Провадження № 22ц/790/973/13 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 2/2020/968/2012 Фанда О.А.
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач -Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2013 року Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Харківської області в складі:

головуючого судді-Бездітка В.М.,
суддів колегії-Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,
при секретарі-Москаленко Е.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами

Комунального підприємства «Жилкомсервіс»,

Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ»,

ОСОБА_6

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2012 року по цивільній справі за позовом

ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої

ОСОБА_7

до Комунального підприємства «Жилкомсервіс»,

Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Харківська міська рада,

про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої здоров'ю, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2012 року ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (далі - КП "Жилкомсервіс"), Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" (далія ПАТ "АКБ "Київ") про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої здоров'ю.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14 травня 2011 року, внаслідок обвалу фрагменту цегляного карнизу будинків №№ 6 та АДРЕСА_1, їм були спричинені легкі тілесні ушкодження, з приводу яких вони проходили лікування.

Житловий будинок АДРЕСА_2 є пам'яткою архітектури та перебуває на балансі КП "Жилкомсервіс". Власником будинку АДРЕСА_1 є ПАТ "АКБ "Київ".

Жодних спеціальних знаків або сигнальних стрічок, які б попереджували про можливість обвалу цегли біля будинків не було.

Посилаючись на наявність вини обох відповідачів у завданні шкоди їх здоров'ю, позивачі просили: стягнути з КП "Жилкомсервіс" матеріальну шкоду на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі: 1200 грн. та 1209 грн. 03 коп. - відповідно. Такий саме розмір вимог майнового характеру ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявили й до ПАТ "АКБ "Київ". Також позивачі просили стягнути в рівних частках з обох відповідачів спричинену їм моральну шкоду, яку кожна з них оцінила в 12000 грн. та відшкодувати ОСОБА_6. витрати понесені нею на правову допомогу в сумі 1000 грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2012 року до участі у справі, в якості третьої особи на стороні відповідача КП "Жилкомсервіс" залучено Харківську міську раду.

В судововму засіданні ОСОБА_6, яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_7, та її представник - ОСОБА_8 позовні вимоги підтримали, надав пояснення відповідно до викладених у позові вимог.

Представник КП "Жилкомсервіс" Терьохін В.М., проти задоволення позовних вимог заперечував. При цьому посилався на те, що позивачі не довели той факт, що обвал фрагменту цегляного карнизу стався саме з будинків №№ 6 або АДРЕСА_1. Відсутні докази спричинення позивачам матеріальної та моральної шкоди.

Представник ПАТ "АКБ "Київ" - Кривий І.І. проти задоволення позовних вимог заперечував. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначав, що інформація про обвал цегляного карнизу на стику дахів будників №№ 6 та АДРЕСА_1 не підтверджена; відсутній причинно-наслідковий зв'язок між подіями 14 травня 2011 року та лікуванням ОСОБА_7 в період з 29 червня 2011 року по 13 липня 2011 року. Крім цього, позивачі безпідставно включили до витрат майнового характеру благодійні внески до лікарні, а також оплату майбутнього санаторно- курортного лікування. Докази на підтвердження заподівяння позивача моральної шкоди не надано.

Третя особа у судове засідання не з'явилась, про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто з КП "Жилкомсервіс" на користь ОСОБА_6 на відшкодування майнової та моральної шкоди: 174 грн. 26 коп. та 500 грн. відповідно, а також 250 грн. понесених витрат на правову допомогу, всього 924 грн. 26 коп. Стягнуто з ПАТ "АКБ "Київ" на користь ОСОБА_6 на відшкодування майнової та моральної шкоди: 174 грн. 26 коп. та 500 грн. відповідно, а також 250 грн. понесених витрат на правову допомогу, всього 924 грн. 26 коп. Стягнуто з КП "Жилкомсервіс" на користь ОСОБА_7 на відшкодування майнової та моральної шкоди: 41 грн. 15 коп. та 500 грн. відповідно, всього 541 грн. 15 коп. Стягнуто з ПАТ "АКБ "Київ" на користь ОСОБА_7 на відшкодування майнової та моральної шкоди: 41 грн. 15 коп. та 500 грн. відповідно, всього 541 грн. 15 коп. В задоволені інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі КП "Жилкомсервіс" просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем не доведено сам факт завдання шкоди неправомірними діями КП «Жилкомсервіс»та виходячи з вимог ст. 1166 ЦК України відсутня загальна підстава для цивільно-правової відповідальності КП «Жилкомсервіс». Факт падіння 14 травня 2011 року цегли з будинку АДРЕСА_2, прокурорською перевіркою не встановлено. Судом першої інстанції не враховано той факт, що в тексті протоколу огляду місця події від 14 травня 2012 року йдеться взагалі про будинок АДРЕСА_1, який не знаходиться ні в комунальній власності, ні на балансі КП «Жилкомсервіс». Амбулаторне лікування позивача не було наслідком події від 14 травня 2012 року. Матеріали справи не містять факти про те, що внаслідок вини КП «Жилкомсервіс»позивачам заподіяна моральна шкода.

В апеляційній ПАТ «АКБ «Київ»просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог до ПАТ «АКБ «Київ»та в цій частині ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають начення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції визначив склад цивільного правопорушення доведеним, попри те, що матеріалами справи не встановлено звідки саме відбувся обвал цегли, який спричинив травмування позивачів. Матеріалами прокурорської перевірки встановлено, що будинок АДРЕСА_1, який належить на праві власності ПАТ «АКБ «Київ»не має відношення до надзвичайної події, що сталася 14 травня 2012 року, оскільки обвал цегли було здійснено на даху будинку АДРЕСА_2. Припущення КП «Жилкомсервіс», що обвал цегли міг статися у будинку АДРЕСА_1 не має доказового значення та не підтверджено матеріалами прокурорської перевірки та цивільної справи. У протоколі огляду місця пригоди маються численні виправлення, у зв'язку з чим неможливо встановити який саме будинок оглядався під час прокурорської перевірки. Позивачами не надано розрахунку ціни позову в частині відшкодування вартості правової допомоги. Матеріали справи не містять факти про те, що внаслідок вини ПАТ «АКБ «Київ»позивачам заподіяна моральна шкода.

В апеляційній ОСОБА_6 просить рішення суду першої інстанції змінити в частині відмови в задоволені її позовних вимог та в цій частині постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував, що для відновлення стану здоров'я необхідно обов'язкове санітарно-курортне лікування, оскільки численні отримані травми, психологічний стрес за порадами лікарів можливо виправити лише за умови санітарно-курортного лікування. Відповідно до вимог ст. ст. 22, 1166, 1195, 1199 ЦК України вартість матеріальної шкоди складає 4818 грн. 06 коп. При визначені розміру моральної шкоди судом першої інстанції не в повній мірі враховані вимоги ст. ст. 23, 1167 ЦК України та обставини зазначені позивачами під час судового розгляду справи. Постанова Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави»не може стати підставою для висновку суду для зменшення компенсації витрат на правову допомогу, оскільки вказаний нормативно-правовий акт застосвується лише при розгляді справ, стороною в яких є державний орган, однак ні один з відповідачів не є державним органом, а отже витрати на правову допомогу повинні відшкодовуватись в повному обсязі.

Вислухав доповідь судді, пояснення сторін, які брали участь у розгляді справи, перевіривши надані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Ч. 3 ст. 23 ЦК України передбачено, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 цього Кодексу розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Статтею 60 ЦПК Кодексу передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовим розглядом та матеріалами справи встановлено наступне.

З матеріалів прокурорської перевірки, оглянутої в судовому засіданні, вбачається, що 14 травня 2011 року внаслідок обвалу фрагменту цегляного карнизу стику дахів будинків №№ 6 та АДРЕСА_1 позивачам спричинені легкі тілесні ушкодження.

Постановою помічника прокурора м. Харкова від 26 травня 2011 року в порушенні кримінальної справи відносно посадових осіб дільниці № 11 КП "Жилкомсервіс" за ст. 367 КК України відмовлено на підставі ст. 6 п. 2 КПК України (а.с. 161-162) .

Матеріалами прокурорської перевірки встановлено, що нежитлова будівля АДРЕСА_1 напівзруйнована, відсутня покрівля та міжповерхові перекриття, фасадна частина будинку загрожує обрушенням. Житловий будинок АДРЕСА_2, що примикає до будівлі № 8 є пам'ятником архітектури та знаходиться на балансі КП "Жилкомсервіс". Власником будинку АДРЕСА_1 є ПАТ «АКБ «Київ».

З консультативних висновків лікаря - спеціаліста № № 10/4816, 10/4817 від 14 травня 2011 року вбачається, що ОСОБА_6 має діагноз: забиття грудної клітини, забиття м'яких тканин в області грудного відділу хребта, забиття м'яких тканин правої плечової кістки, забиття м'яких тканин голови, а ОСОБА_7 має діагноз: забиття м'яких тканин, синці в області лівої плечової кістки. Ознак закритої черепно-мозкової травми не виявлено (а.с. 16-17).

З судово-медичних досліджень №№ 2297, 2298 від 17 травня 2011 року та №2304-С від 25 серпня 20011 року, № 2309-С від 04 серпня 2011 року (а.с.163-172) вбачається, що ушкодження у ОСОБА_6 ОСОБА_7 утворились від дії тупих твердих предметів, можливо в строк та при обставинах, зазначених останніми.

17 травня 2011 року начальник Київського РВ м. Харкова ГУ МНС України в Харківській області листом за вих. № 520/245 звернувся до голови адміністрації Київського району м. Харкова за фактом руйнування та обвалення 14 травня 2011 року конструкції будівельних споруд АДРЕСА_2 та отримання 2 особами в результаті цієї події травми з проханням вирішити питання щодо проведення заходів по усуненню загрози подальшого руйнування споруд та встановлення огорожі для забезпечення безпеки мешканців.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що в результаті руйнування та обвалення 14 травня 2011 року конструкцій будівельних споруд АДРЕСА_2 позивачці завдана шкода, зазначив підстави для відшкодування шкоди, навів відповідні докази, дійшов до правильного висновку, що вина відповідачів презумується згідно зі ст. 1166 ЦК України. Враховуючи характер правопорушення, глибини страждань позивачів та вимог розумності і справедливості відповідно до вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України суд стягнув з відповідачів матеріальну шкоду.

Такі висновки рішення суду в частині відшкодування матеріальної, моральної шкоди та судових витрат підтверджені дослідженими з додержанням вимог цивільно-процесуального закону доказами, яким дана належна оцінка у сукупності з обставинами справи. З якими погоджується судова колегія.

Доводи апеляційних скарг відповідачів, що судом першої інстанції не встановлено на якій саме будівлі було здійснено обвал конструкцій протирічать матеріалам справи та матеріалам прокурорської перевірки. Відповідачами не надано належних та допустимих доказів в підтвердження своїх заперечень на які вони посилаються як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційних скарг про недоведеність вини відповідачів у спричиненні шкоди позивачам не приймаються до уваги, тому, що судом правильно встановлена причина травмування позивачів, а саме: внаслідок руйнування та обвалення 14 травня 2011 року конструкції будівельних споруд АДРЕСА_2.

Доводи апеляційної скарги КП «Жилкомсервіс», що медичним оглядом від 14.05.2012 року проведеного експертами Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи не встановлені, які саме тілесні ушкодження потребують стаціонарного лікування, внаслідок чого таких ушкоджень не було, висновків суду не спростовують та взагалі не ґрунтуються на матеріалах справи.

Доводи апеляційних скарг КП «Жилкомсервіс», ПАТ «АКБ «Київ», що діями відповідача позивачам не спричинено моральної шкоди та апеляційної скарги ОСОБА_6, що судом першої інстанції невірно визначено розмір моральної шкоди, не ґрунтуються на матеріалах справи, протирічать вимогам ст. ст. 23, 1167 ЦК України. Відповідачами не надано належних та допустимих доказів підтверджуючих, що внаслідок події 14 травня 2011 року відсутня їх вина. Відповідачами не враховано, що отримання позивачами легких тілесних внаслідок руйнування та обвалу конструкцій будівлі позивачам завдано моральної шкоди, оскільки подія 14 травня 2011 року призвела до морального й психологічного дискомфорту, стражданням, які позивачі зазнали у зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень. Позивач була вимушена витрачати час на звернення до різних установ для збирання доказів та захисту своїх прав. В той же час, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, що внаслідок тілесних ушкоджень її донька вимушена залишити танці, позивачі стали дратливими і нервовими, у зв'язку з чим в родині виникають часті конфлікти та сварки, належними доказами не підтверджені. Встановлену судом першої інстанції суму моральну шкоду у розмірі 500 грн., кожній, колегія вважає виваженою, справедливою, розумною, враховуючи всі обставини справи.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції безпідставно не задовольнив позовні вимоги в частині відшкодування витрат на придбання медикаментів, сплати благодійних внесків до лікарні та придбання в майбутньому путівок для санаторно-курортного лікування, висновків суду не спростовують. Позивачами не надано належних та допустимих доказів, що у зв'язку з подією 14 травня 2011 року останні потребують санаторно-курортного лікування. Згідно ст. 1 Закону України «Про благодійництво та благодійні організації», благодійництво - добровільна безкорислива пожертва фізичних та юридичних осіб у поданні набувачам матеріальної, фінансової, організаційної та іншої благодійної допомоги; специфічними формами благодійництва є меценатство, спонсорство і волонтерська діяльність. За таких обставин, підстави для стягнення з відповідачів благодійних внесків відсутні. Так само, позивачами не надано належних та допустимих доказів підтверджуючих, що придбання ліків, які не були зазначені у рецептах лікаря, було пов'язано з подією 14 травня 2011 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, що частково задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу, суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір відшкодування відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", висновків суду не спростовують. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем не надано належних та допустимих доказів підтверджуючих, що при наданні правової допомоги шляхом складання позовної заяви було витрачено часу саме на 1000 грн. Акт виконаних робіт, приймання-передачі, тощо, матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело чи могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами. Відповідно, апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Комунального підприємства "Жилкомсервіс", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ", ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -