Справа № 303/7936/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2013 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у особі головуючого судді Довжанин В.М., при секретарі Пуга В.П., з участю представника позивача Сливка Є.В., відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним на підставі нормативного акту обов'язкової дії та стягнення суми заборгованості за надані послуги,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним на підставі нормативного акту обов'язкової дії та стягнення суми заборгованості за надані послуги.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1, користується послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем послуг, які йому надані.

Згідно рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради «Про визначення виконавців послуг» від 23 жовтня 2012р. №261, та рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 29.01.2013 року № 19 - ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» з 01 грудня 2012 року визнано виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

На підставі акту прийому-передавання будинок АДРЕСА_1 переданий в управління та обслуговування ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс».

Відповідач з моменту взяття товариством будинку в управління та утримання отримує від нього послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тобто сторони знаходяться у фактичних договірних відносинах. Отже, обидві сторони у цих відносинах мають певні права та обов'язки, а саме, позивач зобов'язаний надавати споживачеві вказані послуги, а відповідач зобов'язаний сплачувати кошти за отримані послуги.

Перед початком надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, товариством було здійснено всі вичерпні і залежні від нього заходи, які спрямовані на укладення договору «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» передбачений чинним законодавством а саме: здійснено публікацію даного договору в друкованих виданнях та на офіційному сайті товариства, розміщено інформацію на стенді будинку та неодноразово пропонувалося відповідачу по справі укласти договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, підготовлений виконавцем послуг на основі типового договору.

Станом на листопад 2013 року за відповідачем, утворилася заборгованість за надані комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 663,25 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задоволити з підстав, вказаних в позовні заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, заперечив проти їх задоволення.

Свої заперечення проти позову відповідач мотивував тим, що підприємством не надавалися комунальну послуги за які виникла заборгованість, також відповідач не згідний з деякими пунктами типового договору.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1, користується послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем послуг, які йому надані.

Згідно рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради «Про визначення виконавців послуг» від 23 жовтня 2012р. №261, та рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 29.01.2013 року № 19 - ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» з 01 грудня 2012 року визнано виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

На підставі акту прийому-передавання будинок АДРЕСА_1 переданий в управління та обслуговування ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс».

Відповідач з моменту взяття товариством будинку в управління та утримання отримує від нього послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тобто сторони знаходяться у фактичних договірних відносинах.

Свобода договору, закріплена у ст. ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною.

У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору, форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Відповідно пункту 7.1 "Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992р. №572 власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору.

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 - 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 7.1 "Правил користування приміщеннями житлових будинків», постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» вбачається, що умови типового договору, що набули юридичне обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відмова споживача послуг від укладення договору суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 7.1 "Правил користування приміщеннями житлових будинків».

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» на власників квартир в багатоквартирному будинку покладено обов'язок щодо утримання будинку і прибудинкової території, відповідно до своєї частки в майні будинку.

Також, у відповідності пункту 7.2 "Правил користування приміщеннями житлових будинків» власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Товариством на виконання вимог «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р.№76 було здійснене належне утримання будинку АДРЕСА_1.

Протягом періоду з 01 грудня 2012 року по листопад 2013р. актів-претензій з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідача не надходило.

Що стосується заперечень відповідача, які він мотивував свободою укладення договору суд приходить до наступного висновку.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Водночас ч. 1 ст. 19 Закону № 1875 - IV від 24 червня 2004 року передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статті 20, 21 цього Закону визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875 - IV від 24 червня 2004 року передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 « Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 - 21 Закону № 1875 - IV від 24 червня 2004 року, постановою КМУ № 529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону № 1875 - IV від 24 червня 2004 року.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача витрат, пов'язаних із наданням позивачу правової допомоги то суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені та документально підтверджені судові витрати.

Так для проведення претензійно-позовної роботи з відповідачем по справі, метою якої є оплата відповідачем спожитих житлово-комунальних послуг, ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» скористувалось правовою допомогою ФОП ОСОБА_3, видом діяльності якого є надання послуг в галузі права. За проведення претензійно-позовної роботи щодо стягнення з ОСОБА_4, заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, позивачем по справі сплачено ФОП ОСОБА_3 кошти в сумі 286 грн. 75 коп.

За таких підстав позовні вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, а саме: 229, 40 гривень - судовий збір за подання позовної майнового характеру; 229, 40 гривень - судовий збір за подання позовної не майнового характеру; 286, 75 гривень - витрати, пов'язання з правовою допомогою є підставними.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України, ЗУ «Про житлово - комунальну послуги», постановою КМУ «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», ст.ст. 3, 6 12-15, 20, 630, 640, 642, 643, ЦК України, -

Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на основі типового договору між ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» та ОСОБА_4, АДРЕСА_1 укладеним з 01.12.2012 року.

Стягнути на користь ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» р/р 7733 у Ф-ЗОУ AT «Держощадбанк України», МФО 312356 з відповідача по справі, ОСОБА_4, мешканця АДРЕСА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 грудня 2012 року по листопад 2013 року в сумі 663 (шістсот шістдесят три) гривні 25 копійок.

Стягнути на користь ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», р/р 7733 у Ф-ЗОУ AT «Держощадбанк України», МФО 312356 з відповідача, ОСОБА_4, мешканця АДРЕСА_1 витрати, пов'язані із оплатою судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у сумі 229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40 копійок, та витрати, пов'язані із оплатою судового збору за подання позовної заяви не майнового характеру у сумі 229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40 копійок.

Стягнути на користь ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», р/р 7733 у Ф-ЗОУ AT «Держощадбанк України», МФО 312356 з відповідача, ОСОБА_4, мешканця АДРЕСА_1, витрати пов'язанні із наданою товариству правовою допомогою у розмірі 286 (двісті вісімдесят шість) 75 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.М. Довжанин