2012 року - 32443 грн. 11 коп., станом на 01.06.2012 року - 32934 грн. 36 коп., станом на 01.07.2012 року - 31499 грн. 11 коп., станом на 01.08.2012 року - 32063 грн. 86 коп., станом на 01.09.2012 року - 32628 грн. 61 коп., станом на 01.10.2012 року -33193 грн. 36 коп., станом на 01.11.2012 року - 1717758 грн. 11 коп., станом на 01.12.2012 року - 18332 грн. 86 коп.

Розмір неустойки (пені) за прострочення заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина становить 108499 грн. 02 коп. (31x30478 грн. 11 коп. + 29x30969 грн. 36 коп.+31х31460 грн. 61 коп.+30х31951 грн. 86 коп.+31х32443 грн. 11 коп.+30х32934 грн. 36 коп.+31х31499 грн. 11 коп.+31х32063 грн. 86 коп.+30х32628 грн. 61 коп.+31х33193 грн. 36 коп.+30х17758 грн. 11 коп.+31х18332 грн. 86 коп.) х 1%), який вираховується за формулою: 366 днів х сума заборгованості х 1%.

Таким чином, сума заборгованості по сплаті аліментів та розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 126821 грн. 88 коп. (18332 грн. 86 коп. + 108499 грн. 02 коп.).

Відповідач ухиляється від сплати аліментів та не має на меті не тільки їх сплачувати, а й погасити заборгованість по них, а тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги своєї довірительки збільшила та просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 18332 грн. 86 коп., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 108499 грн. 02 коп. та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні збільшені позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, зокрема, відповідач ОСОБА_2 пояснив, що розмір заборгованості, вказаний позивачем в позовній заяві, не відповідає дійсності, оскільки ним в 2012 році частково погашувалася заборгованість по аліментах. Крім того, вважає, що оскільки заборгованість за 2010-2012 роки разом складає 17070 грн. 25 коп., а ним у 2012 році сплачено на користь позивача 18905 грн. 00 коп., то заборгованість по аліментам на сьогоднішній день відсутня. Також, останні роки він не може знайти постійну роботу, має мінливий, нерегулярний дохід, а тому відсутня його вина в тому, що виникла заборгованість, при можливості він частково сплачує аліменти. Вважає, що навіть за наявності його вини, на його думку, пеня мала б розраховуватися від суми заборгованості у межах строку спеціальної позовної давності у один рік. за кожен місяць окремо, з урахуванням тих коштів, що були ним сплачені у 2012 році. Однак, в подальшому відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, зокрема, в сумі заборгованості по сплаті аліментів.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції, головний державний виконавець ВДВС Вінницького РУЮ ОСОБА_6, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути в його відсутність, не заперечує проти задоволення позову, при вирішенні спору покладається на думку суду, однак, будучи допитаним в попередньому судовому засіданні пояснив, що на виконанні у ВДВС Вінницького РУЮ дійсно перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5. Підтвердив той факт, що за період проведення розрахунку з 20.04.1997 року по 10.12.2012 року, з боржника ОСОБА_2 всього підлягало до сплати 36955 грн. 93 коп., згідно пред'явлених боржником квитанцій у період з 20.04.1997 року по 10.12.2012 року ним сплачено 18633 грн. 07 коп., станом на 10.12.2012 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 18322 грн. 86 коп.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Як встановлено по справі, постановою Ленінського районного народного суду м. Вінниці від 29.04.1997 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму щомісячно, починаючи з 20.04.1997 року і до його повноліття (а.с. 4).

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 10.12.2012 року, виданого ВДВС Вінницького РУЮ, за період проведення розрахунку з 20.04.1997 року по 10.12.2012 року, з боржника ОСОБА_2 всього підлягало до сплати 36955 грн. 93 коп., згідно пред'явлених квитанцій у період з 20.04.1997 року по 10.12.2012 року сплачено 18633 грн. 07 коп., станом на 10.12.2012 року заборгованість по сплаті аліментів становить 18322 грн. 86 коп. (а.с.5-7).

Як вбачається з розписки від 16.11.2012 року та квитанцій, відповідач сплатив аліменти в сумі 16000 грн. 00 коп. на утримання сина ОСОБА_5 (а.с.26 -27).

Відповідно до ч.1 ст. 20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 72, ч.2 ст. 129, ч.3 ст. 138, ч.3 ст. 139 цього Кодексу (вимоги про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя; спір про батьківство між чоловіком матері дитини та особою, яка вважає себе батьком дитини; право матері дитини на оспорювання батьківства свого чоловіка; спір про материнство).

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч.1, 4 ст. 194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання; заборгованість по аліментам стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу (обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання) - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилися їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення; розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-АМ №088579 від 01.07.1999 року, 09.06.1999 року народився ОСОБА_9, батьками якого являються ОСОБА_2 та ОСОБА_10 (а.с.44); згідно пенсійного посвідчення серії ААЖ №421698 від 20.09.2011 року, мати відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_11 являється пенсіонеркою за віком (а.с.45); відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АМ № 120802 від 01.01.2009 року, 29.12.2008 року помер батько відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_12 (а.с.46).

Таким чином, з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки за прострочення сплати аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 30000 грн. 00 коп.

Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати пов'язані з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати пов'язані з явкою до суду, витрати пов'язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, а також витрати пов'язані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій.

За ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог; згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам.

Як встановлено по справі, ОСОБА_4 було понесено судові витрати, зокрема, у зв'язку із зверненням до суду сплачено судові витрати за надання правової допомоги в сумі 3000 грн. 00 коп. (а.с. 39).

Беручи до уваги часткове задоволення вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1144 грн. 00 коп. за надання правової допомоги та судовий збір на користь держави в сумі 229 грн. 40 коп., що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 20, 141, 180, 194, 196 СК України, ст.ст. 10, 11, 27, 31, 60, 79, 84, 88, 131, 208, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд-

в ирішив:

Позов ОСОБА_4 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 18332 грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 30000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. та витрати за надання правової допомоги в розмірі 1144 грн. 00 коп., а всього: 1373 грн. 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з моменту проголошення.

Суддя: