Провадження № 2/265/333/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 січня 2013 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А.М.,

при секретарі Григор А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2012 року позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначили, що відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного від 29.10.2012 року, є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_3 є зареєстрованою у даному помешканні, однак з 2000 року не проживає у ньому та не користується ним. До укладення договору купівлі-продажу відповідач ОСОБА_3 була членом родини колишнього власника квартири. Наявність реєстрації відповідача у квартирі створює для позивачів низку додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг, а також чинить перешкоди у здійсненні права власності. Вважаючи, що відповідач втратила право користування житлом, просили на підставі ст. 405 ЦК України визнати її такою та усунути перешкоди у здійсненні права власності.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не прибули, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, якою позовні вимоги підтримали у повному обсязі, а також зазначили про згоду на вирішення справи у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_3, будучи своєчасно та в порядку ст.ст. 74-76 ЦПК України повідомленою про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибула з невідомих причин, тому за наявності письмової згоди позивачів суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 169, 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із договором купівлі-продажу, укладеним між продавцем ОСОБА_4, з одного боку, та покупцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з іншого, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_5 від 29.10.2012 року за реєстровим № 1768, позивачі у рівних частках набули право власності на квартиру АДРЕСА_1.

З акту від 22.10.2012 року та довідки від 12.11.2012 року, наданих ККП УК «Східна», вбачається, що у зазначеній квартирі на правах члена сімї колишнього власника є зареєстрованою відповідач ОСОБА_3, однак не проживає у ній з 2000 року і по сьогодення.

Відповідно до ч. 6 ст. 403 ЦК України сервітут, тобто право користування чужим майном, зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений.

Таким чином, відповідач ОСОБА_3, вселившись до квартири на правах члена сімї її власника, набула права користування цим помешканням, і дане персоніфіковане право користування на зберігає свою чинність стосовно нових власників житла ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження цим майном.

Згідно із ч. 5 ст. 403 ЦК України сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що сама по собі лише наявність реєстрації відповідача ОСОБА_3 у помешканні, що на належить позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не створює для них перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим нерухомим майном, у тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Зважаючи на вимоги ст. 72 ЖК України особа може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки.

Як розяснено у п. 10 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України, у справах про визнання наймача або члена його сім ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідач ОСОБА_3, не прибувши до судового засідання, не побажала реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності звязку зі спірним жилим приміщенням або наявності поважних причин відсутності в спірному помешканні понад встановлені строки.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач понад встановлені законодавством строки відсутня за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає за можливе постановити рішення про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, тим самим частково задовольнивши позовні вимоги.

Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню понесені ними та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у розмірі 107,30 гривень.

На підставі ст. 72 ЖК України, ст.ст. 391, 402-405 ЦК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 71 будинку № 189 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати з оплати судового збору у сумі 107 (сто сім) гривень 30 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя _____________________