РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2013 року

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Сеник Р.П.

при секретарі: Громяк А.М.

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі-Волинському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітнього непрацездатного сина, який потребує матеріальної допомоги, суд, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітнього непрацездатного сина, інваліда другої групи ОСОБА_5, який потребує матеріальної допомоги. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем ОСОБА_4 вона перебувала у шлюбі, однак 12.03.2009 року шлюб між ними було розірвано. Позивачка та відповідач від спільного шлюбу з мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. З 13 грудня 2012 року ОСОБА_5 встановлена друга група інвалідності довічно. На даний час позивачка не працює і матеріально забезпечувати двох дітей від шлюбу з відповідачем не має можливості. Позивачка вказує, що за рішенням суду відповідач сплачував на її користь аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 350 гривень. ІНФОРМАЦІЯ_5 син ОСОБА_5 досяг віку повноліття, однак потребує матеріальної допомоги у зв'язку з його непрацездатністю. Позивачка зазначає, що її син ОСОБА_5 є інвалідом другої групи довічно, інвалідність встановлена з дитинства, він потребує матеріальної допомоги. Домовленості про спосіб утримання повнолітньої, непрацездатної у зв'язку з інвалідністю дитини між собою сторонами не досягнуто. Син ОСОБА_5 проживає з позивачкою та знаходиться виключно на її утриманні. Крім цього, позивачка вказує, що матеріальне забезпечення повнолітньої дитини, яка є інвалідом з дитинства є недостатнім, оскільки вона самостійно не може забезпечити сина найнеобхіднішим - одягом, їжею, засобами гігієни, ліками. На її утриманні перебуває також неповнолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, народжений від шлюбу з відповідачем. Стан здоров'я відповідача задовільний, матеріально він забезпечений, працездатний і зможе надавати грошову допомогу на утримання повнолітнього сина без погіршення його матеріального стану. За вказаних обставин позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду та просить стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на повнолітнього непрацездатного сина, інваліда другої групи , який потребує матеріальної допомоги у розмірі 1000 гривень щомісячно.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 подала заяву про зміну розміру позовних вимог в якій просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина, інваліда другої групи ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для непрацездатної повнолітньої особи довічно з дня подачі позову.

Представник позивача ОСОБА_2, заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3, позовних вимог не визнали, покликаючись на ті обставини, що відповідач від надання матеріальної допомоги повнолітньому синові ОСОБА_5 не ухилявся, крім того у відповідача на утриманні перебуває неповнолітня дитина від нового шлюбу, а відповідно до поданої суду довідки відповідач має стабільний дохід в розмірі 1150 грн щомісячно.

Суд, дослідивши письмові докази у справі приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення .

Згідно вимог ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьками є: батько - ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_1 (а.с.5).

З свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 17.03.2009 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано 12 березн 2009 року, про що зареєстровано відділом РАЦСу по м. Володимир-Волинський Володимир-Волинського МРУЮ, актовий запис № 32.

Із копії виконавчого листа №2-1709/08, виданого 22 грудня 2008 року Володимир-Волинським міським судом, вбачається, що з відповідача ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 за рішенням Володимир-Волинського міського суду від 22.12.2008 року стягувалися аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн на кожну неповнолітню дитину.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії НОМЕР_2 від 13.12.2012 року ОСОБА_5 є інвалідом з дитинства другої групи довічно ( а.с.8).

ОСОБА_5, проживає разом з позивачкою, що стверджується довідкою Володимир-Волинської ЖЕК № 1 від 28.12.2012 року № 1236 (а.с.3)

Як встановлено в судовому засіданні відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітнього непрацездатного сина-інваліда в добровільному порядку не надає, не виконує батьківських обов'язків.

Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який працює водієм ТОВ «ГАЛ-Будсервіс» та має стабільний дохід, також матеріальне становище позивача, інші обставини, визначені у ст.182 СК України,суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

Позовні вимоги в частині встановлення мінімального розміру аліментів на рівні 30 % прожиткового мінімуму для непрацездатної повнолітньої особи, не ґрунтуються на законі, оскільки йдеться про стягнення аліментів на сина, який досяг повноліття, а тому правовідносини сторін регулюються ст.ст. 199-200 СК України.

На підставі вимог п.1 ч.1 ст. 367 СК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати у справі згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218, 367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 198, 200 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03 січня 2013 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: