Цивільна справа 6/359/27/2013
Провадження 359/2468/13-ц
У Х В А Л А

25 вересня 2013 року Бориспільським міськрайонний судом Київської області в складі:

головуючого судді: Туманової К.Л.

при секретарі: Дідик А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль цивільну справу за заявою публічного акціонерного товариства "Український ОСОБА_1", про визнання мирової угоди, -.

в с т а н о в и в:

В березні 2013 р. старшим державним виконавцем ВДВС Бориспільського МРУЮ передано до Бориспільського міськрайонного суду Київської області заяву ПАТ "Український ОСОБА_1", про затвердження мирової угоди з ОСОБА_2, обґрунтовуючи її тим, що на виконанні у відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 356/4 від 13.06.2012 р. з примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва № 2-1792 від 03.11.2011 р. про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості.

Разом з тим, 28.12.2012 р. стягувач ПАТ "Український ОСОБА_1 банк" та боржник ОСОБА_2, з метою спільного вирішення питання виконання зазначеного рішення, склали та підписали проект мирової угоди за умовами якої божник зобовязується добровільно сплачувати на користь стягувача обумовлену суму в розмірі 3 000 Доларів США щомісячно до повного погашення боргу.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Боржник в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про перенесення розгляду справи не надходило, причини неявки невідомі.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, дослідивши та проаналізувавши матеріали даної справи, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 372 ЦПК України, згідно принципу диспозитивності сторони можуть і у виконавчому провадженні укласти мирову угоду, стягувач має право відмовитися від примусового виконання рішення. Ці дії мають бути відображені у відповідних письмових документах і визнані судом, оскільки вирішення питання про затвердження мирової угоди та відмови від примусового виконання рішення належить до компетенції суду.

Письмова заява про укладення мирової угоди або відмову стягувача від примусового виконання рішення подається державному виконавцеві, який передає її до суду для визнання.

Відповідно до п. 12 проекту мирової угоди "Сторони погодилися, що у разі невиконання Боржником умов цієї Мирової угоди, в строк та на умовах викладених в цій Мировій угоді Стягувач має право, розпочати процедуру примусового стягнення та звернутися до відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області з позовною заявою про розірвання Мирової угоди та стягнення залишку заборгованості та/або скасування ухвали про визнання Мирової угоди, а також пред'явити ухвалу про затвердження мирової угоди до примусового виконання".

Однак, згідно ч. 1 п. 2) ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що виконавче провадження може бути відновлене лише у виключних випадках, до переліку яких не входить відновлення виконавчого провадження після його закінчення у звязку з визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання.

Таким чином п. 12 проекту мирової угоди суперечить ЗУ "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

Зважаючи на зазначене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про затвердження мирової угоди.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 372 ЦПК України, ст. 49, 51 ЗУ "Про виконавче провадження", -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Український ОСОБА_1", про визнання мирової угоди відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: К.Л. Туманова