Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2013 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Борис О. Н., при секретарі: Хазієвій Т.В., за участі представників сторін: позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 відповідача ПАТ "Перший Український ОСОБА_3" ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_3" про визнання напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню , третя особа приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2012 року позивач звернулась до суду з позовною заявою , у якій просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 28.09.2009 року таким , що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказала, що 29 квітня 2008 року між нею та Закритим Акціонерним Товариством «Донгорбанк»(далі ЗАТ «Донгорбанк») був укладений іпотечний договір, згідно якого нею в іпотеку банку передано нерухоме майно, у вигляді окремо розташованої нежитлової будівлі кафе , що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Тухачевського, буд. 48а, для забезпечення боргових зобовязань за кредитним договором .

28.09.2009 року приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на вказаний предмет іпотеки, для задоволення вимог ЗАТ «Донгорбанк»станом на 18 вересня 2009 року у сумі 581080,83 грн, який предявив до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції.

Вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу, який здійснив ОСОБА_6 серії ВМІ №428747 від 28.09.2009року, зареєстрований у реєстрі № 1779, про звернення стягнення на окремо розташовану нежитлову будівлю - кафе винесений з порушеннями норм права і є таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі документів, а саме розрахунку боргу, складеного Банком, при цьому розмір заборгованості визначено згідно підготовленого працівниками Банку розрахунку, який є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача і не може бути доказом безспірності грошових вимог Банку до боржника, нотаріусом не було витребувано від Банку документів, які б підтверджували надання суми кредиту позивачу та існуючий розмір заборгованості, зокрема документи первинного бухгалтерського обліку.

Крім того, виконавчий напис на іпотечному договорі вчиняється у зв'язку з простроченням виплат обов'язкових платежів у разі закінчення строку основного зобов'язання та іпотечного договору. Однак в порушення вищезазначених вимог, нотаріус вчинив виконавчий напис 28.09.2009 року, а саме до закінчення строку основного зобовязання та іпотечного договору, який згідно договорів настає у 27.04.2028 року. Також відповідно до вимог ч.3 статті 13-1 Закону України «Про нотаріат»нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цім Законом. Частина 1 статті 13-1 Закону України «Про нотаріат»встановлює, що нотаріальний округ територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса.

При вчиненні спірного виконавчого напису, приватний нотаріус ОСОБА_6, діяв у порушення вимог ч. ч. І, 3 ст.13-1 Закону України «Про нотаріат», тобто здійснював нотаріальну діяльність(вчинив виконавчий напис) за межами Донецького міського нотаріального округу, до якого цей нотаріус належить, а майно на яке було звернуто стягнення знаходиться в місті ОСОБА_5 у Дніпропетровської області.

Згідно пункту 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, виконавчий напис вчиняється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, знаходження боржника або стягувача. Також зазначила, що згідно листа від 27.08.2012 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3»є правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ «Донгорбанк», кредитний договір № 148/08 від 29.04.2008 року між банком та ОСОБА_1 припинений з 27.08.2012. ПАТ «ПУМБ»претензій по даному договору до неї не має.

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у повному обсязі , просила задовольнити , посилаючись на ті самі підстави.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_4 заперечувала проти позову, вважає , що позовні вимоги не підлягають задоволенню, надала суду письмові заперечення , які підтримала у судовому засіданні та пояснила, що у зв'язку з неналежним виконанням обов'язків за Кредитним договором щодо своєчасного погашення основної суми боргу та процентів за кредитом банком було направлено повідомлення, в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку», про дострокове погашення кредиту, яке було отримано особисто позивачем 27.07.2009 р.28.09.2009 р. приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на користь Стягувача - Закритого акціонерного товариства «Донгорбанк»на предмет іпотеки. За рахунок коштів одержаних від реалізацію зазначеної нежитлової будівлі запропоновано погасити заборгованості за кредитним договором в сумі 584380,83 грн. За заявою Банку Державним виконавцем Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_7, у відповідності до вимог ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»відкрито виконавче провадження та 09.02.2010 р., за попереднім повідомленням у присутності боржника-Кохтюк С.Ф. був проведений опис та арешт майна. На час вчинення виконавчого напису в Жовтневому районному суді м. Кривий Ріг розглядався позов ОСОБА_1 за яким вона вимагала зобов'язати ОСОБА_3 виплатити їй недоплачену за кредитним договором суму коштів. Однак спір йшовся не про суму заборгованості за кредитним договором, яка на час подання позову вже існувала, а про суму яку ОСОБА_3 не виплатив у зв'язку з наявністю заборгованості позичальника та відсутності вільних грошових коштів. Сума ж отриманого кредиту Позичальником не заперечувалась, про що ОСОБА_1 неодноразово зазначала у листах до Банку. Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ 21.10.2009 р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання спірного виконавчого напису. 09.02.2010 р. був складений акт опису та арешту при складанні якого був присутній Позивач. 17.02.2010 р. Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг з позовом про звільнення майна з-під арешту та виключення його з акту опису. Приймаючи до уваги такі дії Позивача, зрозуміло, що ОСОБА_1 на той час, мала на меті затягнути процес виконання виконавчого напису, але протягом майже 3 років не спадало на думку визнати його таким, що не підлягає виконанню. Мету визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню Позичальник поставила перед собою тоді, як ОСОБА_3 погодив ОСОБА_1 прощення частини боргу за кредитним договором. 27.08.2012 року ОСОБА_8 здійснила погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 7000 000 грн та отримала прощення боргу у сумі 108 683 грн 52 коп. 26.09.2012 року за заявою банку Постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу, відповідно сума виконавчого збору виділяється в окреме провадження та підлягає стягненню з боржника. В позовній заяві Позивач посилається на п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (надалі Інструкція), відповідно до якого виконавчий напис на іпотечному договорі вчиняється у зв'язку з простроченням виплат обов'язкових платежів у разі закінчення строку основного зобовязання та іпотечного договору, та вважає, що строк закінчення іпотечного договору є 23.02.2021 р. Таке трактування п. 283 Інструкції є не правильним. Відповідно до п. 3.1.5 кредитного договору №148/08ФЛ від 29.04.2008 р. ОСОБА_3 має права вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту та уплати процентів у випадку невиконання Позичальником обов'язків, передбачених умовами кредитного договору, в тому числі відповідно забезпечення повернення кредиту.

Третя особа приватний нотаріус у судовому засіданні не був присутній , надав письмові пояснення , відповідно до яких 28 вересня 2010 року до нього звернувся представника ЗАТ «Донгорбанк»з проханням вчинити виконавчий напис на майно, належне ОСОБА_9 і для цього було надано іпотечний договір , кредитний договір , розрахунок заборгованості за кредитним договором , заява про вчинення виконавчого напису , повідомлення Банку до ОСОБА_1 про погашення заборгованості за кредитним договором та сплати відсотків за користування кредитом , первинні бухгалтерські документи. Після ознайомлення з ними прийшов до висновку про можливість вчинення виконавчого напису. Просить справу розглянути у його відсутність, у задоволенні позовних вимог відмовити , оскільки спірний виконавчий напис вчинено відповідно до законодавства України.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню . До даного висновку суд прийшов з наступного.

У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ«Донгорбанк» був укладений іпотечний договір № 148/08ФЛ, згідно якого ОСОБА_1 в іпотеку банку передано нерухоме майно, для забезпечення боргових зобовязань за кредитним договором № 148/08ФЛ від 29.04.2008 року.( а.с. 5 -8).

28.09.2009 року приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог ЗАТ «Донгорбанк»станом на 18 вересня 2009 року у сумі 581080,83 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 516 602, 96 грн; заборгованості по відсотках у розмірі 60 120,31 грн; пеня по заборгованості за несплаченими відсотками у розмірі 3 115,95 грн; заборгованість за комісію за невикористаний ліміт за кредитною лінією 1241,61грн; витрати за вчинення виконавчого напису 3300,00грн, що становить 584 380,83 грн. ( а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що одночасно з письмовими поясненнями ( а.с. 31) № 80/01-16 від 12.10.2012р. нотаріусом надані копії документів, що надавалися Банком для вчинення виконавчого напису (а.с. 32-41), а саме : іпотечний договір, кредитний договір, розрахунок заборгованості за кредитним договором, заява про вчинення виконавчого напису, повідомлення Банка до ОСОБА_1 та первині бухгалтерські документи.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що звертаючись до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, ОСОБА_3 не повідомив нотаріуса про наявність судових спорів, які існували між Банком та ОСОБА_1, зокрема про те, що на час вчинення виконавчого напису тривав розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «Донгорбанк»про неналежне виконання кредитного договору.

Крім цього , в ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.12.2009р.(а.с. 57-59), яку надав ОСОБА_3, де колегія судів зазначає, що: «у березні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ЗАТ «Донгорбанк»…від позовних вимог в частині списання суми комісії, нарахованої з 15.10.2008 року за невикористання ліміту кредитної ліні у розмірі 1,16% річних за кредитним договором позивачка у встановленому законом порядку не відмовлялася, однак ці позовні вимоги в судовому засіданні розглянуті не були, щодо них судове рішення не ухвалено, і цей недолік не може бути усунутий шляхом постановлення додаткового рішення.».

При цьому , зважаючи на спірність сум за кредитом, заборгованість за комісію за невикористаний ліміт за кредитною лінією також була відображена у виконавчому написі нотаріуса.

Суд встановив, починаючи з липня 2009 року між ОСОБА_1 та Банком постійно відбувалося переписка щодо спірності розміру заборгованості, що підтверджується листами: № 25 від 13.07.2009 року, № 263 від 16.07.2009 року, №246 від 13.07.2009 року, № 26 від 20.07.2009 року, № 270 від 24.07.2009 року, які долучені до матеріалів справи ( а.с. 10, 11, 12, 13, 14).

Відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса і за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Таким чином, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Вивченням документів встановлено, що боржнику кредит було видано не в повному обсязі, так згідно кредитного договору сума кредиту повинна дорівнювати 840 000 грн, хоча згідно наданих нотаріусом документів ОСОБА_1 отримала лише 527 000 грн, що також не оспорює представник відповідача у судовому засіданні. Крім того, цей факт підтверджує те, що саме ОСОБА_3 мав заборгованість перед боржником, а не навпаки. Таким чином, ОСОБА_3 надав нотаріусу лише документи, що підтверджують часткове надання кредиту та не надав жодних виписок з особового рахунку боржника, а також витягів, що встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Таким чином, вбачається, що нотаріусом було вчинено виконавчий напис у відсутність документів первинного бухгалтерського обліку які б відображали реальну картину руху коштів на особовому рахунку позивача, а напис вчинено на підставі довідки заборгованості, яку визначено згідно підготовленої працівниками Банку калькуляції, яка не може бути доказом безспірності грошових вимог Банку до боржника та не відповідає дійсності, крім того, в ній навіть не було взагалі зазначено фактичну суму наданого кредиту. Так само, сума фактично виданого кредиту не була зазначена і у повідомлені у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку», ОСОБА_3 лише зазначав суму яку повинен був видати, а не фактично яку надав.

Вищезазначене свідчить, що нотаріусом не було витребувано від Банку документів, які б підтверджували існуючий розмір заборгованості, зокрема витяг з особового рахунку боржника (п.п. 288, 290 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Зважаючи на те, що виконавчий напис може вчинятися лише за умови безспірності вимог кредитора до боржника, що має підтверджуватися лише визначеними нормативно-правовим актом документами, вчинення нотаріусом даного виконавчого напису є неправомірним.

Вчинення виконавчих написів врегульовано Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 3 березня 2004 року в розділі 32, де передбачено, зокрема, в п.282 - для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Виконавчий напис (окрім вимоги про неоплату чеку) вчиняється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, знаходження боржника або стягувача.

Пункт 283 вказаної Інструкції передбачає, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язання.

Пункт 284 вищевказаної Інструкції передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Пункт 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Згідно ст.35 Закону України "Про іпотеку", - у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат»нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з зазначеним Переліком, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Крім того, пунктом 283 Наказу Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 №20/5 Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (відповідно до редакції яка діяла на день вчинення виконавчого напису) передбачено, що виконавчий напис на іпотечному договорі вчиняється у зв'язку з простроченням виплат обов'язкових платежів у разі закінчення строку основного зобов'язання та іпотечного договору.

Пунктом 2.1 кредитного договору № 148/08ФЛ від 29.04.2008 року визначена дата остаточного повернення кредиту 27.04.2028 року та згідно пункту 7.1 іпотечного договору № 148/08ФЛ від 29.04.2008 року - договір діє до припинення основного зобовязання, а саме до припинення кредитного договору № 148/08ФЛ.

Однак в порушення вищезазначених вимог, нотаріус вчинив виконавчий напис 28.09.2009 року, а саме до закінчення строку основного зобовязання та іпотечного договору, який згідно договорів настає 27.04.2028 року.

Твердження Відповідача та нотаріуса, що строк основного зобовязання наступив раніше не підтверджується матеріалами справи.

У листі № 80/01-16 від 12.10.2012р. нотаріус фактично зазначив, що вважав закінченням строку основного зобовязання, час надіслання Банком повідомлення у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку»не зясувавши ким саме порушенні зобовязання Банком чи боржником.

Судом встановлено, що надані Банком службові записки підтверджують , що між ОСОБА_1 і Банком тривали судові процеси з питань невиконання кредитного договору Банком та відносно сум нарахувань лімітів та процентів.

Крім цього, оскільки згідно листа від 27.08.2012р. за № КR5/17 ОСОБА_3 повідомив, що кредитний договір вважається припиненим з 27.08.2012 року та ПАТ «ПУМБ»претензій до позичальника по даному договору не має. При цьому ОСОБА_1 самостійно перерахувала остаточну суму коштів, після знаходження з банком спільної домовленості щодо нарахувань за кредитом. Дане підтверджується листами вх.№ 129 від 20.02.12 р., вих.№ DNI 61/81 від 15.03.12 р., вих.№ 2 від 26.03.12 р., б/н від 07.08.12 р., додані до матеріалів справи.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підтверджується матеріалами справи та узгоджуються з чинним законодавством, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

В порядку ст. 88 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачені при зверненні до суду .

Керуючись ст.ст. 10,11, 60,88, 212,214-215 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про нотаріат», Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_3" про визнання напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню , третя особа приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області - задовольнити у повному обсязі.

Виконавчий напис приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 серії ВМІ №428747 від 28 вересня 2009 року , зареєстрований в реєстрі за № 1779 визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства "Перший Український ОСОБА_3" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору 107 грн 30 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_10