РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/13268/13-ц

Пров. №2/668/3515/13

20.11.2013 року Суворовського районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Корецького Д.Б.,

при секретарі Кур'яніновій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "ВУСО" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму завданої майнової шкоди в порядку регресу в розмірі 2891,80 грн., а також судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що між позивачем Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" і ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 13.01.2011 р., за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Honda Accord, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

19 вересня 2011 р. в м. Херсоні по вул. 49 Гвардійської дивізії, громадянин ОСОБА_1 переходячи дорогу в невстановленому місці, на зауваження ОСОБА_2 не зреагував, продемонстрував непристойний жест і кинув по автомобілю камінням, чим спричинив пошкодження застрахованого транспортного засобу.

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 12.10.2011 р. відповідача ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП "Дрібне хуліганство".

Відповідно до Рахунку-фактури ТОВ Автодом-Херсон № АВТ -000105 від 30.09.2011 р. вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу склала 4095,75 грн.

Згідно умов договору страхування ПрАТ "СК "ВУСО" сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування, яка відповідно до п. 2.2 Договору страхування була зменшена на суму безумовної франшизи і склала 2891,80 грн. виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у відповідності до ст. 25 ЗУ "Про страхування" на підставі заяви страхувальника від 21.09.2011 р. та страхового акту № 3733-02 від 21.11.2011 р. Факт виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 14125 від 21.11.2011 р.

В судове засідання представник позивача не з'явився, одночасно надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, просили суд відмовити в його задоволенні з підстав зазначених в запереченнях на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов ПрАТ "ВУСО" слід залишити без задоволення.

Судом встановлено, що між позивачем Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" і ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 13.01.2011 р., за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Honda Accord, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

З постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 22.09.2013 р. вбачається, що 19 вересня 2011 р. в м. Херсоні по вул. 49 Гвардійської дивізії, громадянин ОСОБА_1 переходячи дорогу в невстановленому місці, на зауваження водія автомобіля Honda Accord, державний реєстраційний номер НОМЕР_2. ОСОБА_2 не зреагував, продемонстрував непристойний жест і кинув по автомобілю камінням, яке відбилося від дороги і попало по автомобілю.

З рахунку-фактури № АВТ-000105 від 30.09.2011 р. вбачається, що для ремонту було надано автомобіль Honda Accord, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до п. 5.3 договору добровільного страхування від 13.01.2011 р. страховик повинен протягом 2-х робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу і складання Акту огляду. При наявності іншого учасника ДТП або іншої особи, винної у спричиненні збитків, повідомити їм про дату, час та місце проведення огляду.

Відповідно до п. 10.6 договору страхування страхувальник повинен був зробити фотознімки пошкодженого транспортного засобу, зроблені з усіх боків пошкодженого транспортного засобу та місце події.

Згідно п. 12.16 договору страхування після закінчення ремонтно-відновлювальних робіт страхувальник зобовязаний надати відновлений ТЗ страховику для огляду, а також акт виконаних робіт у випадку, якщо виплату було здійснено на підставі рахунку СТО.

Жоден із вказаних вимог договору добровільного страхування наземного транспорту від 13.01.2013 р. страхувальником ОСОБА_2 не виконана, принаймні доказів їх виконання в матеріалах справи відсутні.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Згідно до вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено вимогами ч. 1 ст. 1191 ЦК України.

Виходячи із вищевикладеного, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства "ВУСО" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) слід залишити без задоволення.

Керуючись Законом України "Про страхування", ст.ст. 993,1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 10,60,88,212-215,294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства "ВУСО" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СуддяОСОБА_4