АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/283/2013 Номер провадження 22-ц/786/819/2013Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж.О. Доповідач ап. інст. Касмінін О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді Касмініна О.В.

Суддів: Корнієнка В.І., Карпушина Г.Л.

при секретарі: Рибак О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 січня 2013 року

по справі за поданням старшого державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції Мороз І.С. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 січня 2013 року у задоволенні подання старшого державного виконавця Автозаводського відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області Мороз І.С. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань відмовлено.

В апеляційній скарзі Автозаводський ВДВС Кременчуцького МУЮ просить скасувати ухвалу місцевого суду, як необґрунтоване, упереджене і незаконне судове рішення. При цьому зазначає, що місцевим судом не враховано, що боржник ОСОБА_3 борг за зведеним виконавчим провадження в сумі 9 468 грн. не сплачує і тому є підстави для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ про скасування ухвали районного суду з підстав наведених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що остання підлягає відхиленню.

Відповідно п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи в задоволенні подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що у боржника ОСОБА_3 існують невиконані зобовязання, проте обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе на підставі ст. 377-1 ЦПК України, якщо здійснюється виконання судових рішень у цивільних справах. Крім того, застосування тимчасового обмеження у конституційному праві особи на свободу пересування є неспівмірною із сумою боргу.

З таким висновком погоджується колегія суддів з врахуванням наступного.

Відповідно до п.1 ст. 377 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконання судових рішень та рішень органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до статті 6 Закону України « Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)- до виконання зобов'язань.

Згідно з частиною 2 пункту 18 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, зазначені норми Закону надають право державному виконавцю звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише у випадку ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, покладених на нього відповідними рішеннями.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на примусовому виконанні в Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ перебуває зведене виконавче провадження № 30056006 про стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь юридичних осіб та держави на загальну суму 9 468 грн..

Так, 21 червня 2010 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання наказу № 14/309, виданого Господарським судом Полтавської області 24.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Нова лінія» 6944 грн. 09 коп. ( а. с. 21).

Крім того, на примусовому виконанні в Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ перебуває вимога УПФУ у м. Кременчуці Полтавської області до ОСОБА_3 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску відповідно ст.. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі 1674 грн. 28 коп. та постанова № 138 у справі про адміністративне правопорушення адміністративної комісії при виконкомі Автозаводської районної ради м. Кременчука про притягнення ОСОБА_3 до адмінвідповідальності згідно ст. 152 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 850 грн..

Разом з цим, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, старший державний виконавець Автозаводського відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області Мороз І.С. не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» спрямовані на погашення боргу. Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця

За таких обставин, враховуючи те, що судом першої інстанції не встановлено ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань по виконанню судових рішень, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення про відмову в задоволенні подання державного виконавця ґрунтується на законі.. Ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування не вбачається

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.В.Касмінін

Судді: Г.Л.Карпушин

В.І.Корнієнко

З оригіналом згідно /підпис/