Справа № 357/8403/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гапоненко А. П. ,

при секретарі Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Біла Церква, справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 19.03.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 103КМ_В, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 12000 доларів США строком до 25.02.2010 року. Для забезпечення виконання зобов'язання за зазначеним кредитним договором було укладено договір поруки з відповідачем ОСОБА_2

Однак, відповідачі не виконали умови договору і своєчасно не повернули Банку кредитні кошти. Станом на 18.05.2013 року загальна сума заборгованості позичальника перед Банком склала - 15687,56 доларів США, що еквівалентно 125343,60 грн.. Тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просить суд стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача за дорученням повністю підтримав позовні вимоги, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просить суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, просив суд зменшити розмір пені та штрафних санкцій, нарахованих позивачем.

Відповідач ОСОБА_1 в попередньому судовому засіданні також визнала позовні вимоги частково, в подальшому до суду не з'явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином , а тому за згодою сторін суд розглянув справу без її участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що також не заперечується сторонами у справі, 19.03.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 103КМ_В, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 12000 доларів США строком до 25.02.2010 року для придбання транспортного засобу зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15 % річних ( п.4.1), що підтверджується копією Договору (а.с. 15-19).

Відповідно до п.2.2 договору позичальник зобов'язувалася погашати кредит у порядку, в сумах та в строки відповідно до умов договору, повернути в повному обсязі одержаний кредит та сплатити відсотки і винагороду за користування кредитом.

За умовами договору погашення кредиту, сплата відсотків здійснюється у валюті кредиту, сплата винагороди, неустойки здійснюється в гривні (для кредитів у валюті-за курсом НБУ на день здійснення платежу), як передбачено п.4.7 договору.

Позичальник сплачує банку винагороду за ведення кредитної справи у розмірі 2% від суми кредиту, яка сплачується щомісяця відповідно до графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди (п.4.6 договору).

Згідно з п.4.8 договору зобов'язання по даному кредитному договору викопуються в наступній послідовності: витрати банку, пов'язані з виконанням договору; неустойка (штраф, пеня); прострочена винагорода; прострочені відсотки; відсотки; прострочений кредит; кредит.

Відповідач ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору щодо своєчасного погашення, основного кредиту та сплати відсотків за користування кредитом і станом на 18.05.2013 року виникла заборгованість в сумі 15687,56 доларів США, яка складається: 4894,57 доларів США - заборгованість за кредитом; 5547,05 доларів США - заборгованість по процентами за користування кредитом; 679,71 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 4566,23 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості ( а.с. 6-8).

Відповідно до п.6.1 договору, у випадку порушення позичальником зобов'язань щодо сплати винагород та процентів, щодо повернення основної суми кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день нарахування.

Для забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 19.03.2007 року було укладено договір поруки № 103КМ_В/Р, за умовами якого поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно, підтверджується копією зазначеного договору ( а.с. 22).

Згідно ч. 1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 ЦК України зобовязання має виконуватися у встановлений договором строк.

Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників /солідарних боржників/ кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Оскільки боржником порушено умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків за користування грошовими коштами, то суд вважає за можливе стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитом на користь банку.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні висловив усну заяву, якою просив суд зменшити суму нарахованої пені та штрафів з врахуванням його матеріального стану, обставин справи та інфляційні процеси, які відбулись в державі у 2008 році.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні: не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

По справі встановлено, що банком нараховано до сплати позичальнику 4566,23 доларів США - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

При вирішені спору в цій частині суд дійшов висновку про зменшення розміру пені з врахуванням наступних обставин: так, згідно умов договору розрахунок пені має проводитися в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день нарахування, а такого розрахунку позивачем не надано, крім того, розмір пені нараховано майже на рівні основного боргу за тілом кредиту.

При зазначених обставинах суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 8000 грн.

Оскільки відповідачі неналежним чином не виконали свої зобов'язання, передбачені договором про надання кредиту, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача суму заборгованості по зазначеному Договору, а саме 11123,33 доларів США, яка складається: 4894,57 доларів США - заборгованість за кредитом; 5547,05 доларів США - заборгованість по процентами за користування кредитом; 679,71 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Згідно з ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Станом на 18.05.2013 року за даними Нацбанку України офіційний курс гривні до долара США становить: 100 доларів США - 799,3000 грн., а тому сума боргу становить в гривневому еквіваленті становить (11123,33 доларів США х 799,3000 = 88908 грн.77 коп.), а з врахуванням 8000 грн. пені з відповідачів належить стягнути солідарно на користь позивача 96908 грн.77 коп. боргу.

Також у відповідності до ст.ст.79,88 ЦПК України, ст..4 Закону України «Про судовий збір» підлягають стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача судові витрати з оплати судового пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 969,08 грн.

Керуючись ст.ст.509,526,533,543,544,549,551,610,611,1048,1049,1050 ЦК України,

ст.ст. 10, 60, 79,88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 96908 (девяносто шість тисяч девятсот вісім) грн.77 коп. заборгованості та 969 (девятсот шістдесят девять) грн.08 коп. судових витрат з оплати судового збору.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3