РІШЕННЯ

іменем України

26 березня 2013 р. Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.,

секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за позовом Моторного (Транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування завданої матеріальної шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 (Транспортне) страхове бюро України звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 19087,73 грн. та 1000,00 грн. витрат на юридичну допомогу, а усього 20087,73 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 04 липня 2007 року в м. Харкові по вул. Корчагінців тата вул. Велозаводська мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобілю «Форд», д.н. 86575ХК під керуванням ОСОБА_2 Згідно постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.10.2009 року встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні даного ДТП. Оскільки ОСОБА_2 не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то після ДТП ОСОБА_4 звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної ДТП. Позивач здійснив регламентну виплату (страхове відшкодування) ОСОБА_4 в розмірі 19 087, 73 грн., після здійснення якої у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача.

Представник позивача - ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд застосувати позовну давність.

Суд, вивчивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 січня 2008 року кримінальна справа відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 286 КК України закрита провадженням у звязку із примиренням сторін.

З порстанови вбачається, що 04 липня 2007 року біля 09.20 години ОСОБА_2, керуючи технічно справним автомобілем «Форд-Оріон», р.н. 875-65 рухався по вул. Корчагінців з боку «Медкомплекса» у направленні пр. Тракторобудівників в м. Харкові, порушив вимоги пп.1.5, 10.1 , 10.4 ПДРУ, виявив неуважність, при здійсненні маневру повороту на ліво, не впевнився у безпеці своїх дій, не пропустив рухавшийся у зустрічному напрямку автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, у результаті чого при виконанні маневру допустив зіткнення із зазначеним автомобілем. У результаті ДТП пасажиру автомобілю «Део-Ланос» ОСОБА_6 були спричинені тілесні пошкодження середньої тяжкості.

Постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України лише вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення звільняє від доказування обставин (причин) ДТП.

Оскільки за фактом ДТП такого вироку чи постанови не було, а ОСОБА_2 постановою районного суду звільнений від кримінальної відповідальності, тому дана постанова повинна оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами, з урахуванням їх достатності та взаємозв'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Із висновку спеціаліста № 258 від 20.11.2007 року по визначенню матеріальної шкоди завданої в результаті аварії «Део Ланос» д.н. НОМЕР_3 розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля визначено в сумі 19087, 73 грн.

20 жовтня 2009 року ОСОБА_4 звернувся до Моторного (Транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної під час ДТП, яке сталося 04.07.2007 року за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобілю «Форд-Оріон», д.н. 86575ХК під керуванням ОСОБА_2, зазначивши, що розмір шкоди складає 19 087, 73 грн.

Згідно довідки № 1 від 23.11.2009 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_4 було предявлено претензію Моторному (Транспортному) страховому бюро України про виплату йому 19087,73 грн. Дата реєстрації справи № 9389 30.10.2009 року. Сума до сплати склала 15906,44 грн. Здійснення виплати підтверджується платіжним дорученням № 4572 від 02.12.2009 року.

Згідно довідки № 1 від 23.11.2009 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих позивачу з боку ОСОБА_4 було предявлено претензію про виплату йому 4572,00 грн. Дата реєстрації справи № 9389 30.10.2009 року. Сума до сплати склала 3181, 29 грн. Здійснення виплати підтверджується платіжним дорученням № 5163 від 15.12.2010 року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Даний спір не відноситься до окремих видів вимог до яких законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, відповідно до ст. 258 ЦК України.

Згідно ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобовязаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобовязання.

Таким чином, право регресної вимоги виникло у позивача з часу виплати першого відшкодування, тобто з 02 грудня 2009 року і з цього ж часу обчислюється строк на предявлення регресного позову.

З матеріалів справи вбачається, що позов Моторного (Транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування завданої матеріальної шкоди в порядку регресу був направлений до суду 21.12.2012 року(а.с. 33), тобто після спливу строків позовної давності звернення до суду.

Згідно чч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про відшкодування завданої матеріальної шкоди в порядку регресу, в звязку із спливом строків позовної давності.

У звязку із відмовою в задоволенні основних вимог за позовом, суд відмовляє і в задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 1000,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 257, 258, 261, 267 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 197, 121-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Моторного (Транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування завданої матеріальної шкоди в порядку регресу відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Ю.Алтухова