справа № 691/1838/13-ц
провадження № 2/691/726/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2013 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Римар Т.Є.

з участю:

позивачки ОСОБА_2

представника позивачки ОСОБА_3

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Городище Черкаської області розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, за участю третьої особи відділу Держземагенства в Городищенському районі Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку і будинковолодіння в порядку спадкування за законом та встановлення факту родинних відносин, -

встановив :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, за участю третьої особи відділу Держземагенства в Городищенському районі Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку і будинковолодіння в порядку спадкування за законом та встановлення факту родинних відносин.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області померла її мати - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки (паю) площею 1,84 га, розташованої в адміністративних межах Вільшанської селищної ради Городищенського району та будинковолодіння в смт.Вільшана по АДРЕСА_1 Городищенського району. Будинковолодіння та земельну ділянку ОСОБА_5 успадкувала після смерті свого чоловіка, а її батька - ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Державний акт на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_2, був виданий йому згідно рішення Вільшанської селищної ради від 22.02.2001 року №15. Свідоцтво про право власності на будинковолодіння в смт.Вільшана по АДРЕСА_1 Городищенського району, що належав ОСОБА_7, було втрачено, про що свідчить оголошення в газеті «Вісник Городищини». Протягом шести місяців після смерті ОСОБА_5, вступила в управління спадковим майном. 01 червня 2013 року звернулась до Городищенської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, проте отримала відмову через відсутність документів, які б підтверджували родинні стосунки з її матір»ю. Актовий запис про її народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану відсутній, оскільки вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року у ФРН, а тому реєстрація її народження на території СРСР не проводилася. Дані обставини змусили її звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили встановити факт родинних відносин і визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 1,84 га, яка знаходиться в адміністративних межах Вільшанської селищної ради Городищенського району та житловий будинок садибного типу в смт.Вільшана по АДРЕСА_1 Городищенського району Черкаської області в порядку спадкування за законом.

Представник відповідача Вільшанської селищної ради смт.Вільшана Городищенського району в судове засідання не з»явився, надіслав до суду лист від 12.12.2013 року №6231 про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечив.

Представник третьої особи відділу Держземагенства в Городищенському районі Черкаської області в судове засідання не з'явився, надав лист від 13.12.2013 року №6205, в якому просить справу розглядати у його відсутність, щодо задоволення позову не заперечив.

Неявка відповідача та третьої особи не перешкоджає розглядові справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином про розгляд справи. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об'єктивного розгляду справи і слухає справу у їх відсутності.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, розглянувши листи Вільшанської селищної ради Городищенського району та відділу Держземагенства в Городищенському районі Черкаської області, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які посвідчили той факт, що позивачка є дочкою ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а відсутність актового запису про її народження у відділі ДРАЦС Городищенського РУЮ Черкаської області пояснюється тим, що позивачка народилася у ФРН під час війни і дата народження не була зареєстрована на території колишнього СРСР, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка являється спадкоємцем першої черги після померлої матері ОСОБА_5, днем смерті якої є ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Інших спадкоємців судом не встановлено. Звернувшись до Городищенської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачка отримала відмову через відсутність документів, які б підтверджували родинні стосунки з матір»ю - ОСОБА_5.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 жовтня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» рекомендовано судам під час розгляду справ про спадкування розглядати справи за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права і обов»язки інших осіб та за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У відповідності до ч.1 п.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Позивачка не може належним чином оформити спадщину через відсутність документів, які б підтверджували родинні стосунки з ОСОБА_5.

Як вбачається з матеріалів справи та згідно паспорта громадянина України ОСОБА_2, вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с.Готмотінген ФРН. Під час війни та після, актовий запис про народження позивачки на території бувшого СРСР не був проведений, а тому відсутні документи, які б підтверджували родинні стосунки з її матір»ю. Дана обставина створює перешкоди у вчиненні нотаріальних дій. Звернувшись до суду з позовом, позивачка просила встановити факт що померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 є її матір»ю.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Факт, про встановлення якого просить позивачка, має для неї юридичне значення, остільки надасть їй право належним чином оформити спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що причиною, яка унеможливлює належним чином оформити спадщину позивачкою, є відсутність документів, які б підтверджували родинні стосунки з ОСОБА_5.

Згідно до ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги за законом є, в рівних частках діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: - місце відкриття спадщини; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року.

На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України,власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР ОСОБА_2, як дочка померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_5, після їх смерті, прийняла належну їй спадщину, оскільки згідно довідки Вільшанської селищної ради смт.Вільшана Городищенського району від12.12.2013 року за №2576 була зареєстрована в будинковолодінні, що належало покійному ОСОБА_7, до 19 вересня 1989 року, а відповідно до довідки Вільшанської селищної ради Городищенського району від 23.09.2013 року за №2529 протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_5 вступила в управління спадкового майна, але за отриманням свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори не зверталася. Звернувшись до Городищенської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та житловий будинок садибного типу, отримала відмову. Відповідно до довідки Вільшанської селищної ради смт.Вільшана Городищенського району від12.12.2013 року за №2576, згідно погосподарських Книг за 1985-1990 роки, житловий будинок садибного типу за адресою АДРЕСА_1 смт.Дирдин Городищенського району, рахувався за ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Як вбачається з оголошення, надрукованого у газеті «Вісник Городищини» №22 від 01.06.2012 року, втрачене свідоцтво про право власності на будинок в АДРЕСА_1, видане на підставі рішення виконкому Вільшанської селищної ради від 25.10.1966 року №21 на ім»я ОСОБА_7, слід вважати недійсним. Перешкод для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_7 та ОСОБА_5, судом не встановлено. Земельна ділянка та будинковолодіння, які є предметом судового розгляду, не перебувають під заставою, не належать іншим особам. З метою узаконення спадщини, суд, вважає за необхідне, визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Вільшанської селищної ради Черкаської області та будинковолодіння, яке розташоване в смт.Вільшана по АДРЕСА_1 Городищенського району в порядку спадкування за законом. Позивачка має право набути право власності на вище згадану змельну ділянку та будинковолодіння, оскільки це прямо передбачено чинним законодавством, з урахуванням даних щодо розміру та розташування земельної ділянки, згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_2 виданого на ім»я ОСОБА_5 та будинковолодіння відповідно до втраченого свідоцтва про право власності на будинок, виданого на підставі рішення виконкому Вільшанської селищної ради від 254.10.1966 року №21 на ім»я ОСОБА_7.

Судом встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем покійного ОСОБА_7 та покійної ОСОБА_5, і має право юридично оформити право власності на майно спадкодавців, тобто, на земельну ділянку та будиноковолодіння.

Позов підтверджується: копією паспорта ОСОБА_2, копією Державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_2, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5, довідкою Вільшанської селищної ради Городищенського району від 23.09.2013 року за №2529 року, довідкою відділу Держземагенства у Городищенському районі Черкаської області, довідкою Вільшанської селищної ради Городищенського району від 17.10.2013 року за №2624 року, копією технічного паспорта на житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_1 в смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області, копією газети «Вісник Городищини» від 01.06.2012 року, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.06.2012 року, копією витягу про державну реєстрацію прав від 04.07.2012 року, постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.06.2013 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 30, 60, 212, 213,215, 294 ЦПК України, ст.ст. 525, 529, 548, 549, 553 ЦК УРСР, суд,-

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, за участю третьої особи відділу Держземагенства в Городищенському районі Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку і будинковолодіння в порядку спадкування за законом та встановлення факту родинних відносин - задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, згідно актового запису у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_2 Городищенського району Черкаської області, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,84 га (кадастровий номер НОМЕР_3), розташованої в адміністративних межах Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області і належала згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 та житловий будинок садибного типу, розташованого в смт.Вільшана по АДРЕСА_1 Городищенського району Черкаської області, який належав ОСОБА_7, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду може бути оскаржене частково або повністю в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд.

Апеляційну скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Савенко