Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

16 січня 2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Бортяна К. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква в залі суду № 5, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої ушкодженням здоровя внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21.05.2010 року в м. Києві відповідач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107 грубо порушив ПДР та допустив зіткнення з автомобілем «Рено-Кенго», яким керував позивач. Внаслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя на строк понад 21 день.. Вироком Соломянського райсуду м. Києва від 28.02.2011року відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.286 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. За час перебування на лікуванні в медичному закладі позивачем було витрачено на лікування 12234,48 грн., що підтверджено фінансовими документами. Крім того, діями відповідача, позивачу була спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в сумі 6000 грн., а також, позивач просить стягнути з відповідача 300 грн. за послуги евакуатора.

В судовому засіданні позивач уточнив та зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на свою користь 12234,48 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 6000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, суд вважає, за можливе провести заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 21.05.2010 року в м. Києві відповідач керував автомобілем «ВАЗ -2107» та, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України скоїв зіткнення з автомобілем «Рено-Кенго», д.н.з. АІ 8662ВК під керуванням позивача, внаслідок чого позивач отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Дані обставини встановлені при розгляді кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. 28.02.2011 року вироком Соломянського районного суду м. Києва ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі, з позбавленнм права керуваня транспортним засобом строком на 2 роки. На підставі ст.. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Цивільний позов ОСОБА_1, що було заявлено, залишено без розгляду. Наведене підтверджено копією вироку Соломянського районного суду м. Києва від 28.02.2011р. та поясненнями позивача.

Згідно ч.ч. 3,4ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В судовому засіданні встановлено, що позивач внаслідок спричинених йому тілесних ушкоджень перебував на лікуванні з 21.05.2010 року та з 10.11.2011 року. Позивач був оперований та йому було поставлено металофіксатор правої стегнової кістки. 18.11.2011р. позивачу було видалено металофіксатор правої стегнової кістки. Наведене підтверджено медичними довідками та виписками з медичної картки, що приєднані до матеріалів справи.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем за власні кошти було придбано метало фіксатор, необхідний для оперування, також, було придбано інші медичні препарати, ліки. Дане підтверджується копіями квитанцій та чеків, що приєднані до матеріалів справи, на загальну суму 12234 грн.48 коп.

Згідно до ст.1188 ч.1 п.1 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Що ж стосується вимог позивача за первісним позовом стосовно відшкодування заподіяної моральної шкоди, то згідно ст. 1167 ЦК України, моральна /немайнова/ шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому розмір моральної шкоди визначається судом з врахуванням характеру та ступеню діяння, особи, яка заподіяла шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Таким чином, визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, суд враховує тривалість нервових переживань позивача з приводу втрати здоровя, необхідності перебувати в лікарні, оперуватися, розмір заподіяних матеріальних збитків, поведінку відповідача, який жодного разу не зустрівся з позивачем та не запропонував свою допомогу чи вирішення конфліктного питання, чим змусив позивача звертатись до суду з даним позовом та нести додаткові витрати для захисту своїх законних прав, також, суд враховує нервовий стрес та хвилювання позивача з приводу загрози втратити можливість нормально ходити, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди на користь позивача 3000 грн. В задоволенні іншої частини позову в частині відшкодування моральної шкоди позивачу слід відмовити.

Даючи оцінку встановленим обставинам справи та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави розмір судових витрат по справі - 229,40 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись та ст.ст. 23, 1166, 1167, 1188 ЦК України, керуючись ст.ст. 8,10,61,79, 81,88,212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 12234 грн. 48 коп. у відшкодування шкоди спричиненої ушкодженням здоровя та 3000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди . Всього : 15234 грн.48 коп. (п'ятнадцять тисяч двісті тридцять чотири гривні сорок вісім копійок.)

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в сумі 229 грн.40 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повний текст рішення буде виготовлено 21.01.2013р. о 08.30 год.

Суддя ОСОБА_4