№ 2/202/518/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2013 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Грищенко В.М., при секретарі Шульга Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: КЖЕП-26 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі в грудні 2010 року звернулись до суду з позовними вимогами до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 9617 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 500 грн. на відшкодування моральної шкоди та 700 грн. витрат на оплату робіт щодо визначення розміру завданих збитків.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 червня 2011 року рішення районного суду скасовано і в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 лютого 2012 року зазначену справу було передано до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на новий розгляд.

Згідно позовної заяви, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку із залиттям їх квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що вони мешкають у квартирі АДРЕСА_1, яка належить їм на підставі свідоцтва про право власності від 5 травня 1997 року. 15 жовтня 2010 року та 1 листопада 2010 року з вини відповідачів, які проживають поверхом вище у квартирі № 120, сталося залиття їхньої квартири, унаслідок чого пошкоджено їхнє майно. 15 жовтня 2010 року та 1 листопада 2010 року представниками КЖЕП № 26 були складенні акти про залиття квартири АДРЕСА_1. Позивачі зазначають, що внаслідок незаконних дій відповідачів, позивачі вимушені були замовити та оплатити роботи щодо визначення розміру завданих ним збитків. Крім матеріальної шкоди позивачам також спричинена і моральна шкода. Завдану моральну шкоду позивачі оцінюють в сумі 5000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась. В матеріалах справи наявна заява позивачки про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що вини відповідачів у залитті квартири позивачів немає, так як в будинку АДРЕСА_3 в м. Дніпропетровську з весни 2008 року постійно протікає дах будинку і саме внаслідок такого чергового протікання відбулося затоплення квартири позивачів та відповідачів. Квартиру відповідачів оглядав слюсар ОСОБА_7, однак його підпис у акті відсутній. Комісія КЖЕП № 26 до квартири відповідачів не заходила, причину залиття квартири позивачів не встановлювала, акт для підпису їм не надавала. Крім того, представник зазначив про те, що Акт про залиття не відповідає формі, встановленій діючим законодавством. Підтвердженням відсутності вини відповідачів у залитті квартири позивачів є письмове звернення мешканців верхніх поверхів будинку і зокрема мешканців квартир № 113, 114, 115, 117, 118, 119, 120 у будинку АДРЕСА_3 в м. Дніпропетровську із заявами до депутатів місцевих рад та до адміністрації КЖЕП № 26 з проханням про виконання ремонту даху (покрівлі) будинку та відповідь КЖЕП № 26, з якої вбачається, що ремонт покрівлі будинку включений у список. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились. Повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи КЖЕП № 26 у судове засідання з'явився, суду пояснив, що дійсно протягом 2010 року були скарги жильців верхнього поверху будинку АДРЕСА_3 в м. Дніпропетровську на протікання криші в будинку. При цьому кошторис витрат на проведення робіт з ремонту даху відсутній, оскільки ремонт робився за кошти депутата, який сплачував дані роботи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 05 травня 1997 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів (а.с.8-9).

15 жовтня 2010 року та 01 листопада 2010 представниками КЖЕП № 26 були складені акти про залиття квартири АДРЕСА_2. В Акті КЖЕП № 26 від 15.10.2010 року причиною залиття квартири АДРЕСА_1 вказано, що заливає квартира, що розташована поверхом вище № 120 (халатне відношення мешканців) (а.с.10). При огляді представниками КЖЕП № 26 квартири АДРЕСА_1 було виявлено пошкодження стелі та стін у коридорі, стін в спальні, стін у ванній кімнаті, стін та стелі в вітальні. В Акті КЖЕП № 26 від 01.11.2010 року причиною залиття квартири АДРЕСА_1 вказано, що заливає квартира № 120 (а.с.11). При огляді представниками КЖЕП № 26 квартири АДРЕСА_1 було виявлено пошкодження стелі та стін у коридорі, стін та стелі в спальні, стін та стелі в вітальні.

Відповідно до звіту ТОВ "НВП Фінансова та технічна експертиза", наданого позивачами, збиток, завданий внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1, дорівнює 9617 грн. (а.с. 41).

Судом встановлено, квартира АДРЕСА_3, в якій, згідно довідки КЖЕП № 5850 від 23.11.2010 р. (а.с.55) на дати складання Актів були зареєстровані відповідачі, належить на праві власності відповідачам (а.с.180).

В своїх позовних вимогах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 наполягають, що залиття сталося з вини відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 через халатне відношення до приборів водопостачання.

Згідно з вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як було встановлено в судовому засіданні, наявність вини відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у залитті квартири АДРЕСА_1 спростовується дослідженими судом доказами.

Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8, яка проживає в АДРЕСА_4, пояснила, що з 2008 року протікає дах будинку, в якому вона мешкає, в наслідок чого її квартиру неодноразово заливало водою. Мешканці верхніх поверхів будинку змушені були черпати воду з технічного поверху будинку задля зменшення кількості води, яка протікає на поверхи, що розташовані нижче. Вона разом з іншими мешканцями будинку неодноразово зверталася із заявами до депутатів місцевих рад та до адміністрації КЖЕП № 26 з проханням про виконання ремонту даху (покрівлі) будинку. Зазначила, що в листопаді 2010 року за ініціативи депутата Міської ради був проведений ремонт даху (покрівлі) будинку, після чого будь-які протікання чи залиття припиналась.

Свідок ОСОБА_9, яка проживає в АДРЕСА_5, в суді пояснила, що через пошкоджену покрівлю (дах) будинку її квартиру у продовж 2008-2010 років, доки не був проведений ремонт даху, неодноразово заливало водою. Вона разом з іншими мешканцями будинку неодноразово зверталася із заявами до депутатів місцевих рад та до адміністрації КЖЕП № 26 з проханням про виконання ремонту даху (покрівлі) будинку. Додатково зазначила, що за рахунок спільних коштів мешканців під'їзду АДРЕСА_3 в м. Дніпропетровську була замінена частина ливневої труби будинку. Після проведених ремонтних робіт восени 2010 року залиття припинились.

Свідок ОСОБА_10, яка працює майстром в КЖЕП № 26, в суді пояснила, що разом з іншими працівниками КЖЕП № 26 складала Акти про залиття від 15.10.2010 року та 01.11.2010 року, які залучені до матеріалів справи позивачами. Зазначила, що причину залиття комісія КЖЕП № 26 не встановлювала, а в Актах вказала причину залиття зі слів мешканців квартири АДРЕСА_1. До квартири відповідачів комісія КЖЕП № 26 не заходили, інших актів 15.10.2010 року та 01.11.2010 року не складали. Зазначила, що в листопаді 2010 року за ініціативи депутата Міської ради Єсаулова Г.О. був проведений ремонт даху (покрівлі) будинку, після ремонтних робіт скарги мешканців будинку припинилися.

Свідок ОСОБА_12, який працює слюсарем-сантехніком в КЖЕП № 26, в суді пояснив, що разом з іншими працівниками КЖЕП № 26 був присутнім під час складання Актів про залиття від 15.10.2010 року та 01.11.2010 року. При цьому для огляду причини протікання стелі позивачів квартиру АДРЕСА_6

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" правовою підставою відповідальності за спричинену шкоду є правопорушення, складовими елементами якого є: шкода, неправомірна дія особи, яка заподіяла шкоду або її бездіяльність, безпосередній причинний зв'язок між неправомірними діями особою і шкодою, а також вина зазначеної особи.

Згідно із п. 2 вказаної Постанови Пленуму, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 440 і 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Враховуючи вище викладені вимоги діючого законодавства, слід зазначити, що при розгляді справи в судовому засіданні позивачами не було доведено, що залиття квартири позивачів сталося внаслідок винних дій відповідачів, а також зважаючи на те, що відсутній причинний зв'язок між винними діями (бездіяльністю) останніх та шкідливими наслідками, що мали місце в квартирі позивачів.

Позивачами надано довідку Дніпропетровського обласного центу з Гідрометеорології № 04.27/173 від 04.05.2011 року в підтвердження того, що 14, 15, 31 жовтня та 01 листопада 2011 року за даними спостережень авіаметеорологічної станції Дніпропетровськ, опади в м. Дніпропетровську не спостерігались (а.с.105). При цьому з наданих суду доказів неможливо встановити безпосередню дату залиття. З Актів про залиття від 15.10.2010 року та 01.11.2010 року не вбачається, коли саме відбулося залиття, оскільки в них вказана лише дата складання Акту. Всі інші докази залучені до матеріалів справи не містять інформацію щодо дати залиття.

Судом встановлено, що Акти про залиття, складені представниками КЖЕП № 26 від.15.10.2010 року та 01.11.2010 року, не відповідають вимогам діючого законодавства. Так, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного Комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, встановлена форма Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання). В порушення вимог вищенаведених Правил, зі змісту Актів від 15.10.2010 року та 01.11.2010 року не можливо встановити дійсну та чітку причину залиття. В порушення вимог вищезазначених Правил мешканці квартири АДРЕСА_3 ознайомлені з Актами не були. Як встановлено судом, при складанні Актів представники КЖЕП № 26 квартиру АДРЕСА_3 не відвідували, зі складеним актом не ознайомили.

Зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що Акти, складений представниками КЖЕП № 26 15 жовтня 2010 року та 01 листопада 2010 року, не відповідають вимогам діючого законодавства, а тому не можуть бути взяті судом до уваги, як доказ вини відповідачів у залитті квартири АДРЕСА_1.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в частині стягнення суми завданих збитків є необґрунтованими та не доведеними, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Позивачі наполягають, що дії відповідачів дуже негативно вплинули на стан здоров'я ОСОБА_1, ОСОБА_2 Позивачі не залучили до матеріалів справи доказів, що підтверджують звернення до медичних закладів позивачів після залиття їхньої квартири.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав.

Підставою для відшкодування моральної шкоди, згідно ст. 1167 ЦК України є завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Оскільки позивачам відмовлено в задоволені позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди, то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди.

Беручи до уваги Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджені Наказом Державного Комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, Постанову Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992р."Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди;

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 212-215, ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: КЖЕП-26 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.М.Грищенко