г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2319/13-ц
Номер провадження 2/213/876/13
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

05 червня 2013 року, суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 громади в особі виконавчого комітету Інгулецької районної ради м. Кривого Рогу, третя особа Комунальне підприємство ДОР Криворізьке бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на самочинно переплановану квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Зазначена позовна заява подана до суду з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

У відповідності до положень статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 1 статті 3 ЦПК України зазначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 6 Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК).

При цьому суд має враховувати, що відсутність заперечень власника проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво, чи визнання такого позову має бути обґрунтовано відповідними доказами, що підтверджують право на вчинення таких процесуальних дій, зокрема, договорами купівлі продажу земельної ділянки, оренди, міни.

Виходячи зі змісту частини третьої статті 376 ЦК, при доведенні визначених нею умов суд може визнати право власності на самочинно збудоване майно також за особою, яка його збудувала, якщо після закінчення будівництва земельну ділянку цій особі було передано у власність або надано у користування, або з власником земельної ділянки, на якій розміщено майно, укладено договір суперфіцію (частина перша статті 413 ЦК) відповідно до її цільового призначення.

Проте, перевіривши матеріали поданого позову було встановлено, що позивачем:

- не зазначені докази порушення, невизнання чи оспорювання його прав відповідачем ОСОБА_3 громадою в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної ради м. Кривого Рогу (п. 6 ч. 2 ст. 119);

- не зазначені докази належності землі, на якій збудоване самочинне будівництво - балкон позивачеві або того, що земля надана у користування під уже збудоване нерухоме майно, балкон, відповідно до її цільового призначення (п. 6 ч. 2 ст. 119);

- не зазначені докази, що будівництво балкону велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією;

- не зазначені докази, які підтверджують прийняття самочинного будівництва, балкону, в експлуатацію у відповідності до вимог Закону України Про планування і забудову територій та Постанови КМУ Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, а доданий до позову технічний висновок не є доказом, що самочинне будівництво відповідає відповідним нормам та не порушує прав інших осіб (п.6 ч.2 ст.119).

Враховуючи наведене, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об'єкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 119 ЦПК обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має відповідно до вимог статті 121 ЦПК залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими частиною другою статті 121 ЦПК.

Керуючись ст. ст. 119-121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати позивачу пятиденний строк з дня отримання ним цієї ухвали для усунення недоліків, що в ній викладені.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ним вимог, викладених в ухвалі, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Попов.