Справа № 738/826/13-ц Провадження № 22-ц/795/1711/2013 Головуючий у I інстанції Сова Т. Г. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2013 року м. Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційної скаргою ОСОБА_5 на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Менського районного суду від 11 червня 2013 року шлюб, зареєстрований між ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище Арбузова) О.В. та ОСОБА_5 22.07.1995 року у відділ реєстрації актів громадянського стану Менської районної ради Чернігівської області, актовий запис № 57 розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище «Костюченко».

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Менського районного суду від 11.07.2013 року скасувати.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції розірвав шлюб до спливу визначеного судом 4 місячного строку наданого подружжю для примирення, чим позбавив відповідача використати своє право на збереження сімї.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції, - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 1995 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Менської районної ради Чернігівської області, актовий запис №57. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час розгляду справи, суд першої інстанції детально вивчив і оцінив мотиви розлучення, які були наведені позивачкою, та які свідчать про тривалий розлад у сімї сторін, внаслідок сварок влаштованих відповідачем, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами та обґрунтованого бажання позивачки розірвати шлюбні відносини з відповідачем.

Судом першої інстанції вживалися передбачені ст.111 СК України заходи щодо примирення подружжя, ухвалою суду від 30 травня 2013 року сторонам надавався 4-х місячний строк для примирення. Однак за наявності письмової обґрунтованої заяви ОСОБА_6, провадження в справі було відновлено.

Як зазначила в засіданні апеляційного суду ОСОБА_6. після встановленого судом строку для примирення, відповідач ніяких заходів для примирення не приймав, погрожує їй фізичною розправою, а 3 червня 2013 року вчинив бешкет застосувавши при цьому фізичну силу як до неї позивачки, так і її матері. Зазначені обставини, наявність сварок між сторонами, після встановленого судом для сторін строку для примирення, не заперечував в засіданні апеляційного суду і сам ОСОБА_5

За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, обставини того, що заходи примирення застосовані судом виявилися безрезультатними, і збереження сімї суперечило б інтересам ОСОБА_6, яка наполягає на розірванні шлюбу, суд першої інстанції обґрунтовано у відповідності із правилами ст.112 СК України постановив рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

Доводи ОСОБА_5 про порушення судом норм матеріального права у звязку з тим, що необхідно сторонам надати сторонам ще строк для примирення, є безпідставними, оскільки при постановлені рішення судом першої інстанції не було допущено істотних порушень норм матеріального та процесуального права, судом встановлено, що подальше збереження сімї є неможливим, і за наявності стійкого волевиявлення ОСОБА_6 спрямованого на припинення сімейних стосунків між сторонами суд обґрунтовано розірвав шлюб за позовом ОСОБА_8

Крім того, відповідач не надав ніяких доказів на підтвердження , вчинення ним будь-яких дій для можливості збереження сім'ї сторін, і тому у суду обґрунтовано склалась достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя є неможливе та буде суперечити інтересам сторін.

Враховуючи вищенаведене, у апеляційного суду відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого на основі повно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили

Головуючий:Судді: