Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2584/13 Головуючий у 1-й інстанції Боровікова А. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2013 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2012 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2011 року ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначав, що відповідно до кредитного договору, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_3, 25.07.2007 року, остання отримала кредитні кошти у розмірі 22 000 дол. США на споживчі цілі та сплатою 18 % річних за користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ ПриватБанк і ОСОБА_4 та ОСОБА_2 25.07.2007 року уклали договори поруки, згідно з якими ОСОБА_4 та ОСОБА_2 поручилися перед банком за виконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором.

Внаслідок того, що ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором виконувала частково, склалась заборгованість , яка станом на 12.11.2010 року становить 21 398,73 дол. США та складається з : заборгованості за кредитом - 18387,68 дол. США, що становить по курсу 145630 грн.; заборгованості за відсотками 2712,97 дол. США, що складає 21 487 грн.; заборгованості по пені 298,08 дол. США, що с складає 2361,00 грн.

Вимога, що була предявлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобовязання , залишена без задоволення.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість за кредитним договором № 14.12773 в розмірі 21 398,73 дол. США, що станом на 12.11.2010 року по курсу НБУ 7,92 грн. складає 169 478 грн., та судові витрати.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2012 року позов задоволено. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість у сумі 169 478 грн. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість у сумі 169 478 грн. Обмежено загальний розмір стягнення сумою 169 478 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що недоведені обставини, які мають значення для справи, неповно зясовані обставини, які мають значення для справи, рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, тому просить його скасувати в частині стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованості та судових витрат, та відмовити банку у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За вимогами ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Проте зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

За змістом ст.ст. 1054, 1050 ч.2 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями ст. 553, 554, 559 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, що відповідно до кредитного договору № 14.12773, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_3, 25.07.2007 року, остання отримала кредитні кошти у розмірі 22 000 дол. США на споживчі цілі та сплатою 16 % річних за користування кредитними коштами. (а.с. 11-13)

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ ПриватБанк і ОСОБА_4 25.07.2007 року уклали договір поруки, згідно з яким ОСОБА_4 поручився перед ПАТ КБ ПриватБанк за виконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором № 14.12773. (а.с.10). Та банк в цей же день уклав договір поруки з ОСОБА_2 , згідно з яким ОСОБА_2 поручився перед ПАТ КБ ПриватБанк за виконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором № 14.12773. За умовами договору за користування кредитом встановлена процентна ставка у розмірі 16 % річних, а у випадку порушення строків повернення кредиту відсотків за користування кредитом .в розмірі 32 % від суми залишку непогашеної заборгованості. (а.с.10)

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 проте, що ОСОБА_3 брала кошти під 16 %, а він як поручитель також поручався за 16 %, отже судом не зясовано звідкіля узялися інший розмір відсотків у розрахунку є обґрунтованим.

У наданому Банком розрахунку з 31.07.2007 року нараховується процентна ставка 16 %, але з 20.05.2009 року процентна ставка становить 18 % (а.с.6-7)

Проте суд першої інстанції не звернув увагу на ці обставини, а переписуючи позов , який не відповідає умовам кредитного договору та договору поруки (а.с.10-13) зазначив, що ОСОБА_3, отримала кредитні кошти зі сплатою 18 % річних за користування кредитними коштами.

Внаслідок того, що ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором виконувала частково, склалась заборгованість , яка станом на 12.11.2010 року становить 21 398,73 дол. США та складається з : заборгованості за кредитом - 18387,68 дол. США, що становить по курсу 145630 грн., у тому числі прострочена заборгованість 2327, 90 доларів; заборгованості за відсотками 2712,97 дол. США, що складає 21 487 грн. у тому числі прострочена заборгованість 2648, 61 доларів; заборгованості по пені 298,08 дол. США, що складає 2361,00 грн. (а.с.6-7)

Як зясувалося у суді апеляційної інстанції 20.07.2009 року між позичальником та Приватбанком була укладена Додаткова угода до кредитного договору № 14.12773, за якою п.4.1 Кредитного договору було змінено та передбачено, що позичальник замість 16 % сплачує 18 % річних, отже збільшився обсяг його відповідальності. Проте такі зміни кредитного договору були без згоди поручителя ОСОБА_2В,, а тому за вимогами ст. 559 ЦК України порука припинена та поручитель ОСОБА_2 не може нести відповідальність за невиконання зобовязань ОСОБА_3 перед банком.

Відносно поручителя ОСОБА_4 апеляційна скарга не подавалася та банком надана копія додаткової угоди з нею, отже в цій частині рішення не є предметом апеляційного розгляду.

Посилання в апеляційній скарзі на неповне з'ясування судом фактичних обставин справи, недоведеність позовних вимог безпідставні. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується доданою до позовної зави довідкою-розрахунком, виданою посадовою особою Банку, який в силу ст.ст.59, 64 ЦПК України являється допустимим доказом у справі. У передбаченому законом порядку вказаний письмовий доказ відповідачами не спростований, контррозрахунку суду не надано. Будь-яких клопотань про витребування копії рахунку позичальника, призначення судової бухгалтерської експертизи, тощо, в порядку, передбаченому ст.ст.134, 143 ЦПК України, відповідачі ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду не заявляли. Доказів в обґрунтування неправильності визначення суми боргу апелянт до апеляційної скарги не додав, клопотання про їх витребування не заявляв.

Доводи апеляційної скарги проте про порушено права апелянта судом першої інстанції внаслідок неповідомлення сторони не приймаються колегією судів. Як вбачається із матеріалів справи, про час і місце судового розгляду відповідачі повідомлялися належним чином у відповідності з вимогами ст.ст.73, 76 ЦПК України. Справа неодноразово відкладалася слуханням у зв'язку з неявкою відповідачів у судове засідання (а.с.29-30,39-48). Про зміну свого місця проживання яку ОСОБА_2 зазначив у Договорі поруки (а.с.9), він зазначив лише в апеляційній скарзі (а.с. 62)

За вимогами ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга не містить в собі обґрунтування яким чином відсутність повідомлення призвело до неправильного вирішення справи, а апелянт не був позбавлений можливості реалізувати своє процесуальне право і надати докази в обґрунтування своєї позиції по справі суду апеляційної інстанції, проте таке своє право не реалізував, ніяких доказів не надав, клопотань у порядку п.7 ч.2 ст. 295, ч.2 ст. 303 ЦПК України про витребування доказів не заявляв.

Таким чином, суд не врахував, що внаслідок збільшення процентної ставки з 16 % до 18 % банк збільшив обсяг відповідальності без погодження з поручителів, а тому порука припинилася та відповідальність за невиконання зобовязань по кредитному договору несе лише позичальник.

За викладених обставин, колегія вважає, що позовні вимоги Банку підлягають частковому задоволенню, рішення суду про стягнення заборгованості у солідарному порядку з ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_2 а також судових витрат з ОСОБА_2 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову відносно поручителя ОСОБА_2. Крім того підлягає стягненню з ПриватБанк понесені ОСОБА_2 судові витрати при подачі апеляційної скарги у сумі 847 гривень 39 копійок.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2012 року у цій справі в частині стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованості у сумі 169 478 гривень та судових витрат з ОСОБА_2 скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

У стягненні заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ КБ ПриватБанк та судових витрат з поручителя ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати при подачі апеляційної скарги у сумі 847 гривень 39 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя :

Судді: