Справа №478/2004/13-ц пров. №2/478/409/2013
З а о ч н е р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
20.12.2013 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді Сябренко І.П.
за участю: секретаря Поліщук С.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення про його виклик до суду, опубліковане в газеті Рідне Прибужжя за №51 від 19 грудня 2013 року, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Дійсно між публічним акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк і ОСОБА_1 04 червня 2007 року був укладений кредитний договір №КRК0G200150785 відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 3400 доларів США на строк з 04 червня 2007 року по 03 червня 2027 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу.
Відповідно до п.7.1. умов кредитного договору, погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 04 по 08 число кожного місяця позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 44 доларів США 63 центів, для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії.
Згідно п.4.1. умов кредитного договору, при порушенні позичальником будь-якого зобовязання по сплаті винагороди та відсотків (п.п.2.2.2, п.2.2.3), Банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки.
При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, Банк має право нарахувати, а позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову, що відповідає вимогам п.5.4. умов кредитно-заставного договору.
Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).
Згідно умов кредитно договору №КRК0G200150785 від 04.06.2007 року сторони встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобовязань (п.5.1. умов кредитного договору), так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягає виконанню в строк до 03 червня 2027 року.
Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.
Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.
Відповідач ОСОБА_1 припинив виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та сплати інших платежів за кредитним договором з 20.06.2012 року, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом, комісії, пені та штрафу позивач звернувся 12 листопада 2013 року.
Разом з тим, відповідно до вимог ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. ч.1, 3 ст.264 ЦК України).
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).
Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.
Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).
Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).
Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.
При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Згідно з умовами кредитного договору №КRК0G200150785 від 04.06.2007 року позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені даним договором та щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення зобовязань по поверненню кредиту та відсотків за користування ним.
Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.
Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (справа №6-116цс13) і є обовязковою для застосування судами України.
Отже, звернувшись до суду 12 листопада 2013 року ПАТ КБ ПриватБанк має право на стягнення пені, строк сплати якої настав після 12 листопада 2012 року.
Таким чином, відповідно до статті 267 ЦК України з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню 176 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 1406 грн. 24 коп., пені за несвоєчасність виконання зобовязання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК України).
Виходячи з аналізу ч.2 ст.549 ЦК України, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежного виконання зобовязання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобовязання.
П. 5.4 умов кредитного договору передбачено, що у разі порушення термінів платежів позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 250 грн. (31 долар США 29 центів) та 5% від суми позову.
За змістом цього зобовязання нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу повязано не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобовязання.
Отже, суд вважає обґрунтованим лише штраф в розмірі фіксованої частини 31 долар США 29 центів, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 250 грн.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ ПриватБанк належить стягнути судові витрати, понесені ним у зв'язку з розглядом справи, у розмірі 449 грн. 40 коп. (229 грн. 40 коп. судового збору та 220 грн. витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача).
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, - задовольнити частково.
В останній частині позовних вимог відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Копію рішення надіслати відповідачу ОСОБА_1 рекомендованим листом із повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Суддя