Придніпровський районний суд м.Черкас
номер справи 711/9928/13-ц
Провадження №87112513
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 року Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі :

- головуючого Клочко О.В.

- при секретарі Туз Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси заяву ОСОБА_1 від 21.11.2013 року про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м . Черкаси від 4 квітня 2011 року по справі № 2 712011 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики за ново виявленими обставинами

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 4 квітня 2011 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 120000 гривень, на користь ОСОБА_3 борг в сумі 120000 гривень., а також стягнуто судові витрати на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., витрати , повязані з розглядом справи в сумі 46,40 грн., а всього 166,40 гривень та стягнуто судовий збір у прибуток держави в сумі 1700 гривень.

21.11.2013 року ОСОБА_4 надала суду заяву про перегляд вказаного судового заочного рішення від 4.04.2011 року за ново виявленими обставинами, посилаючись на те , що вироком Соснівського районного суду м . Черкаси від 6 серпня 2012 року у справі №1-165-2011 по обвинуваченню ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 у скоєнні злочину , передбаченого ч.4 ст.190 КК України , який ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20.08.2013 року було змінено в частині міри покарання відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підтверджено обставини, які не були відомі заявнику та Придніпровському районному суду при прийнятті рішення у цивільній справі №2-712011, і , які, якби були відомі суду при винесенні остаточного рішення, то обовязково б вплинули на висновки суду у даній справі.

Згідно вироку Соснівського районного суду м . Черкаси від 6.08.2012 року у справі №1-165-2011 року, вбачається, що протягом 2010 року ОСОБА_5 у складі організованої злочинної групи з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 умисно, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою неправомірного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами ОСОБА_2 на загальну суму 239000 гривень.

Так, 19.02.2010 року ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2 придбати трьохкімнатну квартиру в новобудові по вул.. Котовського,73 у м . Черкаси.

При цьому він сказав, що даним питанням займається ОСОБА_6, через яку він також придбав дві квартири в даному будинку.

Після обіду цього ж дня, згідно попередньої домовленості ОСОБА_2 під,їхала до будинку по вул.. Котовського,73, де зустрілася з ОСОБА_6.

Остання, відповідно до відведеної її функції, спрямованої на досягнення плану вчинення злочинів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_2, запропонувала їй придбати трикімнатну квартиру в даному будинку за 30000 доларів США.

Крім цього, з метою введення в оману, ОСОБА_6 запевнила ОСОБА_2, що жодних ризиків при купівлі даної квартири немає, у вирішенні даного питання зацікавлена міська рада і навіть особисто мер ОСОБА_10, в звязку з чим до 1.03.2010 року вони обовязково отримають вказану квартиру.

Однак, при цьому ОСОБА_6 наголосила на обовязковій сплаті 50% від вартості квартири відразу.

Одночасно, з метою уникнення відповідальності на свої злочинні дії, в ході розмови ОСОБА_6 запитала у ОСОБА_2, чи ніхто із їх рідних не працює в прокуратурі, оскільки в такому разі угода не відбудеться.

Вислухавши ОСОБА_6, ОСОБА_2 погодилася придбати квартиру, однак зазначила, що в них є лише 1000 доларів США.

Не дивлячись на це, ОСОБА_6 погодилася взяти 1000 доларів США при умові сплати решти суми в подальшому.

Після чого ОСОБА_2 передала ОСОБА_6 вказану суму грошових коштів.

Остання дані грошові кошти відвезла ОСОБА_5, яка частину грошей розподілила між членами злочинної групи, а решту, використала на власні потреби.

У подальшому, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_6, посилаючись на свою зайнятість, умовила ОСОБА_1 бути посередником в отриманні грошей між нею та ОСОБА_2.

Так, 23.02.2010 року біля Драматичного театру на автостоянці по вул.. Симоненка ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 9000 доларів США , про що, на вимогу останньої , написав розписку.

Дані грошові кошти ОСОБА_1 відразу передав ОСОБА_6,яка в свою чергу віддала їх ОСОБА_5

Остання частину грошових коштів розподілила між членами злочинної групи, а решту використала на власні потреби.

Далі, протягом березня 2010 року, а саме, 4.03.2010 року на автостоянці по вул.. Симоненка в м . Черкаси на прохання ОСОБА_6 ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 40000 грн., а 19.03.2010 року кошти у сумі 120000 грн.

При цьому , будучи впевненим в порядності ОСОБА_6 та виконанні нею своїх обіцянок, ОСОБА_1 написав ОСОБА_2 розписки про отримання вказаних сум.

Разом з цим ОСОБА_1 згідно переконань ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_2 , що 25.03.2010 року вона отримає документи на квартиру.

Отримані від ОСОБА_2 грошові кошти ОСОБА_1 передав ОСОБА_6, яка в свою чергу передала їх ОСОБА_5.

Остання частину суми розподілила між учасниками злочинної групи, а решту використала на власні потреби.

У червні 2010 року ОСОБА_1 на вимогу ОСОБА_2 домовився про зустріч з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 якого він знав зі слів ОСОБА_6 як її керівника в Черкаській ОДА. Під час зустрічі ОСОБА_9 відповідно до відведеної йому функції,спрямованої на досягнення плану вчинення злочинів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_2, запевнив ОСОБА_2 та ОСОБА_1, щ буде все нормально, що робота йде, що скоро документи на квартиру будуть готові.

У подальшому ОСОБА_2 так і не отримала документів на трьохкімнатну квартиру по вул.. Котовського 73 у м . Черкаси.

Факт передачі грошових коштів ОСОБА_2 через ОСОБА_1 до ОСОБА_6 ОСОБА_5, ОСОБА_9 підтверджується як показами підсудних , даних ними в судових засіданнях, даними протоколів впізнання за участю ОСОБА_2, показаннями свідка ОСОБА_1, показаннями ОСОБА_6, даним під час проведення очної ставки з потерпілою ОСОБА_2, протоколом відтворення обстановки і обставин події за участю потерпілої ОСОБА_2, матеріалами цивільного позову в кримінальному процесі ОСОБА_2, до яких в якості обґрунтування розміру шкоди заподіяної злочином, потерпілою ОСОБА_2 ,були долучені письмові розписки ОСОБА_1 про отримання перелічених вище сум нібито в борг.

Розписки ОСОБА_1 , які є аналогічними розпискам, що знаходяться в матеріалах цивільної справи №2-7111 зберігаються при матеріалах кримінальної справи №1-165-2011 а.с.№№39,43,108,109,118,119,120 .

За таких обставин, вбачається , що в ході розгляду вищевказаної кримінальної справи та винесенні вироку підтверджено факт передачі грошових коштів ОСОБА_2 через ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_9 та спростовано факт отримання самим заявником від ОСОБА_2 та ОСОБА_2 А,І. вказаної суми грошових коштів.

В судове засіданні ОСОБА_1 не зявився, його представник ОСОБА_11 надав письмову заяву про можливість розгляду заяви без його участі , просив суд заяву задовольнити.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися , причин неявки не надали.

Дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав .

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду , якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ, можуть бути переглянуті у звязку з ново виявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення , ухвали суду чи судового наказу у звязку з ново виявленими обставинами є:

1істотні для справи обставини , що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи

2встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправдивий висновок експерта, завідомо неправдивий переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення, встановлення вироком суду, що набрав законної сили вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення

3скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду

4встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи , якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно вироку Соснівського районного суду м . Черкаси від 6.08.2012 року у справі №1-165-2011 року, вбачається, що протягом 2010 року ОСОБА_5 у складі організованої злочинної групи з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 умисно, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою неправомірного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами ОСОБА_2 на загальну суму 239000 гривень.

Факт передачі грошових коштів ОСОБА_2 через ОСОБА_1 до ОСОБА_6 ОСОБА_5, ОСОБА_9 підтверджується як показами підсудних , даних ними в судових засіданнях, даними протоколів впізнання за участю ОСОБА_2, показаннями свідка ОСОБА_1, показаннями ОСОБА_6, даним під час проведення очної ставки з потерпілою ОСОБА_2, протоколом відтворення обстановки і обставин події за участю потерпілої ОСОБА_2, матеріалами цивільного позову в кримінальному процесі ОСОБА_2, до яких в якості обґрунтування розміру шкоди заподіяної злочином, потерпілою ОСОБА_2 ,були долучені письмові розписки ОСОБА_1 про отримання перелічених вище сум нібито в борг.

Розписки ОСОБА_1 , які є аналогічними розпискам, що знаходяться в матеріалах цивільної справи №2-7111 зберігаються при матеріалах кримінальної справи №1-165-2011 а.с.№№39,43,108,109,118,119,120 .

За таких обставин, вбачається , що в ході розгляду вищевказаної кримінальної справи та винесенні вироку підтверджено факт передачі грошових коштів ОСОБА_2 через ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_9 та спростовано факт отримання самим заявником від ОСОБА_2 та ОСОБА_2 А,І. вказаної суми грошових коштів.

В ході розгляду справи та дослідження матеріалів заяви ОСОБА_1 зясовано, що Придніпровським районним судом м. Черкаси 4.04.2011 року ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики, яким позовні вимоги задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики, суд виходив з того, що 19 лютого 2010 року ОСОБА_2 уклала з відповідачем договір позики, згідно якого вона передала йому грошові кошти в еквіваленті суми 1000 доларів США, які той зобовязувався повернути до 1 березня 2010 року.

23 лютого 2010 року вона знову уклала з відповідачем договір позики, згідно якого передала йому грошові кошти в сумі 72000 грн., що в еквіваленті дорівнює 9000 доларам США, які той зобовязувався повернути до 1 березня 2010 року.

4 березня 2010 року вона знову уклала з відповідачем договір позики, згідно якого передала йому грошові кошти в сумі 40000 грн., що в еквіваленті дорівнює 5000 доларам США, які той зобовязувався повернути до 15 березня 2010 року.

19 березня 2010 року ОСОБА_3 уклав з відповідачем договір позики, згідно якого він передав йому грошові кошти в сумі 120000 грн., які той зобовязувався повернути до 31 березня 2010 року.

При цьому, на підтвердження укладених договорів позики відповідач власноручно написав розписки, що підтверджує отримання ним зазначених сум грошей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором позики.

Порушуючи права позивачів, відповідач в обумовлений договором строк до сьогодні позику не повернув, мотивуючи це відсутністю грошей, а тому, позивачі змушені були звернутися до суду з вимогою про повернення боргу.

Проте, в ході розгляду справи встановлено, що 6.08.2012 року під час розгляду Соснівським районним судом м. Черкаси кримінальної справи № 1-165-2011 по обвинуваченню ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, який ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20.08.2013 року було змінено в частині міри покарання відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_8, підтверджено факт вчинення вказаною вище організованою злочинною групою злочину по заволодінню грошовими коштами ОСОБА_2

Так, вказаним вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 6.08.2012 року, зміненим в частині міри покарання відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20.08.2013 року, встановлено, що 19 лютого 2010 року ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2 придбати трьохкімнатну квартиру в новобудові по вул. Котовського, 73 у м. Черкаси.

При цьому , заявник зазначив, що даним питанням займається ОСОБА_6, через яку він також придбав дві квартири в даному будинку.

Після обіду цього ж дня, згідно попередньої домовленості ОСОБА_2 підїхала до будинку по вул. Котовського, 73, де зустрілася з ОСОБА_6

Остання, відповідно до відведеної її функції, спрямованої на досягнення плану вчинення злочинів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_2, запропонувала їй придбати трикімнатну квартиру в даному будинку за 30000 доларів США.

Крім цього, з метою введення в оману, ОСОБА_6 запевнила ОСОБА_2, що жодних ризиків при купівлі даної квартири немає, у вирішенні даного питання зацікавлена міська рада і навіть особисто мер ОСОБА_10, в звязку з чим до 1.03.2010 року вони обовязково отримають вказану квартиру.

Однак, при цьому ОСОБА_6 наголосила на обовязкові сплаті 50% від вартості квартири відразу.

Одночасно, з метою уникнення відповідальності на свої злочинні дії, в ході розмови ОСОБА_6 запитала у ОСОБА_2, чи ніхто із їх рідних не працює в прокуратурі, оскільки, в такому разі, угода не відбудеться.

Вислухавши ОСОБА_6, ОСОБА_2 погодилася придбати квартиру, однак зазначила, що в них є лише 1000 доларів США.

Не дивлячись на це, ОСОБА_6 погодилася взяти 1000 доларів США при умові сплати решти суми в подальшому.

Після чого ОСОБА_2 передала ОСОБА_6 вказану суму грошових коштів. Остання дані грошові кошти відвезла ОСОБА_5, яка частину грошей розподілила між членами злочинної групи, а решту використала на власні потреби.

В подальшому, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_6, посилаючись на свою зайнятість, умовила ОСОБА_1 бути посередником в отриманні грошей між нею та ОСОБА_2

Так, 23.02.2010 року біля драматичного театру на автостоянці по вул. Симоненко ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 9000 доларів США, про що, на вимогу останньої, написав розписку.

Дані грошові кошти ОСОБА_1 відразу передав ОСОБА_6, яка в свою чергу віддала їх ОСОБА_5, а остання частину грошових коштів розподілила між членами злочинної групи, а решту використала на власні потреби.

Далі, протягом березня 2010 року, а саме, 4.03.2010 року, на автостоянці по вул. Симоненка в м. Черкаси на прохання ОСОБА_6 ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 40000 грн., а 19.03.2010 року грошові кошти у сумі 120000 грн.

При цьому, будучи впевненим в порядності ОСОБА_6 та виконанні нею своїх обіцянок, ОСОБА_1 написав ОСОБА_2 розписки про отримання вказаних сум. Разом з цим ОСОБА_1 згідно переконань ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_2, що 25.03.2010 року вона отримає документи на квартиру.

Отримані від ОСОБА_2 грошові кошти ОСОБА_1 передав ОСОБА_6, яка в свою чергу передала їх ОСОБА_5, а остання частину суми розподілила між учасниками злочинної групи, а решту використала на власні потреби.

Факт передачі грошових коштів ОСОБА_2 через ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_9 підтверджено як показами підсудних, даних ними в судових засіданнях, даними протоколів впізнання за участю ОСОБА_2, показаннями свідка ОСОБА_1, показаннями ОСОБА_6, даними під час проведення очної ставки з потерпілою ОСОБА_2, протоколом відтворення обстановки і обставин події за участю потерпілої ОСОБА_2, матеріалами цивільного позову в кримінальному процесі ОСОБА_2, до яких в якості обґрунтування розміру шкоди, заподіяної злочином, потерпілою ОСОБА_2 були долучені письмові розписки ОСОБА_1 про отримання перелічених вище сум ніби то в борг.

Таким чином, кошти, які нібито були передані ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в якості позики, останніми насправді передавались для їх подальшої передачі засудженим ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_9 за придбання трикімнатної квартири в будинку № 73 по вул.. Котовського в м. Черкаси.

За таких обставин, суд, оцінюючи надані та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відсутність між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 будь-яких правовідносин, оскільки договори позики від 19.02.2010 року, 23.02.2010 року, 4.03.2010 року, 19.03.2010 року, оформлені у вигляді розписок, не породжували ніяких прав та обов'язків для сторін, що його уклали, в тому числі і обов'язку ОСОБА_1 щодо повернення боргу, так як ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_3 коштів ОСОБА_1 саме в якості в якості позики не передавали, в звязку з чим відсутні будь-які підстави для задоволення позову.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Перевіряючи обґрунтованість заяви про перегляд судового рішення, суд виходить із загальних положень про докази, у тому числі про належність і допустимість засобів доказування, обов'язку доказування і подання доказів.

Таким чином, тільки ті обставини, які існували на час розгляду справи судом, але про них не знав і не міг знати заявник та повідомити про них суд, можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст..61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.2 ст.364-1 ЦПК України суд може скасувати судове рішення, що переглядається і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», де серед іншого, з метою правильного та однакового застосування ЦПК України, зазначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК ).

Встановлено , що заявник ОСОБА_1М був у кримінальному провадженні за №1-165-2011 року в статусі свідка , та відповідно до КПК України він не мав доступу до всіх матеріалів даного кримінального провадження , у звязку з чим достовірно не знав і не міг знати про остаточне рішення суду та набрання вироком суду законної сили.

Встановлено , що про наявність ухвали апеляційного суду Черкаської області від 20.08.2013 року ОСОБА_1 дізнався на початку листопада 2013 року, повний текст вироку він отримав 11.11.2013 року.

А тому , суд вважає, що визначений абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України місячний строк для подання даної заяви про перегляд рішення суду за ново виявленими обставинами ОСОБА_1 не пропустив.

Узагальнюючи вищенаведене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення , а рішення Придніпровського районного суду м . Черкаси від 4.04.2011 року у справі №2-712011 до скасування та в позовних вимогах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики необхідно відмовити.

На підставі наведеного, ст..ст.11,60, 213-215, 88 ЦПК України, керуючись ст..ст.361-365 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 від 21.11.2013 року про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м . Черкаси від 4 квітня 2011 року у справі № 2 -712011 за ново виявленими обставинами - задовольнити.

Скасувати рішення Придніпровського районного суду м . Черкаси від 4 квітня 2011 року по цивільній справі № 2 712011.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи , які брали участь у розгляді справи, але не були присутні при проголошенні судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Клочко О.В.