Справа № 2/1008/4793/12 Головуючий у І інстанції Гапоненко А.П.
Провадження № 22-ц/780/1242/13 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т.Ц.
Категорія 45 20.02.2013
??????????????????????????????
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2013 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Яворського М.А.,

суддів Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Дрозд О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2012 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. Заявлені вимоги мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею. У березні 2008 року їх син захворів, йому була показана інсулінотерапія, в 2012 році їй було рекомендовано встановлення дитині інсулінової помпи. Відповідач відмовляється добровільно надати допомогу на лікування сина. Посилаючись на вимоги ст. 185 СК України, просила стягнути із відповідача на її користь 20000 грн., що становить половину необхідної суми на лікування дитини.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Відповідач ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2012 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, недоведення обставин справи, які суд вважав встановленими, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на лікування дитини, суд першої інстанції виходив із того, що участь у додаткових витратат на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що сторони перебували у шлюбі із 18 липня 1992 року по 20 грудня 2007 року і є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2010 року частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох дітей - дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 по 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 серпня 2010 року і до досягнення дітьми повноліття, та по 1/10 частині з усіх видів заробітку відповідача додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_4, починаючи з 20 серпня 2010 року і до досягнення сином повноліття.

Як вбачається із висновку ЛКК Білоцерківської міської дитячої поліклініки № 1196 від 25 травня 2012 року, ОСОБА_4 страждає на цукровий діабет І типу тяжкої форми, є інвалідом дитинства.

Згідно консультативного висновку ендокринолога Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» від 13 вересня 2012 року, ОСОБА_4 має діагноз цукровий діабет І типу, важка форма, гликемичний контроль з високим ступенем ризику. Враховуючи лабільність перебігу цукрового діабету, а також наявністю можливості, дитині показана помпова інсулінотерапія.

Як вбачається із листа КЗ КОР «Київська обласна дитяча лікарня № 2» № 729 від 26 грудня 2012 року, враховуючи перебіг цукрового діабету, наявність ускладнень, супутні захворювання, частоту декомпенсацій захворювання за 2012 рік, дитині ОСОБА_4 конче необхідне придбання апарату «Інсулінова помпа типу Парадигма ММТ-715 прозора» з додатками до неї для лікування з метою компенсації цукрового діабету. До листа додається довідка лікаря-ендокринолога від 26 грудня 2012 року про те, що інсулінова помпа є пристроєм для безперервного введення інсуліну хворому на цукровий діабет, який імітує роботу підшлункової залози. Помпа призначається хворим на цукровий діабет з високим ступенем ризику для життя, частими деменціями. Шприц і шприц-ручка не можуть замінити помпу.

Згідно рахунку-фактури № СФ-0001929 від 19 вересня 2012 року, наданого постачальником ТОВ «МЕД ЕК Сервіс», вартість інсулінової помпи типу «Парадигма ММТ-715» прозора, набору для інфузії типу Парадигма квіт-сет 6/23, резервуару Парадигма 3 мл становить в цілому 40020 грн.

Із матеріалів справи також вбачається, що позивач ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства ІІІ групи довічно, відповідач ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства ІІ групи довічно.

ОСОБА_2 працює збиральником (незрячий) в Українському товаристві сліпих «УТОС» Білоцерківське учбово-виробниче підприємство та отримує заробітну плату, яка становить 3479,41 грн. за період із 01 травня 2012 року по 31 жовтня 2012 року, за винятком 2694,61 грн. аліментів.

Згідно довідки Українському товаристві сліпих «УТОС» Білоцерківське учбово-виробниче підприємство № 152 від 09 листопада 2012 року, ОСОБА_2 за виконавчим листом № 2-12766 від 20 вересня 2010 року оплатив на лікування сина ОСОБА_4 із 01.01.2012 року по жовтень 2012 року всього на суму 1019,60 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявними в справі доказами.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність участі відповідача у додаткових витратах на дитину, що викликані хворобою дитини. Колегія суддів погоджується із тим, що обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів (як-то стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення) передбачаються ст. 182 СК України лише для визначення розміру аліментів і не є обмеженнями при визначенні розміру додаткових витрат на дитину, розмір яких залежить лише від фактично зазнаних або передбачуваних витрат.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги про недоведеність викладених позивачем обставин щодо життєвої необхідності придбання інсулінової помпи спростовуються медичними довідками, при цьому посилання відповідача на те, що в рекомендації Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» не зазначається конкретна модель інсулінової помпи, є надуманим і значення для спору не має, оскільки дана модель рекомендована іншим медичним закладом КЗ КОР «Київська обласна дитяча лікарня № 2».

При цьому колегія суддів враховує, що під час розгляду апеляційної скарги позивачем надавався консультативний висновок лікаря ендокринолога від 11 лютого 2013 року, згідно якого, враховуючи лабільність перебігу цукрового діабету, неможливість коригування цукру крові, часті ацетонемічні стани, дитині життєво необхідна установка інсулінової помпи для постійного введення інсуліну, планова госпіталізація на постановку інсулінової помпи - 26 квітня 2013 року.

Не ґрунтуються на вимогах закону доводи апеляційної скарги про те, що із відповідача вже стягуються періодичні додаткові витрати на дитину в розмірі 1/10 частини доходу щомісячно, оскільки ст. 185 СК України передбачає різні види додаткових витрат на дитину, як періодичні (які відповідач зобов'язаний сплачувати для компенсації витрат на хворобу дитини), так і разові (як у випадку одноразового придбання спеціалізованого обладнання для лікування цієї хвороби).

Витрати на придбання інсулінової помпи рекомендованої моделі і додатків до неї підтверджені наданим позивачем рахунком-фактурою.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтується на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції, не призвели до порушення охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Яворський М.А.

Судді : Кашперська Т.Ц.

Фінагєєв В.О.