АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/9169/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/3535/2013
Головуючий у 1-й інстанції Троцька А.І.
Доповідач Карнаух П. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого: судді Карнауха П.М.,

суддів: Пилипчук Л.І., Прядкіної О.В.

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 вересня 2013 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04 вересня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість по кредитному договору №1323/CV/08-КА від 15 травня 2008 року в сумі 28 050,95 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» судовий збір у сумі 280,51 грн. - по 140,26 грн. з кожного.

Вказане рішення оскаржили в апеляційному порядку відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які у своїх апеляційних скаргах, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог банку.

Спільними доводами апеляційних скарг відповідачі заперечують наявність боргу перед банком, оскільки кредитна заборгованість, на їх думку, уже була стягнута із них за рішенням суду.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, приходить до висновку про відхилення апеляційних скарг з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 15 травня 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитування комерційного автотранспорту №1323/CV/08-КА.

Відповідно до п.п.1.1 вказаного договору банк надав позичальнику у тимчасове користування гроші у розмірі 178 400,00 грн. на придбання ТЗ з виплатою 18,5% річних. Строк дії договору до 14 травня 2013 року.

Пунктами 2.2.1., 2.2.2. кредитного договру передбачено обовязок позичальника повернути кредит відповідно до Графіку повернення кредиту та сплати відсотків шляхом здійснення мінмімально необхідного платежу у валюті кредиту, не менш ніж 4 618,97 грн. щомісячно до 20-22 числа кожного місяця.

В якості забезпечення виконання позичальником зобовязань передбачених кредитним договором, банк та ОСОБА_2 15 травня 2008 року уклали договір поруки № №1323/CV/08-КА, у відповідності з яким позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2010 року договір №1323/CV/08-КА, укладений 15 травня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість станом на 15 серпня 2009 року у розмірі 172 783,23 грн., судовий збір 1700,00 грн. та ІТЗ 120,00 грн., а всього 174 603,23 грн.

Вказане рішення набрало законної сили 11 листопада 2010 року після постановлення ухвали апеляційного суду м. Києва про відмову у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1М та ОСОБА_2

Таким чином, саме із вказаної дати належить вважати розірваним кредитний договір №1323/CV/08-КА від 15 травня 2008 року.

Рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2010 року виконане ОСОБА_1 20 вересня 2010 року шляхом внесення готівкових коштів.

Однак з моменту зверенння банку до суду і до набрання рішенням законної сили додатково утворилася заборгованість у розмірі 28 050,95 грн.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

За правилами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач належним чином не виконував умови договору та не у повній мірі сплачував заборгованість по кредиту та відсотках у встановлені договором строки, рішенням суду вказану заборгованість стягнуто достроково, кредитний договір розірвано, проте питання щодо нарахованої за час перебування в провадженні суду кредитної заборгованість є невирішеним.

Доводи апеляційних скарг висновки суду першої інстанції не спростовують, фактично направлені на переоцінку доказів та ґрунтуються на довільному тлумаченні норм права.

Відповідачі хибно заперечують наявність боргу за кредитним договором з посиланням на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2010 року.

Заборгованість по кредитному договору, яка стягнута за вказаним рішенням, вирахувана станом на 15 вересня 2009 року, при цьому вказаний акт не охоплює заборгованість, яка утворилася за період провадження по справі до часу набрання ним законної сили.

Згідно статтей 10,60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд першої інстанції помилково акцентував увагу лише на обовязкові позивача щодо подачі доказів, тоді як такий обовязок належить і відповідачеві

В силу принципу диспозитивності відповідачами не надано доказів того, що розрахунок заборгованості, представлений банком, позбавлений достовірності.

Розрахунок заборгованості, що наявний в матеріалах справах, надає вичерпну інформацію про погашення позичальником кредиту та залишок заборгованості.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ ОСОБА_4

СУДДІ: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

З оригіналом ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_4