Справа № 1227/4766/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2013 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючогосудді ОСОБА_1,

при секретаріГолуб Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 спілки «Лисичанська кредитна спілка» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 спілка «Лисичанська кредитна спілка» звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення боргу, посилаючись на те, що 30 травня 2008 року між позивачем КС «ЛКС» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 301423, згідно якого ОСОБА_3 було надано кредит в сумі 10000 грн. зі сплатою 48 % річних строком на 12 місяців.

Для своєчасного та повного виконання своїх зобовязань ОСОБА_3 з відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договори поруки № 301423 від 30 травня 2008 року, за умовами яких вони виступають поручителями ОСОБА_6 перед КС «ЛКС» та несуть солідарну відповідальність в тому ж обсязі, що і ОСОБА_6

Згідно умов договору ОСОБА_6 повинна була повернути наданий їй кредит до 30 травня 2009 року. Однак відповідач не виконала в повній мірі своїх договірних зобовязань, не сплачувала своєчасно відсотки та внески, тому заборгованість відповідача перед КС «ЛКС» склала 15300,12 грн., яку просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Позивач КС «Лисичанська кредитна спілка» про час, дату та місце слухання справи була повідомлена належними чином, але його представник у судове засідання не зявився, надав заяву згідно якої просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує про ти заочного розгляду справи у відсутність відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та представник відповідача ОСОБА_7 у судове засідання не зявились, про причину неявки в судове засідання не повідомили, про день, час та місце слухання справи були сповіщені належним чином, згідно заяв просили розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги не визнали через пропуск строку позовної давності за договором.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. ОСОБА_2 договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка свідчить, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобовязання.

Зігдно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Матеріалами справи встановлено, що згідно копії кредитного договору № 301423 від 30 травня 2008 року між позивачем КС «ЛКС» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу ОСОБА_3 позивачем було надано кредит в сумі 10000 грн. зі сплатою 48 % річних строком на 12 місяців.

Згідно умов договору ОСОБА_3 повинна була повернути наданий їй кредит до 30 травня 2009 року, сплачуючи щомісячні платежі згідно встановленого графіку повернення кредиту.

Крім того, для своєчасного та повного виконання зобовязань відповідачем ОСОБА_3 з відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 301413 від 30 травня 2008 року, за умовами якого вони виступають поручителями відповідача ОСОБА_3 перед КС «ЛКС» та несуть солідарну відповідальність в тому ж обсязі, що і ОСОБА_3 та відповідають усім належним їм майном за виконання всіх зобовязань ОСОБА_3, що виникають з умов кредитного договору № 301423 від 30 травня 2008 року.

З позовної заяви, графіку розрахунків до договору, а також з розрахунку заборгованості по кредиту видно, що відповідач ОСОБА_3 здійснювала сплату не в повному обсязі, у звязку з чим зявилась заборгованість, сума якої разом становить 15300,12 грн., з яких сума основного боргу за кредитом 7931 грн., відсотки за користування кредитом 6139,81 грн., несплачена пеня 1229,31 грн.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача боргу за кредитом у сумі 15300,12 грн. через неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань підлягають частковому задоволенню у розмірі лише сума основного боргу за кредитом 7931 грн., відсотки за користування кредитом 6139,81 грн., тобто у сумі 14070,81 грн. оскільки суду не надано доказів щодо будь яких звернень, попереджень тощо до відповідача щодо необхідності сплати простроченої частини кредиту та відсотків по ньому.

Надані відповідачем письмові заперечення щодо закінчення строку позовної даності за кредитним договором від 30 травня 2008 року, строк дії якого закінчився 30 травня 2009 року, суд не бере до уваги, оскільки згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку, а як видно з матеріалів справи, останній платіж за кредитом від 30 травня 2008 року відповідачем ОСОБА_3 було сплачено у вересні 2011 року, що свідчить про вчинення відповідно до ст. 264 ЦК України дії про визнання відповідачем свого боргу перед КС «ЛКС» і є підставою переривання строку позовної давності, а тому позивачем строк звернення до суду не пропущений.

Щодо вимог відносно солідарного стягнення боргу за договором кредиту зі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі договіру поруки № 301423 від 30 травня 2008 року суд виходить з наступного.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Як видно з матеріалів справи договір № 301423 від 30 травня 2008 року між позивачем КС «ЛКС» та ОСОБА_3 було укладено на строк 12 місяців, тобто з 30 травня 2008 року по 30 травня 2009 року, але позивач не скористався своїм правом дострокового стягнення з відповідача ОСОБА_3 та поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованості за договором, крім того не надав суду доказів звернення до поручителя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з вимогами про погашення боргу або предявлення до них позову протягом встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України строку, тому, оскільки позивач звернувся до суду з позовною заявою до боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 лише 18.06.2012 року, тобто після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, 30 травня 2009 року, тому позовні вимоги позивача до відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволенню не підлягають.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також сума сплачених позивачем при поданні позову судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 214,60 грн., у звязку з їх документальним підтвердженням.

Керуючись ст.ст. 526, 611, 625, 626, 628, 1050, 1054, 1055 ЦК України та ст. ст. 10, 11, 60, 74, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 спілки «Лисичанська кредитна спілка» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 спілки «Лисичанська кредитна спілка» заборгованість за кредитним договором № 301423 від 30 травня 2008 року у розмірі 14070,81 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору у сумі 214,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. П. Александрова