Номер провадження № 2/522/9644/13
УХВАЛА

19 липня 2013 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Суворової О.В.

при секретарі Бондаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Одеського відділення , треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватне підприємство «Наше діло» про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Одеського відділення , треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватне підприємство «Наше діло» про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів.

До суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції Одеської області проводити будь-які реєстраційні дії та видавати свідоцтва на обєкт нерухомого майна девятиповерхового корпусу будови заводоуправління, загальною площею 6261,3 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 21.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом розгляду справи є, зокрема, недійсність іпотечного договору, укладеного 28 листопада 2007 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (іпотекодавці за договором) та АКБСР «Укрсоцбанк» (який у подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсоцбанк», іпотекодержатель за договором), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Відповідно до умов даного договору іпотекодавці передали іпотекодержателю в якості забезпечення зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором девятиповерховий корпус будови заводоуправління, загальною площею 6261,3 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 21.

Відповідно до п. 4.1 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобовязання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 4.5 іпотечного договору, іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один з наступних способів: на підставі рішення суду; або на підставі виконавчого напису нотаріуса; або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу предмету іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом організації іпотекодержателем продажу предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодавцями та відповідним покупцем в порядку, передбаченому ст. 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати».

Відповідно до п. 4.6 іпотечного договору у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме: шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем продажу предмету іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», або шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Згідно п. 4.7 іпотечного договору, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса реалізація предмета іпотеки здійснюється шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», іпотекодержатель має організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між іпотекодавцем та покупцем або продати від свого імені, якщо це передбачено іпотечним договором або іпотекодержатель та іпотекодавець досягли відповідної згоди шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому кошти за придбану нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Таким чином, у разі реалізації відповідачем прав, передбачених іпотечним договором може бути проведене відчуження предмета іпотеки, а саме: девятиповерхового корпусу будови заводоуправління, загальною площею 6261,3 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 21 з подальшим проведенням відповідних реєстраційних дій, що може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду по даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

Відповідно до п. 1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22 червня 2011 року, органи державної реєстрації прав - структурні підрозділи територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру.

Згідно п. 2 цього Порядку, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус). Орган державної реєстрації прав проводить: державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно за місцем розташування такого майна; державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно незалежно від місця розташування такого майна; облік безхазяйного нерухомого майна.

У відповідності до п. 1 Положення про Державну реєстраційну службу України, затвердженого Указом Президента України № 401/2011 від 6 квітня 2011 року, Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади. Укрдержреєстр є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сфері, зокрема, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 7 цього Положення, Укрдержреєстр здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, а також районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускаються на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК заява про забезпечення позову розглядається в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, враховуючи те, що незастосування заходів по забезпеченню позову може унеможливити виконання рішення суду, вимоги є співмірними із заявленими вимогами, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача стосовно застосування способів забезпечення позовних вимог до розгляду справи по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Одеського відділення, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 Дмиторвич, ОСОБА_4, приветне підприємство «Наше діло» про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів - задовольнити.

Накласти арешт на обєкт нерухомого майна - девятиповерховий корпус будови заводоуправління, загальною площею 6261,3 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 21 та належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Заборонити реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції Одеської області проводити будь-які реєстраційні дії та видавати свідоцтва на обєкт нерухомого майна девятиповерхового корпусу будови заводоуправління, загальною площею 6261,3 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 21.

Копію ухвали для виконання направити до реєстраційної службі Одеського міського управління юстиції Одеської області.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В.Суворова

19.07.2013