РІШЕННЯ

Іменем України

07.06.2013 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.

при секретарях Самойловій М.М., Корнюшкіній Н.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-особи: Служба у справах дітей Солом'янської районної у м.Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації, про визначення місця мешкання дитини, відібрання дитини, -

- за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-особи: Служба у справах дітей Солом'янської районної у м.Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації, про визначення місця мешкання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця мешкання дитини, відібрання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 07 березня 2007 року по 16 серпня 2012 року з відповідачем по справі вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась спільна донька - ОСОБА_3, місце реєстрації якої було записано за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_2. З 16 серпня 2012 року вона перестала проживати з ОСОБА_2 однією сім'єю та переїхала з дитиною до власної квартири за місцем своєї реєстрації. 30 cерпня 2012 року донька пішла разом з батьком на прогулянку, однак він її не повернув. З тих пір відповідач зустрічатися з дитиною їй не дозволяє, за вказаний період без її відома возив дитину на море, де донька захворіла. На даний час дитина хвора та фактично знаходиться під наглядом двох пенсіонерів - батьків відповідача. Під час телефонних розмов останній зазначає, що доглядати за донькою самостійно він не може, оскільки вдома його немає. Крім того, відповідач неодноразово бив її та дитину, має дві судимості за вчинення навмисних злочинів, перебував у місцях позбавлення волі, зараз ніде не працює, не має джерел для забезпечення себе та доньки, вдома буває рідко та часто зловживає спиртними напоями.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що донька повинна проживати разом з нею, оскільки на даний час вона має роботу, не палить, не вживає спиртних напоїв та наркотичних засобів, не веде аморального способу життя, має самостійне житло, в якому створено усі необхідні умови для проживання та розвитку доньки. Оскільки на даний час згоди щодо визначення місця проживання дитини ними з ОСОБА_2 досягти не може, а тому вона змушена звертатися до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просили суд визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 за місцем проживання позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3, відібрати малолітню ОСОБА_3 від її батька - ОСОБА_2 та повернути її матерії - ОСОБА_1 з тих підстав, що доглядати за донькою самостійно відповідач не може, оскільки вдома його немає. Крім того, зазначили суду, що відповідач неодноразово бив ОСОБА_1 та дитину, має судимості за вчинення навмисних злочинів, перебував у місцях позбавлення волі, офіційного належного підтвердження свого працевлаштування ОСОБА_2 немає, вдома буває рідко та часто зловживає спиртними напоями. Крім того, позивач ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_4 зазначили суду, що на даний час ОСОБА_1 з вересня 2012 року працює, отримує сталий заробіток, що підтверджено належними доказами, не вживає алкогольних напоїв, а тому є більш доцільним задовольнити саме позов ОСОБА_1.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі, подали зустрічний позов про визначення місця мешкання дитини, у якому просили суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, встановити місце проживання доньки ОСОБА_3, разом з батьком - ОСОБА_2, посилаючись на той факт, що ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями та не виконує своїх обов'язків по відношенню до дитини, як мати. У період з 16.07.2012 року по 20.07.2012 року, поки дитина проживала з матір'ю, ОСОБА_3, хвилюючись про стан здоров'я дитини два рази викликав міліцію, оскільки дитина протягом тижня не виходила з дому, ОСОБА_1 не допускала його до дитини взагалі, у зв'язку з чим у нього виникли підозри, що дитину не годували. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 неодноразово погрожувала вбити дитину, якщо ОСОБА_2 не буде давати грошей або буде намагатися відібрати доньку у неї. Також, щодо аморальної поведінки позивача ОСОБА_1 неодноразово були звернення до міліції, на виклики якої вона не з'являлась. Крім того, її розшукували й працівники Кримінальної міліції у справах дітей Солом'янського району, однак на їх виклики вона також не з'являлась. Для належного захисту прав дитини ОСОБА_2 звертався до Служби у справах дітей Дніпровського району з заявою з проханням сприяти у вирішенні питання щодо визначення місця проживання доньки та передачі дитини на виховання батькові. З приводу вказаного звернення було розглянуто питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 19.09.2012 року, на вимогу якої ОСОБА_1 жодного разу не з'явилась. На даний момент вихованням дитини та її утриманням займається ОСОБА_2, мати взагалі не цікавиться життям своєї доньки. На даний час відповідач повністю утримує дитину та здійснює за нею догляд, донька відвідує дитячий садок, спілкується з дідусем та бабусею, оскільки проживає з ними в одній квартирі. Крім того, зазначали, що позивач говорить неправдиві відомості з приводу того, що ОСОБА_2 бив її та дитину, оскільки з доказів наданих позивачем до позову вбачається нанесення тілесних ушкоджень матері, однак не доведено факту спричинення цих побоїв саме відповідачем, позивач вчинила бійку з невісткою, а потім дала показання про її побиття ОСОБА_2 З приводу завдання тілесних ушкоджень дитині взагалі немає жодних відомостей. Крім того, відповідач зазначив, що за вчинений злочин він відбув покарання та був звільнений умовно-достроково. На даний момент став на шлях виправлення, сумлінно працює, здійснює утримання доньки ОСОБА_3, а тому твердження позивачки з приводу того, що ОСОБА_2 не працює та не має змоги утримувати дитину є такими, що не відповідають дійсності. ОСОБА_2 зазначав, що він не зловживає алкогольними напоями, а тому посилання позивачки з цього приводу також є неправдивими.

Представник 3-особи: Служби у справах дітей Солом'янської районної у м.Києві державної адміністрації до судового засідання не з'явився, на адресу суду від служби надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у відсутність їхнього представника (а.с.72).

Представник 3-особи: Служби у справах дітей Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації до судового засідання не з'явився, на адресу суду від служби надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у відсутність їхнього представника (а.с.138).

За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності представників Служби у справах дітей Солом'янської районної у м.Києві державної адміністрації та Служби у справах дітей Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації.

Заслухавши пояснення сторін та їхній представників, показання свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню, вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 є доведеними та підлягають задоволенню судом виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась спільна донька - ОСОБА_3. (а.с. 8).

Згідно з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Згідно з ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з вимогами ч.1 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до вимог ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.91 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Як вбачається з довідки № 114 від 19 вересня 2012 року ОСОБА_1 працює в дошкільному закладі № 311 на посаді помічника вихователя з 06.09.2012 року по теперішній час (а.с. 9), згідно характеристики до своїх обов'язків ставиться відповідально, виконує їх добросовісно, на роботу приходить вчасно, не проявляє шкідливих звичок, турботлива до дітей (а.с. 10).

19.02.2012 року ОСОБА_1 зверталась до чергової частини Солом'янського РУ ГУМВС України в м.Києві з приводу її побиття чоловіком ОСОБА_2, однак, як вбачається з копії постанови від 27.02.2012 року в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ст. 296 ч. 1 КК України відмовлено за відсутністю ознак складу злочину (а.с. 14).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зверталась із заявою до Прокуратури Солом'янського району м.Києва з приводу того, що ОСОБА_2, його старший брат ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 вигнали її з квартири з малолітньою дитиною ОСОБА_3 Останні систематично влаштовують розпивання спиртних напоїв, які закінчуються лайками та бійками, погрожують позбавити її батьківських прав (а.с. 15).

Відповідно до висновку психолога Дитячої клінічної лікарні № 4 Солом'янського району м.Києва № 254 від 29 серпня 2012 року ОСОБА_3 встановлено емоційно-вольова незрілість та педагогічна запущеність (а.с. 33).

Згідно з довідкою за Формою № 3 від 31 серпня 2012 року, за адресою: АДРЕСА_1 є зареєстрованими та проживають: п'ять осіб: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7 (а.с. 34).

Відповідно до довідки за Формою № 3 від 17.08.2012 року за адресою: АДРЕСА_2 прописані та проживають три особи: ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 35).

Як вбачається з наданих відповідачем ОСОБА_2 документів, останній звертався до Служби у справах дітей Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації з заявою щодо визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_3, у зв'язку з чим службою було ухвалено рішення з рекомендацією звертатися із зазначеним питанням до органу опіки та піклування Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації, у зв'язку з тим, що мати дитини ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 двічі не з'явилася на засідання комісії з питань захисту прав дитини, а батько - ОСОБА_2 разом з донькою проживають за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 32).

Крім того, ОСОБА_7 зверталася до Служби у справах дітей Солом'янської районної у м.Києві державної адміністрації з заявою щодо проведення профілактичної бесіди з громадянкою ОСОБА_1, яка мешкає разом з ОСОБА_2, у зв'язку з її халатним відношенням до дітей, ОСОБА_1 часто вживає алкоголь, немає міри, може заснути не погодувавши дітей, влаштовує скандали. Старший син ОСОБА_1 знаходиться на забезпеченні її першого чоловіка, на даний час за станом свого здоров'я перебуває у школі інтернат № 7 (а.с. 36).

З цього приводу для з'ясування обставин викладених у заяві, громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було викликано до служби, відібрано пояснення та попереджено про недопустимість порушення прав дітей, а також про адміністративну та кримінальну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків (а.с. 37, 38-39).

Судом встановлено, що ОСОБА_7 зверталася до Солом'янського РУ ГУМВС України в м.Києві з заявою про те, що ОСОБА_1 не виконує батьківські обов'язки по вихованню малолітньої доньки ОСОБА_3 У зв'язку з цим ОСОБА_1 попереджалась про адміністративну та кримінальну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків по вихованню малолітньої доньки - ОСОБА_3, у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відібрано пояснення з даного приводу (а.с.40, 41-42, 43-46).

Як вбачається з довідки-характеристики № 22 виданої ДНЗ № 255 05 жовтня 2012 року, дитина ОСОБА_3 відвідує садок з 2011 року, працівникам ДНЗ відомо, що дитину до садочку періодично приводить батько ОСОБА_2 Останній характеризується позитивно, піклується про доньку, приймає активну участь у її вихованні та утриманні, постійно цікавиться її досягненнями у садочку. Донька проявляє до батька любов та прив'язливість (а.с. 47).

Згідно з довідкою вих. № 56 від 23 листопада 2012 року, що ОСОБА_3 відвідує школу-дитячий садок І ступеня "Стежина", приводить та забирає дитину батько ОСОБА_2, він піклується про дитину, дівчинка завжди охайна, доглянута. Останній прислухається до порад та рекомендацій вихователів, вчасно сплачує за харчування дитини, виконує правила внутрішнього розпорядку (а.с. 59).

Крім того, з характеристики від 23.11.2012 року, виданої Школою-дитячим садком І ступеня "Стежина" вбачається, що ОСОБА_3 відвідує садочок з жовтня 2012 року. Садочок відвідує систематично, є активною дитиною, любить гратися з дітьми, охоче спілкується з однолітками та вихователем. В ігровій та навчальній діяльності приймає посильну участь, її знання, уміння та навички відповідають її віковим особливостям. Дитина залюбки грається в сюжетно-рольові ігри, уважно сприймає будь-яку інформацію, завжди охайна, доглянута. Приводить та забирає дитину батько - ОСОБА_2 (а.с. 60).

Відповідно до довідки вих. № 001 від 21.11.2012 року ОСОБА_2 дійсно працює у СПД ОСОБА_12, займає посаду збиральника корпусних меблів, його середньомісячна заробітна плата складає 3000 грн. 00 коп. (а.с. 57).

Як вбачається з характеристики виданої рільничим інспектором Солом'янського РУ ГУМВС України в м.Києві лейтенантом міліції ОСОБА_13 28.11.2012 року, під час проживання у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до нього неодноразово зверталась ОСОБА_1 з приводу вчинення відносно неї протиправних дій з боку її чоловіка ОСОБА_2, з яким вона перебуває у цивільному шлюбі та має малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вивчивши відносини, які сталися у цій родині, він дійшов висновку, що ОСОБА_1 зловживала довірою правоохоронних органів та користувалася положенням, що ОСОБА_2 має судимість. Проживаючи з рідними ОСОБА_2 та зі своїми батьками, ОСОБА_1, на його думку, була схильна до спиртних напоїв та, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння постійно вчиняла (провокувала) конфліктні ситуації в сім'ї, під час яких кидалася в бійку. Часто сварки вчинялися в присутності малолітньої ОСОБА_3, що підривало її психологічний стан. Належного виховання та піклування неповнолітній ОСОБА_3, гр. ОСОБА_1 не приділяла, дитячий садок відвідувала періодично, часто залишала її зі своїми батьками, які також схильні до спиртних напоїв. ОСОБА_2 після звільнення з місць позбавлення волі за місцем свого проживання зарекомендував себе з позитивного боку, став на шлях виправлення, приводів до ОВС не має, за винятком притягнення його до відповідальності, передбаченої ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, й то за час спільного проживання разом з ОСОБА_1, працевлаштувався, має постійне фінансове джерело доходу (а.с. 61).

З характеристики виданої ОСОБА_2 за місцем роботи вбачається, що він за час роботи зарекомендував себе як відповідальний спеціаліст, роботу виконує вчасно, пунктуальний, сумлінно ставиться до покладених на нього обов'язків та приймає активну участь у житті колективу. Характерною його рисою є доброзичливість та добре ставлення до колег за цехом. ОСОБА_2 відзначається високою працездатністю та умінням працювати на результат, старанністю, дисциплінованістю (а.с. 58).

Як показали допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_14 та дільничний інспектор ОСОБА_13., позивач ОСОБА_1 схильна до вживання алкогольних напоїв, перебуваючи у стані сп'яніння поводить себе неадекватно, вчиняє сварки та скандали, що неодноразово призводило до конфліктів та бійок у родині.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Сторонам роз'яснювалось, що відповідно до вимог ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, відповідач, третя особа для підтвердження своїх вимог та заперечень, зобов'язані надати суду всі наявні докази, або повідомити про них суд до початку розгляду справи судом по суті.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно з Соціально-психологічним висновком Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Солом'янської районної в м.Києві державної адміністрації від 10.12.2012 року, проведеному за заявою батька дитини - ОСОБА_2, неповнолітня ОСОБА_3 до своєї сім'ї відносить: маму, тата та родичів по батьковій лінії. Діагностичне обстеження не мало достатнього матеріалу для формування однозначного висновку про визначення кращого місця для проживання дитини. Враховуючи вік дитини, який вказує на домінування потреби дитини в материнській опіці, ймовірно можна визначити місце проживання з мамою (а.с.87).

Крім того, судом враховано висновок Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м.Києві державної адміністрації № 16966/01 від 24.12.2012 року по справі про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, згідно якого, стосунки між подружжям були напруженими, скандали та бійки неодноразово влаштовувались на очах дитини. Відповідно до довідки ДКЛ № 4 Солом'янського району м.Києва від 29.09.2012 року, психологом було встановлено діагноз - емоціонально-вольова незрілість, педагогічна занедбаність. На даний час малолітня - ОСОБА_3 мешкає разом зі своїм батьком - ОСОБА_2 На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в м.Києві державній адміністрації 18.12.2012 року батько дитини надав фото- та відеоматеріали, що на його думку підтверджують неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов'язків. Матір дитини категорично заперечувала надану ОСОБА_2 інформацію та звинувачувала у матеріальній зацікавленості посадових осіб, які надавали необхідні довідки та характеристики ОСОБА_2 Орган опіки вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, з батьком - ОСОБА_2 (а.с.73-74).

Також прийнято до уваги довідку ДКЛ № 4 Солом'янського району м.Києва від 14.03.2013 року, згідно якої психологом було встановлено діагноз - емоціонально-вольова незрілість, педагогічна занедбаність неповнолітньої ОСОБА_3. В вересні 2012 року дитина пройшла диспансерний огляд, в зв'язку з переведенням в інший дошкільний заклад. Висновок: Гіпертрофія піднебінних мигдаликів, плоскостопість, емоційно-вольова незрілість, гіпермітропія слабого ступеню OU, амізометропія (163).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка вихователь Школи-дитячого садку І ступеня "Стежина" - ОСОБА_15, показала суду, що неповнолітня ОСОБА_3 відвідує дитячий садок з жовтня 2012 року, дитиною опікується батько - ОСОБА_2, який постійно приводить дитину до дитячої установи, матір дитини - позивача ОСОБА_1 вона жодного разу не бачила, оскільки остання до дитячої установи не навідувалась. При цьому свідок показала, що з боку батька категоричної заборони віддавати дитину матері не було, було застереження щодо заборони віддавати неповнолітню дитину у випадку перебування матері дитини у неадекватному стані, інших заборон не надходило, спілкуючись з дитиною, ОСОБА_3 на початку відвідування дитячої установи згадувала про матір у поодинокі випадки, при цьому зазначала, що: "мама спить", на даний час висловлювань дитини щодо спілкування з матір'ю немає.

Крім того, судом під час розгляду справи, було встановлено, що позивач ОСОБА_1, крім неповнолітньої доньки ОСОБА_3, має від попереднього шлюбу, неповнолітнього сина ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_4, який на даний час перебуває за станом здоров'я у школі-інтернаті №7, яким фактично опікується батько дитини. Зі слів позивача ОСОБА_1, вона в телефонному режимі практично не кожен день, однак через день спілкується з сином. Останній раз особисто позивач ОСОБА_1 бачила неповнолітнього сина та спілкувалась з ним у листопаді 2012 року.

Разом з тим, суд не приймає, як доказ належного виховання та опікування неповнолітньою ОСОБА_3 з боку матері - ОСОБА_1, показання, допитаної в якості свідка ОСОБА_17, з тих підстав, що вказана особа при наданні показань судові, в силу похилого віку, надавала суперечливі відомості, які спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, крім того, як пояснив в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, ОСОБА_17 неодноразово виганяла ОСОБА_1 з дому з неповнолітніми дітьми під час їх спільного проживання, через неналежну поведінку та конфліктні ситуації, що не заперечувала при цьому сама позивач ОСОБА_1.

Виходячи з принципу змагальності сторін в цивільному судочинстві, відсутності будь-яких доказів своїм твердженням в судовому засіданні, суд не приймає твердження позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 щодо негативного впливу батька, як особи, що була засуджена та відбувала покарання в місцях позбавлення волі, на виховання дитини та негативне ставлення батька до доньки ОСОБА_3, оскільки дані обставини не знайшли свого обґрунтування в ході розгляду справи судом та спростовується чисельними письмовими доказами по справі та показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

Аналізуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 не проявляє належної заінтересованості у прийнятті особистої участі у вихованні доньки ОСОБА_3, не цікавиться цим питанням і не проявляла ініціативи для отримання такої можливості після звернення до суду, що не надає можливості суду дійти ймовірного висновку про визначення кращого місця для проживання неповнолітньої дитини з матір'ю, враховуючи вік дитини.

Приймаючи рішення про відмову позивачу ОСОБА_1 у задоволенні її вимог до ОСОБА_2 про визначення місця мешкання дитини, відібрання дитини та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком, суд виходив в першу чергу з інтересів малолітньої дитини, з тієї обставини, що позивач ОСОБА_1 має схильність до вживання алкогольних напоїв, що підтвердили в судовому засіданні свідки, та при висловлюванні заперечень самою позивачем та її представником з даного приводу зазначалось, що поведінка ОСОБА_1 за період коли донька проживає від неї окремо, змінилась.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 107 грн. 30 коп..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст.141, 150, 154, 155, 157, 160, 161 СК України, ч. 1, 2, 3 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.91 року, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2, 3-особи: Служба у справах дітей Солом'янської районної у м.Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації, про визначення місця мешкання дитини, відібрання дитини - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком - ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 107 грн. 30 коп..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва Т.А.Зотько