Справа № 428/3133/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Андрусишин Н.Т.,

за участю представника позивача

КПЖ «Світанок» ОСОБА_1,

представника співпозивача

ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок», ОСОБА_2 міської ради до ОСОБА_5 про виселення особи з житлового приміщення без надання іншого житла, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_5 про виселення особи з житлового приміщення без надання іншого житла, в якому посилається на те, що на підставі рішення ОСОБА_2 міської ради від 26.08.2011 року № 795 з державної власності у комунальну власність територіальної громади м.Сєвєродонецька Луганської області було прийнято гуртожиток за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів, 18-а. Згідно п.6 акту прийому - передачі від 28.12.2011 року зазначений гуртожиток, який розташований за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів, 18-а було передано на баланс комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок». Таким чином, починаючи з 28.11.2012 року і по теперішній час гуртожиток знаходиться в повному господарському ведені позивача КП «Житлосервіс «Світанок», який здійснює управління ним, наділений правами та обов'язками щодо вказаного гуртожитку. 28.12.2011 року між балансоутримувачем гуртожитку КП «Житлосервіс «Світанок» та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір найма житлового приміщення, а саме, кімнату № 503 загальною площею 44.91 м2. Починаючи з моменту укладання договору і по теперішній час відповідач проживає у вказаної кімнаті. Згідно п. 1.4. вказаного договору сторони домовились, що строк найму житлового приміщення встановлюється з 28.12.2011 року по 29.03.2012 року, його автоматична пролонгація договором не передбачена. КП «Житлосервіс «Світанок» попереджало відповідача про необхідність звільнення житлового приміщення, але на даний час відповідачем не вчинено жодних дій щодо виселення з кімнати № 503 за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів 18-а. Позивачі вважають, що така бездіяльність відповідача порушує права та інтереси КП «Житлосервіс «Світанок», з приводу чого ОСОБА_5 підлягає виселенню без надання іншого житла. Згідно п.2.2.9 договору найма житлового приміщення від 28.12.2011 року наймач зобов'язаний звільнити житлове приміщення після закінчення строку дії договору. Після закінчення договору найма житлового приміщення від 28.12.2011 року відповідачу ОСОБА_5 ордер на право проживання в гуртожитку не надавався, у звязку з чим вважають, що у відповідача відсутні передбачені законом підстави для проживання у спірній кімнаті № 503.

Враховуючи наведене вбачається, що відповідач без законних підстав, після закінчення обумовленого строку дії договору найму проживає у кімнаті № 503 за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів, 18-а, без видачі спеціального ордера. Тому на підставі вищевикладеного позивачі вимушені були звернутися з даним позовом до суду і просять виселити ОСОБА_5 з кімнати 503, будинку № 18- а по проспекту Космонавтів м. Сєвєродонецька без надання іншого житла.

Представник позивача КП «Житлосервіс «Світанок» ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що гуртожиток було прийнято у комунальну власність на підставі рішення ОСОБА_2 міської ради від 24.08.2011 року. При складанні акту прийому передачі 28.12.2011 року було виявлено що в гуртожитку за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів, 18-а проживали особи, які на той момент не могли надати відповідні документи на підставі яких вони проживали у гуртожитку. ОСОБА_2 міською радою було прийнято рішення про укладення тимчасових договорів оренди, для того, щоб не виселяти цих осіб одразу і надати термін, щоб знайти інше житло. У п.1.4 договору вказано, що його укладено з 28.12.2011 по 29.03.2012 року, автоматична пролонгація не передбачалась. КП «Житлосервіс «Світанок» неодноразово попереджало відповідача про необхідність звільнити займане приміщення. Позивачі вважають що бездіяльність відповідача щодо не виселення з кімнати № 503 в гуртожитку за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів, 18-а порушує умови договору та їх інтереси, у звязку з чим вони були вимушені звернутися до суду з даним позовом. Будь яких документів підтверджуючих правомочність проживання у гуртожитку за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів, 18-а відповідачем не надано. Також представником позивача КП «Житлосервіс «Світанок» ОСОБА_1 було надано суду письмові додаткові пояснення, в яких він зазначив, що підставою проживання ОСОБА_5 у кімнаті № 503 гуртожитку по пр.Космонавтів, 18-а м.Сєвєродонецька, який знаходився в оренді Інституту підвищення кваліфікації та був на балансі вказаного навчального закладу, були положення постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 38 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися державними навчальними закладами», а саме пункт 8 надавав право навчальному закладу надавати послугу з проживання в гуртожитках навчальних закладів. В подальшому вказані відносини регулювалися положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 року № 796 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності», а саме пункт 7 надавав право навчальному закладу надавати послугу з надання спеціально облаштованих будинків і приміщень, що перебувають на балансі навчальних закладів, для тимчасового проживання. Постановою № 796 від 27.08.2010 року визнано такою, що втратила чинність постанову № 38 від 20.01.1997 року та фактично обидві постанови регулювали одні і ті самі правовідносини. Відповідно до змісту згаданих постанов центральним органом виконавчої влади в Україні надано право навчальним закладам надавати платні послуги у тому числі і окремих видів житлово-комунальних послуг визначених даними підзаконними актами. Тому ОСОБА_5 отримував від Інституту підвищення кваліфікації саме послугу, що виражалася в наданні вільної кімнати у гуртожитку, який знаходився на балансі навчального закладу, для тимчасового проживання. Тобто ОСОБА_5, отримуючи послугу від навчального закладу, у вказаних правовідносинах, не мав, та не міг мати, жодного права наданого нормативно-правовими актами, які регулюють відносини у сфері житлових прав громадян України, щодо займаної кімнати у згаданому гуртожитку. Між ОСОБА_5 та Інститутом підвищення кваліфікації у відповідності до ст.901 ЦК України було укладено строковий договір про надання платної послуги з надання приміщення гуртожитку для тимчасового користування. Строк договору встановлений відповідно ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 252, ст. 631 ЦК України та зазначено, що послуга надається до закінчення строку оренди гуртожитку. З моменту закінчення строку оренди гуртожитку за адресою вул. Космонавтів, 18-а м.Сєвєродонецка, строк дії правочину між ОСОБА_5 та Інститутом про надання послуги з надання приміщення в гуртожитку для тимчасового проживання, закінчився. З того моменту ОСОБА_5 не має жодних прав, щодо володіння та користування кімнатою № 503 гуртожитку, а відповідно повинен її звільнити. Твердження представника відповідача, що зі слів відповідача ним укладався трьохсторонній договір оренди не знайшло свого підтвердження, оскільки договір в судовому засіданні надано не було.

Представник позивача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, доводи, висловлені в позові, підтвердила повністю, просила суд позов задовольнити, також пояснила, що свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила те, що договір найму з ОСОБА_5 не укладався, його було вселено на підставі Анкети-заяви тимчасово поселяємого у гуртожиток, тобто без законних підстав, і на даний час він там також проживає без законних підстав. Стороною відповідача не надано доказів існування договору найму, тому не доведено законних підстав перебування відповідача ОСОБА_5 у кімнаті № 503 гуртожитку за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів 18-а. Строк дії договору найму житлового приміщення від 28.12.2011 року укладений між позивачем КП «Житлосервіс Світанок» та відповідачем ОСОБА_5 закінчився 29.03.2012 року, а тому, як передбачено договором, він повинен звільнити займане приміщення. Відповідач ордеру на спірну кімнату у гуртожитку не отримував, там не зареєстрований, у трудових відносинах з позивачем не знаходиться, до числа осіб які, можуть бути виселені лише з наданням іншого житла не відноситься.

Представник позивача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Раніше в судовому засіданні надала пояснення, в яких зазначила, що у відповідності до діючого законодавства кімната у гуртожитку надається громадянам на час навчання або роботи на підприємстві з наданням спеціального ордеру. Відповідач проживав у гуртожитку без реєстрації, без будь яких підстав, і навіть без договору з адміністрацією Інституту підвищення кваліфікації. ОСОБА_5 не був повязаний з інститутом а ні навчанням, а ні роботою, тобто адміністрація інституту вселила його без законних підстав. Інституту підвищення кваліфікації не володів гуртожитком, а орендував його у Фонду комунального майна. Адміністрація Інституту підвищення кваліфікації попереджала про необхідність виселення, однак виселелись не всі. Коли будівля вже була передана Фонду комунального майна мешканців про необхідність звільнити займані приміщення вже попереджала міська влада, однак вони залишились. Крім того у сімї ОСОБА_5 була квартира, однак вони її продали, грошима розпорядились на своє бачення. Міська рада прийняла рішення про укладення тимчасових договорів оренди з мешканцями на зимовий час, оскільки їм потрібен був час, щоб знайти нове помешкання. Мешканці на той час були згодні, однак після закінчення терміну дії договору, кімнати у гуртожитку за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів, 18-а не звільнили. Також комендант гуртожитку вказує, що відповідач ОСОБА_5 у теплу пору року виїжджає та десь проживає, повертається до гуртожитку тільки в зимовий час. Тому на підставі вищевикладеного вони були вимушені звернутися з даним позовом до суду і просять задовольнити заявлені вимоги. Також пояснила, що вона за Луганський обласний фонд комунального майна відповідати не може, тим паче за дії адміністрації Інституту підвищення кваліфікації. Тристороннього договору укладеного між Фондом комунального майна, Інститутом підвищення кваліфікації та відповідачем ОСОБА_5 вона не бачила. Адміністрація Інституту підвищення кваліфікації нікого не мала права вселяти у гуртожиток, крім студентів, які навчались. Вони були лише орендарями. Відповідач ОСОБА_5 в черзі на кімнату у гуртожитку не перебуває. Особи що отримали кімнати в гуртожитку за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів, 18-а перебували у черзі на житло.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Раніше в судовому засіданні позов не визнав.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що, зі слів відповідача ОСОБА_5 при вселенні до гуртожитку він підписував у 2008 році тристоронній договір між ним, Фондом комунального майна та адміністрацією Інституту підвищення кваліфікації, однак йому копію не повернули, долю договору невідомо. Начальник відділу розподілу житла ОСОБА_7 на засіданні комісії казала, що бачила ці договори. Відповідач проживав у гуртожитку більш шести років, сплачував комунальні послуги у касу Інституту підвищення кваліфікації. В серпні 2011 року було прийнято рішення про прийняття до комунальної власності будівлі гуртожитку за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів, 18-а. Акт прийняття-передачі було підписано 28.12.2011 року, того ж дня було укладено з мешканцями тимчасові договори, їм обіцяли до березня місяця надати інші помешкання. Однак вказаного не було зроблено. Вважає, що договір було укладено увівши відповідача в оману. В разі зміни власника, відповідач має право на першочергове отримання житла. У відповідача ОСОБА_5 на даний момент відсутні будь які документи на право проживання у гуртожитку, за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів, 18-а. Вважає, що договір від 28.12.2011 року було укладено з відповідачем обманним шляхом, для цього мешканцям обіцяли переселити їх до іншого помешкання. Також пояснив, що відповідач ОСОБА_5, людина похилого віку і у разі його виселення йому нікуди буде подітись.

Прокурор Савчук В.М. в судове засідання на зявився, причину неявки суду не повідомив. Раніше в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказавши, що оскільки відповідач є людиною похилого віку вони вважають, що нема підстав для задоволення позову.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона працює директором Інституту підвищення кваліфікації, в оренді у їхнього інституту був цілий майновий комплекс, в тому числі і будівля гуртожитку за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів, 18-а. Дозвіл на вселення в гуртожиток інших мешканців надається не тільки фондом комунального майна. КМУ в постанові № 79 від 27.08.2010 року зазначено, що для того, щоб зберегти будівлю необхідно щоб в ній проживали громадяни, тому дозволено тимчасово заселяти мешканців, тим паче на період канікул. Раніше у гуртожитку місць для слухачів не вистачало, але після зміни ситуації в країні, учнів стало мало і гуртожиток став пустувати, тому вони, для збереження будівлі керуючись дозволом, що надає законодавство, почали тимчасово вселяти мешканців міста у гуртожиток. В заявах-анкетах, які подавали їй на вселення, вона писала, що дозволяє тимчасове вселення до закінчення строку оренди. Про необхідність звільнити гуртожиток вони всіх мешканців попереджали за три місяці до закінчення строку оренди, розвішували обяви в гуртожитку. Деякі виселилися, деякі ні. Борг по оплаті за гуртожиток за відповідачем ОСОБА_5 станом на 28.12.2011 року складає 3332,52 грн. Укладеним договором з Регіональним Фондом державного майна особисто їй не надавалось право на вселення мешканців оскільки це зазначено в рішенні КМУ № 79 від 27.08.2010 року. Мешканці заповнювали лише анкети-заяви, ніякі інші договори не укладались. Розрахунок по оплаті вони робили відповідно до існуючих норм, все є в бухгалтерії. Відповідач ОСОБА_5 проживає з 2008 року, все було узгоджено з Фондом державного майна, тим паче на той момент зовсім не існувало обмежень щодо вселення. Копії анкет-заяв надавалися мешканцям. На півтори місяці а ні воду, а ні світло не вимикали, якщо і вимикали то на невеликий проміжок часу для проведення ремонтних робіт. Необхідності укладати тристоронні договори не було.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона входила до комісії з приймання-передачі майнового обєкту. Її включено було до комісії на підставі розпорядчих документів. 28.12.2011 року було підписано Акт приймання-передачі, підписали всі члени комісії, засідання проводилось у Регіональному відділенні Фонду комунального майна у м.Луганськ, а також за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів 18.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона працює методистом у Інституті підвищення кваліфікації, входила у склад комісії з приймання-передачі будівлі гуртожитку. Вона допомагала виселити мешканців до закінчення терміну оренди будівлі. Спочатку, у вересні 2011 року, вони вивішували для всіх обяви про необхідність звільнення займаних приміщень, потім ходили і кожному власноруч давали попередження про необхідність звільнення. Де підписувався Акт приймання-передачі вона не памятає, пройшло багато часу. На скільки було заселено гуртожиток на момент закінчення договору оренди вона не знає, частково гуртожиток був у аварійному стані, частково проживали слухачі інституту.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він працює директором ОСОБА_2 міського центру зайнятості. На момент передачі гуртожитку він був заступником міського голови. На загальному зібранні мешканців гуртожитку він говорив, що мешканці знаходяться в будівлі незаконно, і вони це знають. Не бажаючи звільнити приміщення вони підставляють директора інституту, яка їх пустила тимчасово пожити. Оскільки це було в листопаді-грудні місяці 2011 року, міська влада надала мешканцям можливість прожити в гуртожитку до 01.04.2012 року, за цей час їм необхідно знайти куди переїхати, попередивши, що будівля передається на баланс КПЖ «Світанок» і необхідно укласти договори. Він казав, що в черзі на отримання житла стоять сотні людей з дітьми, які законно стоять в черзі на отримання житла. Про те, що комісія повинна створюватись рішенням виконкому, а не розпорядженням голови, йому не відомо. Акт прийому передачі готував Фонд комунального майна. Рішення Виконкому про зобовязання укласти договори з мешканцями датовані більш пізнім числом, оскільки можливо на той момент були підписані не всі договори. Відповідач ОСОБА_5 проживає у гуртожитку незаконно, маючи власне житло продав його, чим усвідомлено погіршив свої житлові умови. Про факт відключення на півтори місяці електрики та води в приміщенні гуртожитку у квітні-травні 2012 року йому нічого не відомо.

Вислухавши пояснення учасників справи, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.

Згідно ст.109 ЖК України виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або за рішенням суду.

Відповідно до ст.ст.128, 129 ЖК України житлова площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання житлової площі в гуртожитку видається спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану житлову площу.

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом.

До договору найму житла, крім найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст.821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років.

Відповідно до ст.826 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла.

Відповідно до п.6.3 договору оренди державного майна № 001438/09 від 30.09.2002 року укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Луганській області та ТОВ «Інститут підвищення кваліфікації, перепідготовки і підготовки кадрів» орендар має право за згодою орендодавця продавати, обмінювати, позичати, іншим чином розпоряджатися матеріальними цінностями, які входять до складу орендованого майна, здавати їх в суборенду… Відповідно до п.п.11.1 договір укладено на 10 років, що діє з 30.09.2002 року до 30.09.2012 року.

Відповідно до заяви від 09.07.2008 року ОСОБА_12 просила заселити її в гуртожитку. У відповідності до резолюції заселення дозволено тимчасово до закінчення строку оренди.

Відповідно до Анкети-заяви тимчасово поселяємого до гуртожитку в кімнату № 503, ОСОБА_12 просить поселити до гуртожитку для тимчасового проживання її та її сімю в складі 3 чоловік, в тому числі і відповідача ОСОБА_5, якого зареєстровано за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до рішення ОСОБА_2 міської ради від 26.08.2011 року № 795 з державної власності у комунальну власність територіальної громади м.Сєвєродонецька Луганської області було прийнято гуртожиток за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів 18-а.

Відповідно до п.6 акту прийому - передачі від 28.12.2011 року гуртожиток, який розташований за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів 18-а було передано на баланс комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок». Таким чином, починаючи з 28.11.2012 року і по теперішній час гуртожиток знаходиться в повному господарському ведені позивача КП «Житлосервіс «Світанок», який здійснює управління ним, наділений правами та обов'язками щодо вказаного гуртожитку.

Відповідно до рішень ОСОБА_2 міської ради № 27 від 11.01.2012 року та від 24.01.2012 року КП «Житлосервіс «Світанок» в строк до 20.01.2012 року зобовязано було укласти тимчасові договори оренди строком до 29.03.2012 року з мешканцями низки кімнат, у тому числі і відповідачем ОСОБА_5 з кімнати №503 гуртожитку, розташованому за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів 18-а.

Тому 28.12.2011 року між балансоутримувачем гуртожитку КП «Житлосервіс «Світанок» та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір найма житлового приміщення, а саме, кімнату № 503 загальною площею 44.91 м2.

Відповідно до п.1.4. вказаного договору сторони домовились, що строк найму житлового приміщення встановлюється з 28.12.2011 року по 29.03.2012 року, його автоматична пролонгація договором не передбачена.

Відповідно до п.2.2.9 договору найма житлового приміщення від 28.12.2011р. наймач зобов'язаний звільнити житлове приміщення після закінчення строку дії договору.

Відповідно до заяви відповідача ОСОБА_5 від 14.03.2013 року адресованої Прокурору Луганської області, відповідач сам вказує, що при заселенні йому спеціальний ордер не видавався, у трудових відносинах з підприємством, яке на той час було розпорядником нерухомого майна гуртожитку не перебував.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач проживав у житловому приміщенні на підставі договору найму від 28.12.2011 року, дія якого закінчилася 29.03.2012 року, а тому після закінчення строку дії договору зобов'язаний був звільнити займану жилу площу. Крім того, раніше вселено його було тимчасово, до закінчення договору оренди, ордер на спірну кімнату ОСОБА_5 не видавався, на спірній жилій площі його не зареєстровано, не перебуває в трудових відносинах із позивачами і не відноситься до числа осіб, яких згідно з діючим законодавством може бути виселено лише з наданням іншого жилого приміщення, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне позов Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок», ОСОБА_2 міської ради до ОСОБА_5 про виселення особи з житлового приміщення без надання іншого житла задовольнити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 130, 174, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.109, 128, 129 ЖК України, ст.ст.759, 763, 810, 811, 821, 826 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок», ОСОБА_2 міської ради до ОСОБА_5 про виселення особи з житлового приміщення без надання іншого житла задовольнити.

Виселити ОСОБА_5 з кімнати 503, будинку №18-а по проспекту Космонавтів м.Сєвєродонецька без надання іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок» сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 107,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 міської ради сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 107,30 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник