Справа № 22-ц-4134/12 Головуючий у І інстанції Процький В.В.
Провадження № 22-ц/1090/5437/12 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко
Категорія 29 28.10.2013
УХВАЛА

Іменем України

22 жовтня 2013 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Поліщука М.А., Малорода О.І.,

при секретарі : Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 26 липня 2013 року у справі за позовом Макарівської районної державної адміністрації Київської області до Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_1, третя особа відділ Держземагентства у Макарівському районі Київської області про визнання недійсними рішення сільської ради та договору оренди землі, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року Макарівська РДА Київської області звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила визнати недійсними рішення Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області № 120-12 від 31 серпня 2004 року Про передачу в оренду земельної ділянки громадянину ОСОБА_1С. та договору оренди землі, укладеного на підставі вказаного рішення 31 серпня 2004 року між Гавронщинською сільською радою Макарівського району Київської області та ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність їх нормам закону та перевищенням сільською радою своїх повноважень при його укладенні.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 26 липня 2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1, через представника за довіреністю ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права і невірного встановлення та дослідження обставин, що мають значення для справи, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В свою чергу Макарівська РДА надіслала до суду апеляційної інстанції заперечення на апеляційну скаргу, в якому з підстав необґрунтованості апеляційної скарги, просила її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка, передана сільською радою в довгострокову оренду відповідачу, не перебувала у комунальній власності села Гавронщина, оскільки знаходиться за його межами, що підтверджується листом Управління Держкомзему Макарівського району від 7 вересня 2012 року та викопіюванням з проекту формування території і встановлення меж Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області.

З огляду на це суд вважав, що спірний договір оренди, укладений на підставі незаконного рішення Гавронщинської сільської ради № 120 від 31 серпня 2004 року, прийнятого з перевищенням повноважень, суперечить вимогам законодавства, тому вимоги позивача щодо визнання його недійсним також підлягають до задоволення.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 31 серпня 2004 року Гавронщинською сільською радою Макарівського району Київської області прийнято рішення № 120-12 Про передачу в оренду земельної ділянки громадянину ОСОБА_1С., загальною площею 1,498 га, з них: 1,190 га - під ставком та 0,308 га - під прибережними смугами, на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) для ведення особистого селянського господарства в с. Гавронщина.

Відповідно до вказаного рішення сільської ради ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право оренди на земельну ділянку відповідача, для ведення особистого селянського господарства та передано в оренду останньому терміном на 49 років земельну ділянку загальною площею 1,498 га (з них 1,190 га - під ставком та 0,308 га - під прибережними смугами).

З матеріалів справи убачається, що на підставі даного рішення від 31 серпня 2004 року між ОСОБА_1 та Гавронщинською сільською радою Макарівського району Київської області було укладено договір оренди землі, за умовами якого рада передала відповідачу в строкове платне володіння строком на 49 років вищевказану земельну ділянку загальною площею 1,498 га, з розташованим на ній ставком для ведення особистого селянського господарства.

23 вересня 2004 року даний договір оренди землі зареєстровано в Державному реєстрі земель в Макарівському районному відділі Київської регіональної філії ДП Центр Державного земельного кадастру за № 004.

За правилами ст. 51 Водного кодексу України водні обєкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками від водою (водним простором) згідно повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства. Надання водних обєктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного обєкта. Порядок розроблення та форма паспорта затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди.

Відповідно до ст. 12 ЗК України та п. 34 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, сільська рада має право розпоряджатися виключно землями територіальної громади села.

Відповідно до п. 12 Перехідних положень ЗК України (у редакції на моменту укладення спірного договору) до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Як вбачається із листа Управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області від 7 вересня 2012 року водний об'єкт (ставок), який розташований в адміністративних межах Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області (за школою по лівій стороні відносно дороги) знаходиться за межами населеного пункту.

Також судом встановлено, що на виконання розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 12 квітня 2011 року № 338 Макарівська районна державна адміністрація неодноразово направляла листи до Гавронщинської сільської ради від 06 січня 2012 року № 06-15-6/96, 5 липня 2012 року № 06-15-02/2299, про зобов'язання ініціювати розірвання діючих договорів оренди водних об'єктів та земель водного фонду

На листи Макарівської райдержадміністрації, Гавронщинською сільською радою була дана відповідь в якій зазначалось, що на виконання обов'язку щодо розірвання договору оренди землі, сільською радою були направлені повідомлення до орендаря ОСОБА_1 про необхідність припинення дії договору оренди шляхом його розірвання за згодою сторін. Однак, жодної відповіді на вказані повідомлення від останнього не надійшло.

З огляду на встановлені обставини суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що земельна ділянка, передана сільською радою в довгострокову оренду ОСОБА_1, не перебувала у комунальній власності с. Гавронщина, так як знаходиться за межами с. Гавронщина, що підтверджується листом Управління Держкомзему Макарівського району від 7 вересня 2012 року, а також викопіюванням з проекту формування території і встановлення меж Гавронщинської сільської ради.

Отже, прийнявши рішення № 120-12 Про передачу в оренду земельної ділянки ОСОБА_1С. Гавронщинська сільська рада перевищила надані їй законом повноваження, чим порушила права Макарівської РДА щодо розпорядження землями водного фонду, які знаходяться в державній власності на її території.

Відповідно до вимог ст. 17 ЗК України, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про оренду землі від 6 жовтня 1998 року № 161 орендодавцями земельних ділянок є: щодо земельних ділянок, які перебувають у державній власності, - районні, обласні, Київська і Севастопольська міські держадміністрації, Рада міністрів Автономної Республіки Крим у межах їх повноважень.

Відповідно до ст.6 Закону України Про оренду землі, орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбаченими, зокрема, Земельним кодексом України, і договором оренди землі.

Відповідно до ст.116 ЗК України (в редакції від 12 травня 2004 року), громадяни набувають право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Таким чином наявність рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку технічної документації, визначається в якості обов'язкової передумови подальшого її затвердження та укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 203 ЦК України (в редакції від 12 травня 2004 року), зміст правочину не може суперечити вимогам цього Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочинну є недодержання в момент вчинення правочинну стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1,4,5 статті 203 ЦК України.

З урахуванням того, що спірний договір оренди, укладений ОСОБА_1, на підставі незаконного рішення № 120 від 31 серпня 2004 року, прийнятого з перевищенням Гавронщинською сільською радою повноважень, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що даний договір оренди землі суперечить вимогам цивільного, земельного та водного законодавства України, а вимоги позивача щодо визнання його недійсним підлягають до задоволення.

Крім того в ході розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачем - Гавронщинською сільською радою позов Макарівської РДА визнано в повному обсязі та зазначено, що дійсно спірна земельна ділянка знаходиться на адміністративній території с. Гавронщина, але за його межами, що в розумінні ст. 174 ЦПК України також є додатковою підставою для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення органу місцевого самоврядування є актом одноразового застосування та вичерпало свою юридичну дію фактом його виконання (укладення договору оренди), а також відсутності у діях ОСОБА_1 ознак протиправності є безпідставними та не приймаються до уваги колегії суддів, оскільки предметом даного спору не являється законність дій апелянта, або ж факт виконання рішення Гавронщинської сільської ради, а безпосередньо відповідність вказаного рішення до вимог закону, та наслідки його прийняття.

Посилання апелянта на те, що Макарівською РДА та іншими організаціями надавалися висновки про погодження технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право оренди на земельну ділянку були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставами для зміни рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 26 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: