РІШЕННЯ

Іменем України

11.11.2013 Деснянський районний суд м. Киева в складi :

головуючого-суддi ОСОБА_1

при ceкpeтapi Яремус - ОСОБА_2

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Києвi цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-я особа: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Лафорт про стягнення матеріального збитку,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди , завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 23.02.2013 р.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на його користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 58 387 грн. 73 коп., витрати понесені на проведення дослідження КТЗ у розмірі 800 грн. 00 коп., витрати понесені на правову допомогу у розмірі 4 000 грн. 00 коп. та судові витрати по справі .

В судовому засіданні позивач, представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали з обставин, що викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав що його цивільна правова відповідальність на момент скоєння ДТП була застрахована, одразу після ДТП він зателефонував до страхової компанії та повідомив про настання страхового випадку. Із звітом про визначення матеріального збитку , який надав позивач він не погоджується , оскільки зазначеним звітом визначено матеріальний стан автомобіля позивача , а не пошкоджень отриманих внаслідок ДТП . Окрім того він не був присутній при проведенні спеціалістом огляду пошкодженого автомобіля позивача .

Представник 3-ї особи ПрАТ СК Лафорт в судове засідання повторно не зявився , про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.02.2013 р. з вини відповідача ОСОБА_4 відбулася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки Subaru , н/з СА 9659 ВЕ , який належить позивачу .

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 08.04.2013 року відповідача ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди , яка відбулася 23.02.2013 р. та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкова для суду , що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи , стосовно якої ухвалено постанову з питань , чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою .

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_4 мав чинний договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0666098 укладений з ПрАТ СК Лафорт.

Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вказав, що повідомив ПрАТ СК Лафорт про настання дорожньо-транспортної пригоди по телефону, , що не є належним способом повідомленням страховика про настання страхового випадку, з письмовим повідомленням до страховика не звертався .

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України, неповідомлення страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, і створення йому в такий спосіб перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків, тягне за собою відмову страховика від здійснення страхової виплати відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Враховуючи наведене, суд вважає доводи ОСОБА_4 про те, що заподіяна позивачу матеріальна шкода підлягає відшкодуванню страховиком є безпідставними.

Згідно звіту № C13-716 про визначення вартості матеріального збитку від 17.07.2013 р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження складає 58 387 грн. 73 коп.

Телеграфним повідомленням , направленим експертом 08.07.2013 р. відповідача було запрошено з»явитися на огляд автомобіля « Субару» 10.07.2013 р. о 14 год .

З матеріалів справи вбачається , що зазначене повідомлення було вручено відповідачу особисто . Посилання відповідача про те , що він не був повідомлений про дату та час проведення огляду автомобіля та щодо необгрунтованості визначеної у звіті суми матеріального збитку будь-якими доказами відповідачем в судовому засіданні не підтверджено .

З квитанції до прибуткового касового ордера № 82 від 01.08.2013 року вбачаються, що позивач сплатив 800 грн. 00 коп. за оцінку КТЗ - автомобіля НОМЕР_1.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Понесені позивачем витрати за оцінку КТЗ - автомобіля НОМЕР_1 у розмірі 800 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача .

Вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі

4 000 грн. відшкодуванню не підлягають , оскільки представник позивача ОСОБА_5 не приймав участь в розгляді справи як особа , що надає правову допомогу .

Аналізуючи встановлені по справі обставини у їх сукупності, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 58 387 грн. 73 коп. та витрати понесені за проведення дослідження транспортного засобу у розмірі 800 грн. , а всього 59 187 грн. 73 коп .

Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі - 591 грн. 87 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП у розмірі 58 387 грн. 73 коп., витрати понесені за проведення дослідження транспортного засобу у розмірі 800 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 591 грн. 87 коп.

В задоволені решти вимог позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10-ти днів з моменту його проголошення.

Суддя :

.