Справа №636/ 4651 /13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2013 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді - Панаід І.В.

при секретарі - Зайцевій Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чугуєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою та просить суд встановити факт того, що ОСОБА_3, під час складання заповіту 30 квітня 2004 року було розяснено зміст статті 1241 Цивільного кодексу України та визнати факт заповідання ОСОБА_3 земельної ділянки, площею 5,61 гектарів, яка розташована на території Привільської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить спадкодавиці на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-XC №020934, виданого 17 грудня 2001 року Виконавчим комітетом Привільської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Привільської сільської Ради народних депутатів від 12 листопада 2001 року №167 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №141.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що заяву підтримує і просить задовольнити її у повному обсязі.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, визнає вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що 01 серпня 2012 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ВЛ №350279.

Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається з приватизованої земельної ділянки, площею 5,61 гектарів, яка розташована на території Привільської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить спадкодавиці на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-XC №020934, виданого 17 грудня 2001 року Виконавчим комітетом Привільської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Привільської сільської Ради народних депутатів від 12 листопада 2001 року №167 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №141.

30 квітня 2004 року ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого зробила наступне розпорядження: «земельну ділянку /пай/ загальною площею 5,61 га, який належить мені згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на моє ім`я, все те, що повязано з даним державним актом та його грошовою цінністю, майновий сертифікат, виданий на моє ім`я до дня моєї смерті заповідаю ОСОБА_2./Державний акт ІУ-ХС № 020934/. на право приватної власності на землю/.»

Заповіт посвідчено секретарем виконкому Привільської сільської ради Каланчацького району Херсонської області ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №92.

Спадкодавиця заповіт не змінювала та не відміняла, про що свідчить відмітка секретаря Привільської сільської ради Каланчацького району Херсонської області ОСОБА_4 від 23.04.2013.

ОСОБА_2, в передбаченому законодавством порядку, від спадщини не відмовлявся.

ОСОБА_2 при зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову у звязку з виправленнями, які містилися в заповіті.

У заповіті містяться наступне виправлення: у рядку «зміст статті 535 Цивільного кодексу України мені розяснено», над числом 535 зроблено напис 1241.

Станом на 30 квітня 2004 року Цивільний Кодекс УРСР вже втратив чинність. Отже, ОСОБА_3 було розяснено положення статті 1241 Цивільного кодексу України (введений в дію від 01.01.2004 року) про право на обовязкову частку у спадщині.

Суд вважає, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявник, маючи право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 може позбавитися вказаних прав. Тому суд вважає за необхідне заяву заявника ОСОБА_1 задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208-209, 212-215, 256, 259 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - ОСОБА_2 Миколайович-задовольнити. Встановити факт того, що ОСОБА_3, під час складання заповіту 30 квітня 2004 року було розяснено зміст статті 1241 Цивільного кодексу України, а саме: неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка); розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення; до обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця; будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку.

Встановити факт заповідання ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_5 земельної ділянки, площею 5,61 гектарів, яка розташована на території Привільської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить спадкодавиці на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-XC №020934, виданого 17 грудня 2001 року Виконавчим комітетом Привільської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Привільської сільської Ради народних депутатів від 12 листопада 2001 року №167 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №141.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Панаід І.В.