Справа №784/4753/13 16.12.2013 16.12.2013 16.12.2013
Провадження 22ц-784/3738/13 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія 37 Доповідач в суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого: Кутової Т.З.,

суддів : Крамаренко Т.В.,

ОСОБА_3,

із секретарем судового засідання

за участю: позивачки ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2013 року за позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_7, за участю третьої особи Приватного нотаріуса ОСОБА_8

про усунення від права на спадкування

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_7 про усунення від права на спадкування.

Позивачка зазначала, що після смерті її брата ОСОБА_9 відкрилася спадщина на квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги є його донька ОСОБА_7, яка прийняла спадщину. За життя спадкодавець зловживав спиртними напоями, не працював, перебував в місцях позбавлення волі, постійно потребував матеріальної допомоги, яку йому надавала позивачка. ОСОБА_9 ніколи не цікавився життям своєї доньки. Аліменти сплачувала бабуся із своєї пенсії, його донька відповідачка по справі також не підтримувала родинні звязки з батьком та не надавала йому будь-якої допомоги.

Посилаючись на викладене позивачка просила задовольнити її вимоги та усунути ОСОБА_7 від спадкування.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить вказане рішення суду скасувати, а по справі ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги. посилаючись на те, що суд не вірно оцінив надані докази по справі не зважаючи на доведеність нею позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 3 вересня 2006 року квартира АДРЕСА_2 (Наварінська) в м. Миколаєві належала на праві спільної власності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. 14).

ОСОБА_10 померла 7 вересня 2009 року, а ОСОБА_11 помер 18 вересня 2012 року про що видані відповідні свідоцтва (а.с. 36, 41).

Згідно з довідкою Житлово-Комунального підприємства «БРИЗ» ЖЕК № 4 ОСОБА_11 на день смерті ОСОБА_10 був зареєстрований в вказаній квартирі (а.с. 42).

Після смерті ОСОБА_11 його донька ОСОБА_7, як спадкоємиця першої черги, звернулася до Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини після смерті батька (а.с. 35, 52). З такою ж заявою звернулась і позивачка, як спадкоємиця другої черги (а.с. 58, 63-65).

Положень ч. 5 ст. 1224 ЦК України встановлено що, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкоємцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні питання ухилення особи від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця, слід враховувати свідоме невиконання особою встановленого законом обовязку щодо надання допомоги спадкодавцю, а також розяснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Суд в повній мірі дослідив обставини справи, доказам , які надали сторони дав належну оцінку та дійшов вірного висновку про те, що є недоведеним належними доказами факт перебування спадкодавця в безпорадному стані та потреби ним, в звязку з цим, сторонньої допомоги. Також, проживання відповідачки, в звязку з розірванням шлюбу спадкодавця з її матірю, в іншому місті та її виховання в іншій сімї, не підтримання близьких родинних звязків із спадкодавцем, не є доказом умисного ухиляння відповідачки від обовязку щодо надання допомоги батьку, оскільки відсутні докази, як того що він її потребував так і того, що він звертався до своєї доньки за такою допомогою.

Враховуючи наведене, районний суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову, з огляду на положення ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги фактично відтворюють зміст позовної заяви, а тому не спростовують наведені висновки суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегія не вбачає підстав для його зміни чи скасування, оскільки воно відповідає положенням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуюча :

Судді: