УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0616/2602/2012 Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т.Г.
Категорія 51 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Зарицької Г. В., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Трохимчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 жовтня 2012 року та додаткове рішення цього ж суду від 16 січня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Миронівська птахофабрика» про стягнення невиплаченої премії, скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що працювала у відповідача на посаді завідувача складського господарства за строковим трудовим договором з 9 листопада 2009 року по 3 грудня 2009 року, та за безстроковим трудовим договором з 4 грудня 2009 року й по 19 березня 2010 року, коли її було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України. Протягом періоду з 9 листопада 2009 року по 3 грудня 2009 року позивачка виконувала обовязки завідувача складського господарства на підставі укладеного з відповідачем договору підряду. За виконану роботу їй були нараховані кошти в сумі 5200 грн. Оскільки зазначений договір підряду мав ознаки строкового трудового договору, рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 липня 2011 року відповідача було зобовязано внести до трудової книжки ОСОБА_2 запис про роботу за період з 9 листопада 2009 року по 3 грудня 2009 року. Таким чином, позивачці мала бути нарахована премія в розмірі 100 % від затвердженої відрядної розцінки, що становить 5200 грн.

Окрім того, в порушення вимог затвердженого адміністрацією відповідача ОСОБА_3 про преміювання, протягом періоду з 4 грудня 2009 року по 19 березня 2010 року позивачці була нарахована премія в розмірі 2500 грн. Оскільки посадовий оклад завідувача складського господарства був підвищений на 74 грн., розмір щомісячної премії за вказаний період повинен становити 2574 грн. Отже, позивачці не була нарахована премія в сумі 265 грн. 89 коп.

ОСОБА_2 також зазначила, що відповідно до наказів директора від 15 лютого 2010 року та від 11 березня 2010 року вона була позбавлена премії в розмірі 15 % та 25 %. Оскільки дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення премії протирічить вимогам трудового законодавства, відповідачем безпідставно була відрахована премія за лютий та березень 2010 року в розмірі 801 грн. 71 коп.

Враховуючи вищезазначене, позивачка просила суд стягнути з відповідача невиплачену в день звільнення премію за періоди роботи з 9 листопада 2009 року по 3 грудня 2009 року в сумі 5200 грн., а також з 4 грудня 2009 року по 19 березня 2010 року в сумі 265 грн. 89 коп. Окрім того, ОСОБА_2 просила скасувати накази директора ПАТ «Миронівська птахофабрика» від 15 лютого 2010 року та від 11 березня 2010 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та стягнути з відповідача незаконно утриману премію в розмірі 801 грн. 71 коп.

Позивачка також просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 114911 грн. 10 коп. та витрати, повязані з явкою її представника до суду, в сумі 1224 грн. 66 коп.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 жовтня 2012 року в задоволенні позовних вимог про стягнення невиплаченої премії, середнього заробітку за час затримки розрахунку належних при звільненні виплат премії, а також витрат, повязаних з явкою до суду, відмовлено.

Додатковим рішенням від 16 січня 2013 року у задоволенні позовних вимог про скасування наказів директора ПАТ «Миронівська птахофабрика» №158п від 15 лютого 2010 року та №337п від 11 березня 2010 року , а також про стягнення з відповідача премії в розмірі 801 грн. 71 коп.- відмовлено за пропуском строку позовної давності.

В поданих до суду апеляційних скаргах ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача невиплаченої премії за періоди роботи з 9 листопада 2009 року по 3 грудня 2009 року в сумі 5200 грн., з 4 грудня 2009 року по 19 березня 2010 року в сумі 265 грн. 89 коп., незаконно утриманої премії в сумі 801 грн. 71 коп., а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, ухваливши в цій частині нове рішення, яким задовольнити зазначені позовні вимоги.

На думку апелянта, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача незаконно утриманої премії, суд безпідставно застосував до спірних правовідносин положення ч. 1 ст.233 КЗпП України, оскільки в даному випадку адміністрацією ПАТ «Миронівська птахофабрика» порушено законодавство про оплату праці, що надає позивачці право звертатись до суду з даними позовними вимогами без обмеження будь-яким строком.

Внаслідок неповного зясування обставин справи суд першої інстанції також необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення на користь ОСОБА_2 премії в сумі 5200 грн., оскільки відповідачем не надано жодного належного доказу нарахування та виплати позивачці преміальних коштів за період роботи з 9 листопада 2009 року по 3 грудня 2009 року.

Судом також не була врахована та обставина, що відповідач з метою економії коштів своєчасно не вніс зміни в штатний розклад щодо підвищення розміру премії, внаслідок чого позивачці не були нараховані преміальні кошти за період з 4 грудня 2009 по 19 березня 2010 року в сумі 265 грн. 89 коп.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у трудових відносинах з 9 листопада 2009 року по 19 березня 2010 року. При цьому, протягом періоду з 9 листопада 2009 року по 3 грудня 2009 року позивачка виконувала обовязки завідувача складського господарства на підставі укладеного з відповідачем договору підряду. Наказом від 4 грудня 2009 року ОСОБА_2 прийнято на посаду завідувача складського господарства. В подальшому рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 липня 2011 року відповідача було зобовязано внести до трудової книжки ОСОБА_2 запис про роботу за період з 9 листопада 2009 року по 3 грудня 2009 року.

Наказом №247-кс від 19 березня 2010 року ОСОБА_2 звільнено з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до п. 1.2 ОСОБА_3 про преміювання підрозділів, робітників, спеціалістів і керівників, затвердженого адміністрацією ПАТ «Миронівська птахофабрика» 26 червня 2009 року, преміювання проводиться у розмірі до 100 % від встановленого посадового окладу, тарифної ставки та відрядної розцінки ( конкретний розмір премії визначено у штатному розкладі та затверджених відрядних розцінках).

Окрім того, п. 2.1 ОСОБА_3 передбачено, що загальний розмір премії за підсумками роботи за минулий місяць або за фактом виконаних робіт визначається штатним розкладом та затвердженими відрядними розцінками.

Наявний в матеріалах справи витяг із штатного розкладу свідчить про те, що розмір премії завідувача складського господарства становив 2500 грн. ( а.с. 78).

Судом також встановлено, що за грудень 2009 р. позивачці нараховані та виплачені кошти в сумі 4316 грн. з урахуванням обовязкових платежів.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача премії в розмірі 5200 грн. за період з 9 листопада по 3 грудня 2009 року, суд першої інстанції вірно виходив з того, що протягом вказаного періоду позивачкою отримані кошти в більшому розмірі, ніж передбачено штатним розкладом.

З матеріалів справи також вбачається, що наказом №108 від 3 червня 2009 року працівникам ПАТ «Миронівська птахофабрика» з 1 травня 2009 року підвищено основну заробітну плату, виходячи з розрахункового показника індексації в сумі 74 грн.

Вирішуючи зазначений спір, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що підвищення посадового окладу позивачки не впливає на розмір премії, який зазначений у штатному розкладі. Закріплене у п. 1.2 ОСОБА_3 правило про те, що преміювання проводиться у розмірі до 100 % від посадового окладу, лише встановлює максимальний розмір премії та не покладає на адміністрацію обовязок визначати преміальні виплати саме у такому розмірі.

В судовому засіданні також встановлено, що наказами директора від 15 лютого 2010 року та від 11 березня 2010 року позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення премії в розмірі 15 % та 25 %. На підставі зазначених наказів відповідачем була відрахована премія за лютий та березень 2010 року в розмірі 801 грн. 71 коп.

При розгляді позовних вимог щодо стягнення з відповідача премії в сумі 801 грн. 71 коп., суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідно до вимог ст. 147 КЗпП України позбавлення премії не може розглядатись як захід дисциплінарного стягнення. Проте, з огляду на ту обставину, що позивачкою пропущений встановлений ч.1 ст.233 КЗпП України строк звернення до суду, у задоволенні цих позовних вимог відмовлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка може звернутись до суду із зазначеними позовними вимогами без обмеження будь-яким строком, не спростовують висновків суду, оскільки в даному випадку кошти були утримані відповідачем внаслідок притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та підставою позову було порушення адміністрацією вимог ст. 147 КЗпП України.

Рішення від 30 жовтня 2012 року та додаткове рішення від 16 січня 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача премії в сумі 801 грн. 71 коп. постановлені з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг є безпідставними та не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Додаткове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування наказів директора ПАТ «Миронівська птахофабрика» №158п від 15 лютого 2010 року та №337п від 11 березня 2010 року не оскаржується, а тому й не переглядається.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 жовтня 2012 року та додаткове рішення цього ж суду від 16 січня 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення на користь ОСОБА_2 незаконно позбавленої премії в розмірі 801 грн. 71 коп., - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Судді: