Провадження №2/202/2108/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 квітня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Фісун К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у вересні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором № ТМ-25/2007 від 17.06.2008 року у розмірі 229204,59 грн.; з ПАТ Акцент банк, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог в позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до договору № ТМ-25/2007 від 17.06.2008 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит 15000,00 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.06.2011 року. Проте, в порушення умов договору ОСОБА_2 свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду.

Вимоги до відповідача ОСОБА_2, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року; договором поруки, укладеним з поручителем ОСОБА_3 у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання зявилися, позовні вимоги не визнала. Просила суд в задоволені позовних вимог відмовити.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання зявився. Позовні вимоги не визнав та вказав, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та є такими, що суперечать чинному законодавству.

Представник відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.09.2007 року між Закритим акціонерним товариством ОСОБА_4 ПриватБанк ( правонаступник Публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 банк ПриватБанк) та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір ТМ-25/2007 . Відповідно до п.1.2 загальна сума кредиту в рамках кредитної угоди 35000 Доларів США. Відповідно до п.1.3 Термін повернення кредиту і окремих частин Траншів Кредиту встановлюється договорами про видачу траншів, а також Графіками погашення кредиту в відсотків, які є невідємними додатками до договорів про видачу траншів, але не пізніше 27.09.2012 року. Вказаний термін може бути змінено відповідно до п.2.3.3, 2.4.1 даної ОСОБА_5. Відповідно до п.4.1 договору, за користування Кредитом позичальник сплачує позивачу відсотки в розмірі 15,00 % річних. ( а.с.8-10).

Згідно до п.2.4.3 Одночасно діючих може бути не більше, ніж два Договори про видачу траншу.

Згідно до Договору про видачу траншу № ТМ-25/2007 від 17 червня 2008 року сума траншу 15000 доларів США, зі сплатою 18% річних.

Відповідно до п.5.2 договору про надання траншу від 17.06.2008 року у випадку розбіжності даного договору і кредитного договору №ТМ-25/2007 від 28.09.2007 року переважне право мають положення кредитного договору і сторони зобовязані керуватися саме положенням кредитного договору.

Згідно до розрахунку долученого до позовної заяви ПАТ КБ ПриватБанк станом на 06.09.2012 р. заборгованість ОСОБА_2 за договором траншу №ТМ-25/2007 року від 17.06.2008 року склала 29926,76 дол. США., в тому числі 11388,03 дол. США заборгованість за кредитом; 13216,64 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 5322,09 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Відповідно до п.3.1.2 виконання зобовязання позичальника за ОСОБА_5 та Договорами про видачу траншів забезпечуються: договором поруки №ТМ-25-01/2007 від 28.09.2007 року.

Відповідно до Договору поруки № ТМ-25-01/2007 від 28.09.2007 року укладеного між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ ПриватБанк, поручитель поручається перед Кредитором за виконання ОСОБА_2 обовязків, що випливають з кредитного договору № ТМ-25/2007 від 28 вересня 2007 року ( а.с.21) .

Зобовязання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ( а.с.6).

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2012 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про визнання договору поруки припиненим позов ОСОБА_3 задоволено: визнано договір поруки №ТМ-25-01/2007 від 28 вересня 2007 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк припиненим.

Згідно до листа ПАТ КБ ПриватБанк від 05.02.2013 №20.1.0.0./7 -20121226/2602, який був направлений ОСОБА_3 повідомлено, що договір поруки закритий ( а.с.73)

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Виходячи із вищевикладеного оскільки договір поруки визнано судом припиненим, то позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_6 незаконні та задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання,забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як вбачається із кредитного договору №ТМ-25/2007 від 28.09.2007 року позичальник сплачує відсотки за користування кредитом в розмірі 15% річних, відповідно до договору траншу №ТМ-25/2007 від 17.06.2008 року 18% річних, отже наявні суперечності в розмірі відсоткової ставки, крім того відповідно до п.2.4.3 кредитного договору, одночасно діючих може бути не більше ніж два Договори про видачу траншів, відповідно до Довідки ПАТ КБ ПриватБанк від 05.11.2012 року №311449 ОСОБА_2 станом на 05.11.2012 року має заборгованість по 4 траншам.

Крім того суд звертає увагу на те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за одним договором траншу №ТМ-25/2007 від 17.06.2008 року, яким не передбачено відповідальності сторін.

Відповідно до п.п.2.3.3, п.2.3 Кредитному договору при порушені позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого умовами даного договору банк має право на дострокове повернення кредиту, сплати відсотків за його користування шляхом направлення повідомлення.

Однак позивачем не надано суду належних доказів у відповідності до ст.57-58 ЦПК України, щодо направлення ОСОБА_2, ПАТ Акцент-Банк досудової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахування вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Керуючись: ст. ст. 526, 530, 554, 559, 625,1050, 1054 ЦК України, ст.ст.3,7 11,15,27, 30, 60, 61, 88, 169, 212-215 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 акціонерному товариству комерційний банк ПРИВАТБАНК - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар