Справа № 705/2988/12
РІШЕННЯ

Іменем України

10.01.2013 року м. Іршава

Іршавський районний суд, Закарпатської області в особі головуючого, судді Беламут П.М. при секретарі Попович Н.П. за участю позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 представника відповідача ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Іршавська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 05 лютого 2004 року помер її батько ОСОБА_5, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, 10.10.2012 року ОСОБА_2 повідомила позивачу, що знайшла заповіт батька, посвідчений 07.04.1998 року секретарем виконкому Кушницької сільської ради за реєстровим № 10, відповідно до якого батько на випадок своєї смерті заповів позивачу житловий будинок з надвірними спорудами в с. Кушниця, по вул. Фізкультурній, № 3, дізнавшись про заповіт вона приїхала додому в Україну та зявилась до нотаріуса, де усно повідомила про заповіт, на що отримала усну відповідь про те, що строк на прийняття спадщини по заповіту вона пропустила, про існування заповіту позивач не знала, вважає, таку причину поважною, просить суд визначити їй додатковий строк у чотири місяці для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала з мотивів, що викладені в позовній заяві, додатково суду пояснила, що їй було відомо, що після смерті батька її сестра ОСОБА_2 звернулася із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом, вона не зверталася із заявою, оскільки про існування заповіту їй не було відомо, просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення даного позову.

Відповідач ОСОБА_3 в суді позовні вимоги не визнав, суду пояснив, він звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька , як спадкоємець за законом, оскільки був прописаний і проживав в спадковому будинку, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в суді позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що відсутність у позивача ОСОБА_1 відомостей про заповіт в період з 05.02.2004 року по 10.10.2012 року не може бути розцінено судом як поважна причина

- 2 -

пропуску встановленого законом строку на звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Судове засідання проведено у відсутність представника третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Іршавської державної нотаріальної контори, яка подала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з слідуючих підстав:

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 05 лютого 2004 року помер батько позивача та відповідачів ОСОБА_5, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ФМ №140382, виданого виконкомом Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області 06.02.2004 року /а.с. 5/. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Кушницької сільської ради 12.07.2010 року на підставі рішення виконкому Кушницької сільської ради 12.07.2010 року власником житлового будинку, розташованого за адресою с. Кушниця, вул. Фізкультурна, 3, Іршавського району Закарпатської області являється ОСОБА_5 / а.с. 39/. Згідно постанови завідуючої Іршавської державної нотаріальної контори від 10.12.2012 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в с. Кушниця, вул. Фізкультурна, 3, Іршавського району після смерті ОСОБА_5, який помер 05.02.2004 р., оскільки між спадкоємцями за законом немає згоди щодо прийняття спадщини та розподілу спадщини у безспірному порядку. Відповідно до фотокопії матеріалів спадкової справи, наданої суду Іршавською державною нотаріальною конторою, встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 заведена 18.03.2004 року на підставі заяви про прийняття спадщини за законом дочкою спадкодавця відповідачкою по справі ОСОБА_2, яка подана у встановлений законом строк, син спадкодавця відповідач по справі ОСОБА_3 також прийняв спадщину, так як на час відкриття спадщини він був постійно зареєстрований у спадковому будинку за останнім місцем проживання спадкодавця, заява дочки спадкодавця позивача по справі ОСОБА_1 подана 28.11.2012 року, однак в заяві не має згоди на прийняття нею спадщини від імені всіх спадкоємців за законом, які прийняли спадщину, відсутнє рішення суду про продовження строку для прийняття спадщини з поважних причин, не підтверджено в законному порядку дійсність заповіту, заповіт не зареєстрований у спадковому реєстрі, на ньому не проставлено відмітки виконкому Кушницької сільської ради про його дійсність. / а.с. 43-44/. Згідно заповіту складеного 07.04.1998 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповів жилий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Кушниця, по вул. Фізкультурній, № 3 , Іршавського району дочці ОСОБА_1 / а.с. 4/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати

- 3 -

заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України «Про визначення додаткового строку для прийняття спадщини»від 26.09.2012 року встановлено, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п. 24 абз. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що строк для прийняття нею спадщини пропущено з поважних причин через те, що вона не знала, що її батько ОСОБА_5 залишив на її користь заповіт, суд оцінює критично, оскільки позивач в судовому засіданні пояснила, що заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини вона вирішила подати після того як вона взнала про заповіт, тобто після 10.10.2012 року. Позивачем також визнано, що вона фактично кожного року приїжджала в с. Кушниця Іршавського району, до родичів, знала про те, що сестра ОСОБА_2 подавала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Посилання позивача в позовній заяві на той факт, що виїжджаючи у Білорусію після похоронів батька забрала сервіз з будинку батька і тим самим виявила бажання прийняти спадщину, а заяву в нотаріальну контору не подавала, оскільки не змогла приїхати, суд також оцінює критично, та вважає, що у позивача не було перешкод для звернення у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, наведені позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори не можуть бути розцінені як обєктивні, непереборні та істотні труднощі для спадкоємця на подачу заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, ч.ч. 1, 2 ст. 1220, ч.ч. 1, 5 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ст. 1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»суд, -

Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Іршавська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Беламут П. М.