Справа № 226/252/13- ц
Провадження № 2/226/226/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2013 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

при секретарі Тіссен О.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання.

В обґрунтування вимог зазначила, що з 9.01.1993року по 31.03.2000року вона перебувала з відповідачем в шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася донька ОСОБА_4, яка на теперішній час досягла повноліття, проте продовжує навчання за контрактом на денному відділенні Селидівського гірничого технікуму, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Вказуючи на те, що відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини і грошової допомоги їй не надає, а її особистого доходу недостатньо для забезпечення навчання доньки, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини на час навчання в розмірі 1/4 частини його доходу.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, і суду пояснила, що відповідач в добровільному порядку допомоги на навчання дитини їй не надає. Вартість навчання дитини за договором становить 5000 грн. на рік. Крім цього, дитина потребує витрат на одяг, харчування, лікування, придбання навчальної літератури, посібників, іншого навчального приладдя, оренди житла, транспортних витрат на проїзд з населеного пункту, де проходить її навчання, додому та інших побутових.

Відповідач та його представник, не заперечуючи необхідності надання дитині допомоги та не спростовуючи доводів позивачки про те, що в добровільному порядку допомога на навчання дитини не надається, вважали, що розмір аліментів, про який просить позивачка, є завеликим і вважали, що він має становити не більше 1/8 частини доходу відповідача, оскільки у відповідача є інша сімя, в якій виховується двоє неповнолітніх дітей, а дружина відповідача не працює, та, окрім того, на даний час відповідач погашає позивачці заборгованість з аліментів, які раніше були стягнуті з нього в розмірі 1/6 частини його доходу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Зазначали, що єдиним джерелом його доходу є пенсія, розмір якої становить 8400грн. на місяць і що на даний час він не працевлаштований.

Третя особа ОСОБА_4 вимоги позивача підтримала повністю і суду пояснила, що після розірвання батьками шлюбу вона залишилася з матірю, з якою проживає і дотепер.

Після закінчення школи вона продовжує навчатися в Селидівському гірничому технікумі на контрактній основі і стипендію не отримує. Зазначала, що оскільки гуртожитку технікум не має, то їй необхідно орендувати житло, вартість якого становить не менше 400 грн. на місяць, витрачати кошти на придбання навчальних посібників та іншого навчального приладдя, чого не заперечував та не спростовував в судовому засіданні відповідач.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.6).

Згідно довідки навчального закладу, ОСОБА_4 навчається на першому курсі Селидівського гірничого технікуму на денному відділенні за спеціальністю «Організація та регулювання дорожнього руху», дата закінчення навчання 30.05.2016 року. Загальна вартість освітньої послуги становить 5000 грн. на рік. (а.с.8,13).

ОСОБА_4 зареєстрована і проживає разом з матірю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Відповідач ОСОБА_2 проживає в м.Димитров, є працездатною особою за віком, перебуває на обліку в УПФ України в м.Димитров, де отримує пільгову пенсію, розмір якої становить 8413,70грн. (арк.спр. 42). Дані про отримання інших доходів відсутні.

Згідно довідки відділу Державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції, на виконанні відділу ДВС знаходиться виконавчий лист № 2/2939 від 19.02.2007 року, виданий Красноармійським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів в розмірі 1/6 частини до повноліття дитини. (арк.спр.16).

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами ст. ст.199, 200 Сімейного кодексу України, відповідно до якої якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, має як сама дитина, так і той з батьків, з ким вона проживає.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Згідно п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу. Обовязок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, за змістом ст.199 СК України, покладено на обох батьків.

Як встановлено судом та свідчать наявні у матеріалах справи докази, відповідач, окрім доньки ОСОБА_4, має ще двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, які знаходяться на його утриманні (арк..спр.28-29). Допомоги на утримання старшої дитини на навчання в добровільному порядку відповідач не надає. Його дружина не працює, проте, як і він, є працездатною особою. Ні відповідач, ні його дружина інвалідності не мають. Позивачка також є працездатною особою, працює, інших осіб, які б знаходилися на її утриманні, не має, її середній заробіток складає 3195грн. (арк..спр.15).

Відповідач перебуває на диспансерному обліку з діагнозом дифузійний пневмосклероз, легенева недостатність 2 ст. (арк.спр.27). Третя особа ОСОБА_4 також знаходиться на испансерному обліку в медичному закладі в звязку з наявним захворюванням: вегето-

судинною дистонією і потребує лікування, самостійного доходу не має (арк.спр. 43 ).

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоровя та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи наведені обставини, матеріальний та сімейний стан відповідача, стан його здоровя, наявність у нього інших дітей та інтереси дитини, яка обєктивно потребує допомоги на час навчання, суд вважає за доцільне розмір аліментів на її утримання на час навчання визначити 1/6 частиною доходу. На думку суду, відповідач спроможний надавати позивачці таку допомогу на утримання дитини. Ті обставини, на які відповідач звертав увагу суду, а саме, що він сплачує заборгованість з аліментів, має кредитні зобовязання не є визначальними при вирішенні питання про стягнення аліментів. При цьому суд не бере до уваги і доводи позивачки про те, що окрім пенсії відповідач ще отримує дохід від роботи в службі «Таксі», оскільки вони не підтверджені в судовому засіданні наявністю будь-яких доказів.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне покласти їх на відповідача, стягнувши з нього в доход держави судовий збір в сумі 229,40 грн., так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ при подачі позову до суду звільнена від вказаних витрат.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.199 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 79, 88, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер (НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) на період навчання по 30.05.2016 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнення проводити з 1 лютого 2013 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь УДК в м.Димитров судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Рішення в частині утримання аліментів підлягає негайному виконанню в межах місячного платежу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Вступна і резолютивна частини рішення проголошені 15 березня 2013 року, повний текст виготовлено і підписано 20 березня 2013року.

Суддя Л.І.Клепка