АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8324/13 Справа № 410/5821/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2013 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Лисичної Н.М., Баранніка О.П.

при секретарі Новицькій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма "Афіна" на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2013 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма "Афіна" про стягнення штрафної неустойки за договором поставки,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що між позивачем та ТОВ «КФ «Афіна» було укладено Договір поставки № 23130 від 01.03.2010 р. та Договір поставки № 27223 від 01.01.2011 р., відповідно до умов яких ТОВ «КФ «Афіна» зобовязується здійснювати поставку товару на адресу позивача на підставі заявок позивача. Однак, незважаючи на отримання ТОВ «КФ «Афіна» відповідних заявок позивача на поставку товару, ТОВ «КФ «Афіна» було порушено умови Договорів поставки, зокрема в частині дотримання замовленого позивачем обсягу та строків поставок товару за період з грудня 2010 року по вересень 2011 року включно.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути солідарно на користь ТОВ «АТБ-маркет» з ОСОБА_2, ТОВ «КФ «Афіна» суму у розмірі 1000,00 грн. Стягнути з ТОВ «КФ «Афіна» на користь ТОВ «АТБ-маркет» штрафну неустойку у розмірі 359856,67 грн. Вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2013 року позовні вимоги задоволені. Стягнуто солідарно на користь ТОВ «АТБ-маркет» з ОСОБА_2, ТОВ «КФ «Афіна» суму у розмірі 1000,00 грн. Стягнуто з ТОВ «КФ «Афіна» на користь ТОВ «АТБ-маркет» штрафну неустойку у розмірі 359856,67 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «КФ «Афіна» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати в частинні вимог ТОВ «АТБ-маркет» до ТОВ «КФ «Афіна» та провадження у справі у цій частині закрити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з умовами п. 1.1. договору поставки № 23130 від 01.03.2010року та п.1.1. договору поставки № 27223 від 01.01.2011 р. передбачено, що в порядку та строки, визначені договорами поставки, ТОВ «КФ «Афіна» зобовязується передати товар у власність позивачу у визначеній кількості, відповідної якості та по погодженій ціні, а позивач прийняти товар та сплатити його на умовах, визначених у договорах поставки.

Пунктом 1.2. договорів поставки передбачено, що найменування, асортимент і ціна товару зазначаються в додатку № 1 договору поставки (Специфікація/Прайс-лист), який є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1. договорів поставки, товар поставляється партіями. Кількість, асортимент, ціна за одиницю товару, що поставляється, зазначається в товаро-транспортній/видатковій накладній, складеній на підставі заявки Покупця (ТОВ «АТБ-маркет», яка оформлюється у відповідності з Додатком № 2 до даного Договору («Форма заявки») і який є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1.1. договорів поставки, заявка на поставку партії товару передається ТОВ «КФ «Афіна» за допомогою системи електронного обміну даними EDI, яка використовується сторонами в межах Договору поставки для подачі та прийняття заявок позивача.

Відповідно до наданих позивачем розшифрувань провайдера EDI ТОВ «Е-КОМ» заявок на поставку товару, в останніх міститься інформація щодо номеру та дати заявок, найменування конкретних товарних позицій, кількість конкретних товарних позицій, які замовлено позивачем, дата і точний час, на які повинна бути здійснена поставка товару згідно відповідної заявки.

Згідно з п. 2.12 договору поставки №23130 від 01.03.2010 р. та п. 2.13 договору поставки №27223 від 01.01.2011 р., ТОВ «КФ «Афіна» зобовязаний забезпечити здійснення поставки товару по заявці позивача не рідше одного разу в три календарні дні. Даний період може бути змінений за угодою сторін.

Згідно з п. 2.13 договору поставки №23130 від 01.03.2010 р. та п. 2.14. договору поставки №27223 від 01.01.2011 р., Повідомлення покупця (в т.ч. заявки на поставку товару), які надсилаються позивачем за допомогою системи EDI, мають повну юридичну силу, можуть бути надані до судових інстанцій в якості належних доказів подачі та прийняття вказаних повідомлень (заявок) ТОВ «КФ «Афіна». При відправці електронних повідомлень (в т.ч. заявок на поставку) через систему EDI, достатнім підтвердженням цих повідомлень (заявок)та отримання їх ТОВ «КФ «Афіна» є звіт провайдера EDI про відправку повідомлення (заявки) позивачем.

Відповідно до умов укладених Договорів поставки ТОВ «КФ «Афіна» здійснював на адресу позивача поставку товару. Як вбачається з офіційних листів (звітів про виконання замовлень) провайдера EDI від 14.03.2012 року №№48,49,52, 54,55, відповідно до умов Договору поставки позивачем було спрямовано ТОВ «Комерційна фірма «Афіна» заявку від 18.03.11р. №57511014, що надійшла на платформу Exite 18.03.11р. та переглянута ТОВ «КФ «Афіна» 18.03.11р.; від 05.04.11р. №57511267, що надійшла на платформу Exite 0 5.04.11р. та переглянута ТОВ «КФ «Афіна» 05.04.11р.; від 05.04.11р. №5015037, що надійшла на платформу Exitе 05.04.11р. та переглянута ТОВ «Комерційна фірма «Афіна» 05.04.11р.; від 19.04.11р. № 59411225, що надійшла на платформу Exite 19.04.11р. та переглянута ТОВ «КФ «Афіна» 19.04.11р.; від 13.05.11р. №59411470, що надійшла на платформу Exite 13.05.11р. та переглянута ТОВ «КФ «Афіна» 13.05.11р.; від 04.01.11р. №5012608, що надійшла на платформу Exite 04.01.11р. та переглянута ТОВ «КФ «Афіна» 04.01.11р.; від 29.07.11р. №46017120, що надійшла на платформу Exite 29.07.11р. та переглянута ТОВ «КФ «Афіна» 29.07.11р.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Комерційна фірма «Афіна» поставка товару була здійснена:

- з порушенням дати поставки за заявкою від 18.03.11р. №57511014, що підтверджується звітом про виконання замовлень за березень 2011 року та видатковими накладними №3067, №3068 від 24.03.11р.; від 05.04.11р. №57511267, №5015037, що підтверджується звітом про виконання замовлень за квітень 2011 року та видатковими накладними №4072, №4073, №4076, №4078 від 07.04.11р.; від 19.04.11р. №59411225, що підтверджується звітом про виконання замовлень за квітень 2011 року та видатковими накладними №4862, №4863 від 22.04.11р.; від 13.05.11р. №59411470, що підтверджується звітом про виконання замовлень за травень 2011 року та видатковими накладними №6130, №6131 від 17.05.11р.;

- не в повному обсязі за заявкою від 04.01.11р. №5012608, що підтверджується звітом про виконання замовлень за січень 2011 року та видатковою накладною №118 від 06.01.11р.; від 29.07.11р. №46017120, що підтверджується звітом про виконання замовлень за липень 2011 року та видатковою накладною №1692 від 30.07.11р.

За іншими замовленнями за період з грудня 2010 року по вересень 2011 року включно, посилання на які містяться у офіційних листах провайдера EDI за період з грудня 2010 року по вересень 2011 року включно (від 13.04.2012 року №№ 76, 77 від 14.03.2012 року №№ 48, 49, 50, 51, 52, 54, 55), та розшифрування яких надано позивачем (розшифрування заявок на поставку товару), незважаючи на їх отримання ТОВ «КФ «Афіна», останнім взагалі не було здійснено будь-яких поставок товару на адресу позивача, тобто данні замовлення не були виконані, що не було спростовано ТОВ «КФ «Афіна». Таким чином, в процесі судового розгляду судом встановлено обґрунтованість претензій позивача щодо неналежного виконання ТОВ «КФ «Афіна» умов договору.

Пунктом 7.1 Договорів поставки встановлено, що у випадку не поставки, недопоставки або прострочення поставки товару ТОВ «КФ «Афіна» зобов'язана сплатити позивачу штрафну неустойку у розмірі 5% від вартості непоставленого, недопоставленого або не вчасно поставленого товару, а у випадку не поставки, недопоставки або прострочення поставки товару більше 1 дня ТОВ «КФ «Афіна» зобов'язана також сплатити позивачу штрафну неустойку у розмірі 20% від загальної суми непоставленого, недопоставленого або не вчасно поставленого товару.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що у зв'язку з порушенням ТОВ «КФ «Афіна» зобов'язання по поставці товару, згідно розрахунку, наданого позивачем та не спростованого ТОВ «КФ «Афіна», останній має сплатити на користь позивача штрафну неустойку у розмірі 360856,67 грн.

Позивачем було направлено ТОВ «КФ «Афіна» претензію (вимогу) №54/юр від 15.03.12р. про сплату штрафної неустойки у вказаному розмірі, яку було отримано 23.03.2012 року, що, в свою чергу, підтверджується поштовим повідомленням про вручення. Вказану вимогу ТОВ «КФ «Афіна» було залишено поза увагою.

Пунктом 7.9. договорів поставки сторони узгодили, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу), за згодою сторін, застосовується позовна давність в 3 роки.

Як вбачається з матеріалів справи, на час розгляду справи штрафна неустойка не сплачена.

01.03.2010 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №01/03/10, пунктом 1.1. якого передбачено, що ОСОБА_2 поручається перед позивачем за виконання обов'язку ТОВ «КФ «Афіна» щодо виконання зобов'язань за договорами, які передбачені ст. 2 договору поруки.

Пунктом 2.1. договору поруки визначено, що під основними договорами розуміються договір поставки №23130 від 01.03.2010р. та договір поставки №27223 від 01.01.2011р.

Відповідно до п. 3.1. договору поруки, ОСОБА_2 зобов'язаний у разі порушення ТОВ «КФ «Афіна» обов'язку за основними договорами, самостійно виконати зазначений обов'язок ТОВ «КФ «Афіна» перед позивачем на підставі письмової вимоги позивача протягом 3 календарних днів з моменту отримання ОСОБА_2 відповідної вимоги, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача.

Керуючись наведеним положенням договору поруки, позивачем були надані ОСОБА_2 письмові вимоги №27/01/11 від 27.01.11р. та №16/10/11 від 16.10.11р. про необхідність виконання взятих на себе за договором поруки зобов'язань, щодо виконання обов'язку ТОВ «КФ «Афіна» по сплаті штрафної неустойки за договорами поставки. Вказані вимоги ОСОБА_2 було залишено поза увагою.

Як вбачається з матеріалів справи, на час розгляду справи штрафна неустойка не сплачена.

В той же час, відповідно до положень Договору поруки, які містяться в п. 3.4., передбачений Договором поруки обов'язок ОСОБА_2 перед позивачем обмежується сплатою суми у розмірі 1000,00 грн.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення позову в силу вимог ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст. 543 ЦК України, ч.1,2 ст. 549 ЦК України, ч. 1 ст. 554 ЦК України.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини по справі, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Апелянт в своїй скарзі посилається на те, що, вирішуючи спір в порядку цивільного судочинства, суд не звернув увагу на те, що в одне провадження обєднані вимоги юридичної особи Позивача до юридичної особи Відповідача-2, які виникли з укладених між ними Договорів поставки і які підлягають розгляду в порядку господарського судочинства (ст. 12 ГПК України) та позов юридичної особи Позивача до фізичної особи Відповідача-1, що виникли з договору поруки, який може бути самостійним і окремим предметом позову.

Згідно ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Однак, доводи апелянта не є обґрунтованими з огляду на наступне.

Враховуючи ст.ст.15, 16, ч.2 ст.118 ЦПК України, при визначенні судової юрисдикції, суди мають виходити з того, що справи, зокрема такі, що виникають із правовідносин про солідарну відповідальність перед кредитором, сторонами в яких є як юридичні, так і фізичні особи, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією із сторін є фізична особа, а вимоги взаємоповязані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Так, предметом позову в даному випадку є стягнення штрафної неустойки у розмірі 360 856,67 грн. за договорами поставки №23130 від 01.03.2010 р. та №27223 від 01.01.2011 р., нарахованої ТОВ «АТБ-маркет» ТОВ «КФ «Афіна» у звязку із порушенням останнім своїх зобовязань за укладеними договорами поставок, зокрема, в частині обумовленого сторонами строку поставки товару, а також у звязку із здійсненням поставки товару не в повному обсязі у період з грудня 2010 року по вересень 2011 року включно.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

01.03.2010 року між ТОВ «АТБ-маркет» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 01/03/10, згідно п.1.1. якого у відповідності до цього Договору Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обовязку ТОВ «КФ «Афіна» щодо виконання зобовязань за договорами, які передбачені ст. 2 цього Договору. Згідно п.2.1. Договору поруки під основними договорами в цьому Договорі розуміється договір поставки № 23130 від 01.03.2010 р. та договір поставки №27223 від 01.01.2011 р., які укладені між Кредитором та Боржником.

Також, враховуючи ст. 543 ЦК України, слід зазначити, що обовязок боржника (ТОВ «КФ «Афіна») і поручителя (ОСОБА_2О.) погасити заборгованість за відповідними договорами обумовлює існування у кредитора (ТОВ «АТБ-маркет) права вимагати виконання такого обовязку від них разом у повному обсязі. При цьому таке право може бути реалізоване кредитором і шляхом подання одного позову одночасно до боржника та поручителя.

Крім цього, договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобовязання кредитного договору характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування в частинні вимог ТОВ «АТБ-маркет» до ТОВ «КФ «Афіна» та закриття провадження у справі у цій частині судом апеляційної інстанції не встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма "Афіна" відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: