ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1622/13-ц
Провадження № 2/362/1174/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2013 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі -ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Вказуючи на те, що з 2000 року по 2003 рік вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання 23 грудня 2002 року у них народився син - ОСОБА_4. Сімейне життя у них не склалося і з травня 2003 року вони припинили підтримувати подружні та сімейні стоснуки, разом не проживають. За взаємною згодою син залишився проживати разом з матірю та знаходиться на її повному утриманні.

Оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, маючи таку можливість, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_3 позов визнав частково, вказуючи, що згоден сплачувати аліменти на дитину у розмірі 500 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом установлено, що 23 грудня 2002 року, у м. Василькові Київської області, народився ОСОБА_4, батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК № 236944, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис про народження № 52 (а.с.4).

Сторони на час вирішення справи проживають окремо.

Відповідно до довідки виданої депутатом Васильківської міської ради Київської області від 15 березня 2013 року ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 11 вересня 2012 року серії 1-ОК № 135518, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, 11 вересня 2012 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6. Після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка Ганіна, актовий запис № 232 (а.с.6).

Відповідач офіційно не працює.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів).

Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 с. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо утримання сина не досягнуто, відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає; відповідач працездатний, але стабільного заробітку не має, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення ним повноліття.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 183 та 184 СК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 229 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 19 квітня 2013 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко