Справа №1525/623/2012
15.05.2013 Провадження №2/512/33/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2013 року Савранський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бростовської Н.О.,

секретаря Пустовіт С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «СК «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування завданих матеріальних збитків в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

АТ «СК «АХА Страхування», яке є правонаступником ЗАТ «СК «Український ОСОБА_2», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування завданих матеріальних збитків в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 13.05.2008р. між ЗАТ «СК «Український ОСОБА_2» та ОСОБА_3 був укладений договір страхування наземного транспорту №2102859/05АП-КР, згідно якого позивач взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 03.05.2009р. о 18год. 10хв. у м.Києві на перехресті пр.Маяковського-вул.Ніколаєва сталася ДТП за участю застрахованого транспортного засобу «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, та автомобілем «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого автомобіль «Хонда» отримав механічні пошкодження, вартість яких згідно звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 16.06.2009р. складає 20185,69грн.. Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 29.05.2009р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП. Виконуючи взяті на себе зобовязання по вказаному договору страхування позивач виплатив страхувальнику ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 20242грн.. Зважаючи на що, позивач, посилаючись на приписи ст.993, ч.1 ст.1191 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування за завдані збитки в розмірі 20242грн. (а.с.1-2).

У судове засідання представник позивача не зявився, позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути за його відсутності (а.с.67, 74).

Відповідач у судове засідання також не зявився, подав до суду заяву про застосування до вимог позивача позовної давності (а.с.79).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного.

Встановлено, що 13.05.2008р. між Закритим акціонерним товариством «ОСОБА_2 компанія «Український ОСОБА_2» (за договором страховик) та ОСОБА_3 (за договором страхувальник) був укладений договір страхування наземного транспорту №2102859/05АП-КР, згідно якого ОСОБА_3 застрахував свої майнові інтереси, повязані з володінням, користуванням та/або розпорядженням належного йому автомобіля HONDA CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1, при настанні страхових ризиків, зокрема, повязаних з пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), за період з 14.05.2008р. по 13.05.2009р., розмір страхової суми становить 142915грн., безумовна франшиза складає 1010грн. (п.п.1, 2, 3, 5.1, 7, 10.1, 11.1, 12.1 договору страхування наземного транспорту, а.с.4-8).

ЗАТ «СК «Український ОСОБА_2» згодом було перейменовано у Закрите акціонерне товариство «ОСОБА_2 компанія «АХА Україна» (а.с.85-86, 95-124), змінено тип товариства з «Закритого» на «Приватне» (а.с.88) та згодом Приватне акціонерне товариство «ОСОБА_2 компанія «АХА Україна» було припинено шляхом приєднання до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 компанія «АХА Страхування», яке є правонаступником за всім майном, правами та обовязками Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 компанія «АХА Україна» (а.с.132-162). З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що Приватне акціонерне товариство «СК «АХА Страхування» є належним позивачем у справі.

Також встановлено, що 03.05.2009р. о 18год. 10хв. у м.Києві на перехресті пр.Маяковського-вул.Ніколаєва сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля HONDA CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1.

Факт ДТП підтверджується довідкою від 08.05.2009р. №10/21288, виданою начальником ВДАІ з обслуговування адміністративної території Деснянського району м.Києва, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в м.Києві (а.с.9).

Внаслідок зазначеної ДТП застрахований автомобіль HONDA CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження заднього бамперу, задньої панелі та кришки багажника, що підтверджується довідкою ДТП від 03.05.2009р. (а.с.10).

Дана подія згідно страхового акту №4994/09/05/11, затвердженого начальником відділу врегулювання складних збитків ЗАТ «СК «АХА Україна» 03.07.2009р., є страховим випадком в розумінні ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування» та п.11.1 договору страхування наземного транспорту №2102859/05АП-КР від 13.05.2008р. (а.с.17).

Винним у вчиненні цієї ДТП визнано відповідача ОСОБА_1, який своїми діями порушив п.п.12.2, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306, (не вибрав безпечної швидкості руху і не дотримався безпечного інтервалу), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, … чи іншого майна), що підтверджується постановою Деснянського районного суду м.Києва від 29.05.2009р. у справі №3-4041 (а.с.11).

Враховуючи, що відповідно до ч.ч.3, 4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, і постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (тобто має преюдиціальне значення), а відтак в силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини ДТП та вина відповідача у її вчиненні не доказуються при розгляді даної справи.

Згідно звіту №527 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеного ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія» 16.06.2009р., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля HONDA CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1, (ОСОБА_3А.) в результаті його пошкодження у ДТП становить 20185,69грн. (а.с.22-25); розмір страхового відшкодування складає 20242,00грн., що підтверджується розрахунком страхового відшкодування, складеним ЗАТ «СК «АХА Україна» 23.06.2009р. до страхового акту №4994/09/05/11 (а.с.18).

На виконання своїх зобовязань за договором страхування страховиком (позивачем ЗАТ «ОСОБА_2 компанія «АХА Україна») виплачено страхувальнику ОСОБА_3 платіжним дорученням №10475 від 07.07.2009р. за авторемонтні роботи згідно рахунка №3550 від 10.06.2009р. (одержувач СП ЗАТ «Дніпро Мотор Інвест») страхове відшкодування в сумі 20242грн. (а.с.19).

Як встановлено ч.1 ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Аналогічні положення містяться і у ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування».

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ч.1 ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникає право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

За правилами ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 є особою відповідальною за завдані внаслідок ДТП збитки, а тому в силу ч.1 ст.993, ч.2 ст.1187, ч.1 ст.1191 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» він зобовязаний відшкодувати ці збитки позивачу.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а заміна сторін у зобовязанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ч.1 ст.257, ч.1 ст.262 ЦК України).

Частиною 6 ст.261 ЦК України передбачено, що за регресними зобовязаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобовязання.

Враховуючи, що позивач виконав основне зобовязання (здійснив виплату страхувальнику страхового відшкодування в сумі 20242грн.) 07.07.2009р., тому саме з цього дня у нього виникло право подати регресний позов до суду, а звернувся до суду з позовною заявою шляхом надіслання її 07.07.2012р. через установу поштового звязку у відповідності до ч.2 ст.255 ЦК України, згідно якої письмові заяви та повідомлення, здані до установи звязку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно, тобто в останній день закінчення строку перебігу позовної давності, що підтверджується відбитком печатки поштового відправлення на конверті, в якому вона надійшла (а.с.51), а відтак заява відповідача про застосування позовної давності не підлягає задоволенню.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь в порядку регресу страхового відшкодування за завдану шкоду в сумі 20242грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, як встановлено п.6 ст.214, ч.ч.1, 2 ст.79 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати, які складаються із судового збору, розмір якого встановлюється законом, та витрат, повязаних з розглядом справи. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч.1 ст.88 цього Кодексу).

Так, за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 214,60грн. (а.с.57), витрати, повязані з розглядом справи, відсутні. Враховуючи, що згідно підпункту 1) п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, тобто мінімальна ставка судового збору у 2012 році складає 214,60грн., тому відшкодуванню підлягає судовий збір у мінімальній ставці, який в силу ч.1 ст.88 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.979, ч.1 ст.993, ч.2 ст.1187, ч.1 ст.1191 ЦК України, ч.1 ст.16, ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст.209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «СК «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування завданих матеріальних збитків в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 компанія «АХА Страхування», що знаходиться за адресою: 04070, м.Київ, вул.Іллінська, буд.8, 3-й підїзд, 6 поверх, , розрахунковий рахунок №0311 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, страхове відшкодування за завдану дорожньо-транспортною пригодою шкоду в сумі 20242грн. (двадцять тисяч двісті сорок дві грн.), а також судовий збір в сумі 214,60грн. (двісті чотирнадцять грн. шістдесят коп.), а всього 20456,60грн. (двадцять тисяч чотириста пятьдесят шість грн. шістдесят коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення (ч.1 ст.294, ч.1 ст.296 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом (ч.1 ст.223 ЦПК України).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області ОСОБА_5