Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Бортяна К. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа : Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач по справі - бувша дружина ОСОБА_1, від шлюбу з якою в них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 чинить перешкоди у спілкуванні батька і бабусі з дитиною. Після розірвання шлюбу у сторін складні відносини, які перешкоджають позивачам бачити і виховувати малолітнього сина й внука ОСОБА_4. Відповідач забрала дитину і виїхала проживати до своїх батьків в м. Горлівка, вона чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною, навіть, коли позивачі приїздять до м. Горлівка, щоб побачитися з ОСОБА_4, а тому позивачі просять суд зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спілкуванні та в участі у вихованні дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, зобов'язати відповідача надавати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можливість спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні у наступний спосіб: дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 спілкуватиметься і перебуватиме зі своїм батьком ОСОБА_1 ічи бабусею ОСОБА_2 щомісячно з першого по десяте календарне число безперервно, без присутності матері дитини чи інших осіб за її вимогою, у місці визначеному на розсуд позивачів, додатково до визначеного способу, дитина ОСОБА_4 спілкуватиметься і перебуватиме зі своїм батьком ОСОБА_1 ічи бабусею ОСОБА_2 щорічно два календарних місяця на рік безперервно в зимовий і літній період для спільного відпочинку, без присутності матері чи інших осіб за її вимогою, у місці визначеному на розсуд позивачів, про що матір дитини слід буде письмово повідомити рекомендованим листом з повідомленням про вручення не менше ніж за 14 календарних днів за адресою проживання її і дитини. Зобовязати відповідача для реалізації встановленого способдь-які вихідні дні грудня 2013 року та січня 2014 року по 2-3 години в присутності матері дитини для поступової адаптації дитини до відновлених стосунків та для підготовки дитини до тимчасового переїзду на визначений час до батька чи бабусі.

В судовому засіданні позивачі та їх представник, згідно довіреності, позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду даної справи була повідомлена належно, неодноразово направляла суду клопотання, заперечення, змінила адресу листування, за клопотанням відповідача неодноразово було відкладено розгляд справи, суд повідомляв відповідача про дати судових засідань за різними адресами та в ЗМІ.

Представник третьої особи, згідно довіреності в справі, позов підтримала.

Заслухавши пояснення позивачів та висновок представника третьої особи по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, судом встановлено, що сторони по справі- Шиманський О.О. і ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. А ОСОБА_2 приходиться малолітньому ОСОБА_4 бабусею зі сторони його батька.

Позивачі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3 та зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Наведені обставини підтверджуються зібраними матеріалами справи.

Відповідач була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, а проживає на даний час в АДРЕСА_1, та по вул.. Пушкінська 511 в м. Горлівка, про що вона особисто повідомляла суд.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_5, на даний час розмір аліментів становить 750 грн. щомісяця, заборгованості не має.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що його малолітній син став заручником обставин та неприязних відносин між ним і його бувшою дружиною ОСОБА_3 Востаннє позивач бачив сина в травні 2012 року, відповідач дала декілька хвилин поспілкуватися з дитиною, а потім сама собі вирішила, що спілкування погано відображається на поведінці сина, попередила вихователів в дитячому садку, щоб не давали дитину батьку. В позивача є можливість забезпечити сина, відпочивати разом, позивач бажає бачитися з сином, приймати участь у його житті, але відповідач чинить перешкоди батьку і бабусі у спілкуванні з дитиною.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що її бувша невістка не бажає спілкуватися з нею і заперечує спілкування дитині з бабусею. У позивача ОСОБА_1 один онук, вона його любить, бажає бачитися, приймати участь у його вихованні. Позивач ОСОБА_1 за освітою педагог, зі значним стажем, має навики у спілкуванні з дітьми, може часто приїжджати в м. Горлівку, бачитися з внуком, навіть, в присутності його матері, але відповідач не йде на контакт, не дає можливість спілкуватися з хлопчиком ОСОБА_4.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі подали безліч доказів в підтвердження своїх характеризуючи (позитивних) даних (а.с.117,118,119,120,121,122) та в підтвердження екологічного незадовільного стану довкілля міста Горлівка де на даний час проживає малолітній ОСОБА_4.

Відповідно до висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, позивачами створені належні умови для проживання та виховання малолітнього ОСОБА_6 та є доцільним забезпечення права батька і бабусі на безперешкодне спілкування з дитиною. Однак, органом опіки та піклування не встановлено і не запропоновано конкретного порядку (способу) участі батька у вихованні малолітнього сина (а.с.158-159). Суд двічі направляв ухвалу до Служби у справах дітей Горлівської міської ради для проведення обстеження матеріально-побутових умов життя дитини та зобовязав службу надати свій висновок по даному спору. Служба у справах дітей Горлівської міської ради подала акт обстеження санітарно-технічного стану квартири за адресою м. Горлівка вул.Пушкінська 511 де проживає малолітній ОСОБА_6. Акт містить висновок, що для дитини створені належні умови для проживання та всебічного розвитку, квартира знаходиться в доброму стані. Однак, службою у справах дітей не запропоновано конкретного порядку участі батька і бабусі у вихованні малолітнього ОСОБА_6 (а.с.167-168).

Вирішуючи даний спір суд виходив з наступного.

Відповідно о ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України баба,дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто поживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку та стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини (ратифікованої Постановою ВР України за № 789-ХІІ від 27.02.1991р.) дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Даючи оцінку зібраним доказам по справі, встановленим в судовому засіданні обставинам, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися неприязні відносини, що унеможливлюють домовленість між ними щодо виховання малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 Встановленим є те, що позивачі більше року не спілкуються з дитиною, але не самоусунулися від виконання своїх обов'язків щодо малолітнього ОСОБА_6, вони цікавляться його життям, здоров'ям, розвитком, бажають приймати участь у його вихованні, матеріальному забезпеченні дитини, розвитку, належному відпочинку. Однак, з урахуванням віку дитини та її емоційного і психологічного стану, суд вважає неможливим та недоцільним задовольнити позовну вимогу позивачів стосовно того, щоб кожного місяця терміном на 10 днів перевозити дитину за 800 км для проживання в родині батька чи бабусі. На думку суду такий спосіб спілкування є занадто тяжким для чотирьохрічної дитини, порушить її біологічний стан та не в інтересах дитини. Дитяча психіка є несталою, тільки формується, щомісячні переїзди можуть негативно вплинути в майбутньому на розвиток дитини, її біологічний і соціальний стан. Крім того, виділяючи батькові й бабусі цілий місяць спілкування з дитиною в літній і зимових періоди, на думку суду, порушить право матері на спілкування з дитиною в зимовий період канікул, період різдвяних свят, а тому доцільним , на думку суду, є наступний спосіб спілкування та зустрічей батька і бабусі з дитиною: малолітній ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 спілкуватиметься і перебуватиме зі своїм батьком ОСОБА_1 ічи бабусею ОСОБА_2 10 днів на три місяці (безперервно), тобто кожен сезон, без присутності матері дитини чи інших осіб за її вимогою, у місці визначеному на розсуд позивачів з врахуванням якнайсприятливішого часу для дитини, тобто, чи у святкові дні, чи дні канікул у навчальних закладах, додатково до визначеного способу, дитина спілкуватиметься і перебуватиме зі своїм батьком ОСОБА_1 ічи бабудь-які вихідні дні грудня 2013 року та січня 2014 року по 2-3 години в присутності матері дитини для поступової адаптації дитини до відновлених стосунків та для підготовки дитини до тимчасового переїзду на визначений час до батька чи бабусі.

Не підлягає задоволенню позовна вимога про зобовязання відповідача не змінювати самочинно, без письмової згоди батька дитини, місця проживання, оскільки дана вимога порушує гарантоване конституційне право відповідача на вільний вибір місця проживання.

Суд вважає за потрібне попередити батьків дитини, про обов'язковість виконання ними своїх батьківських обовязків стосовно малолітньої дитини лише в її інтересах.

З огляду наведеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наведених вище підстав.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.19,141,157,159,257 СК України, Конвенцією про права дитини (ратифікованої Постановою ВР України за № 789-ХІІ від 27.02.1991р.), ст.ст. 10,60,88,212-215, 296 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спілкуванні та в участі у вихованні дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобовязати ОСОБА_3 надавати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можливість спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні у наступний спосіб:

- дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 спілкуватиметься і перебуватиме зі своїм батьком ОСОБА_1 ічи бабусею ОСОБА_2 10 днів на три місяці (безперервно), тобто кожен сезон, без присутності матері дитини чи інших осіб за її вимогою, у місці визначеному на розсуд позивачів з врахуванням якнайсприятливішого часу для дитини, тобто, чи у святкові дні, чи дні канікул у навчальних закладах;

- додатково до визначеного способу, дитина ОСОБА_4 спілкуватиметься і перебуватиме зі своїм батьком ОСОБА_1 ічи бабусею ОСОБА_2 два тижні (14 календарних днів) влітку і взимку для спільного відпочинку, без присутності матері чи інших осіб за її вимогою, у місці визначеному на розсуд позивачів, про що матір дитини слід буде письмово повідомити рекомендованим листом з повідомленням про вручення не менше ніж за 14 календарних днів за адресою проживання її і дитини. Дні сезонних зустрічей можливо сумувати з визначеними днями зимового і літнього періоду, що, наприклад, вцілому може становити 24 дні безперервного перебування з батьком чи бабусею влітку чи взимку.

- Враховуючи вік дитини та обставини справи, - зобовязати матір дитини ОСОБА_3 не чинити перешкоди в спілкуванні ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_4 в присутності матері у будь-які вихідні дні грудня 2013 року та січня 2014 року по 2-3 години в присутності матері дитини для поступової адаптації дитини до відновлених стосунків та для підготовки дитини до тимчасового переїзду на визначений час до батька чи бабусі.

Зобовязати ОСОБА_3 для реалізації встановленого способу спілкування з дитиною письмово повідомляти позивачів, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, про зміну місця фактичного проживання дитини ОСОБА_4 Олександровчича

Зобовязати ОСОБА_3 для реалізації встановленого способу спілкування з дитиною в час, обумовлений способом спілкування, передавати дитину ОСОБА_4 його батьку ічи бабусі у місці фактичного проживання дитини за адресою : АДРЕСА_2, або за іншою фактичною адресою проживання дитини, про яку ОСОБА_3 повинна письмово повідомити позивачів рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у справі 114 грн. 70- коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_7