Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/217/13-ц
Номер рядка звіту 44
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2013 смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Кривка В. П

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя Кривка В. П.

при секретарі Гажук Н.В.,

з участю: позивач ОСОБА_1,

його представник ОСОБА_2,

співвідповідач ОСОБА_3,

представник співвідповідачів адвокат ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_5 і ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 грн. і судових витрат у сумі 3000 грн., -

В С Т А Н О В И В:

20.02.2013 р. подано в суд указаний позов з таким обґрунтуванням вимог.

ОСОБА_1 (надалі позивач) є власником земельної ділянки в ур. «За дорогою» в с.Пилипець Міжгірського району площею 0,2718 га на підставі державного акту, виданого Пилипецькою сільською радою 13.10.2008 р. Ця земельна ділянка межує із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_5, право власності на яку стверджено державним актом, виданим тією ж радою 07.12.1995 р. , що знаходиться на межі в ур. «Біля хати» площею 0,2730 га . У жовтні 2012 р. між цими особами виник конфлікт через те, що відповідач без дозволу позивача, самовільно зайняв частину ділянки площею 14 кв.м де завіз купу гною. Ці обставини позивач підтвердив висновком судово-експертного дослідження від 12.12.2012 р. Моральну шкоду позивач умотивував тим, що на захопленій земельній ділянці було посаджено часник, тому його сімя душевно страждає від знищення майна, і порушенням його прав, розміщення органічних добрив за декілька десятків метрів від житла його будинку.

Позивач вимоги підтримав і додатково пояснив, що з відповідачем ОСОБА_5 є кумами. Восени 2012 р. від дозволив йому вивезти добрива на земельну ділянку на час перебудови ним хліва. Однак ОСОБА_5 заявив, що ця частина ділянки належить йому і не повідомив, що подарував земельну ділянку дочці ОСОБА_3 .

Позивач підтримав солідарні вимоги до ОСОБА_5 і ОСОБА_3 як співвідповідачів, які мешкають спільно у звязку з винесенням ухвали про залучення в справу співвідповідача .

Представник співвідповідачів і співвідповідач ОСОБА_3 позов заперечили повністю, а позицію обґрунтували так.

ОСОБА_5 ще у 2008 році подарував земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0, 25 га в с. Пилипець дочці ОСОБА_6 У 2009 р. нею виготовлено новий державний акт за технічною документацією з геодезичними вимірюваннями. Ця земельна ділянка знаходиться біля земельної ділянки позивача. Співвідповідачі вважають, що органічні добрива не завезені на ділянку позивача, бо за новим державним актом площа земельної ділянки ОСОБА_3 зменшилась на 230 кв. м. у порівнянні з площею, зазначеною в державному акті ОСОБА_5 старого взірця.

Окрім цього, межа земельної ділянки ОСОБА_3 із земельною ділянкою позивача проходить через яр. Натомість експерт, діючи на замовлення позивача, дослідження проводив за відомостями, зазначеними в державному акті ОСОБА_5 старого взірця, у відсутності співвідповідачів, представників сільської ради, відділу держкомзему, а тому його висновок є неправильним. Співвідповідачі вважають, що не завдавали шкоди земельній ділянці позивача.

Оцінивши встановлене, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено наступні обставини.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ЯЕ № 454938, виданого Пилипецькою сільською радою 13.10.2008 р. ОСОБА_7 є власником земельної ділянки № 2 в ур. «За дорогою» площею 0, 2718 га. Описом меж цієї ділянки на плані, зазначеному в державному акті, не має позначень про межу земельної ділянки з співвідповідачами. Натомість межа від А до Б на плані описана як яр з віднесенням до земель сільської ради.

Натомість за планом меж державного акту серія ЯЗ № 252569, виданого Пилипецькою сільською радою 23.03.2009 р. ОСОБА_6 (ОСОБА_3) її земельна ділянка площею 0,25 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку межує з ділянкою позивача з описом від Г до Д, а межа від Е до Д зазначено як землі загального користування.

Згідно висновку судового експерта ОСОБА_8 земельна ділянка площею 0,2718 га, належала ОСОБА_1 згідно державного акту серія ЯЕ № 454938 від 13.10.2008 р., що розташована в с.Пилипець в ур. «За дорогою» на місцевості зі сходу межує із землями гр.ОСОБА_5 , де вже розміщені деревяні жилі і нежилі споруди впритул до дороги; на півдні земельну ділянку оточує чагарник; на заході земельна ділянка межує із землями гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_10, де з боку ОСОБА_10 встановлено огорожу, споруджено камяний будинок, а з боку ОСОБА_9 огорожу встановлено лише частково. З півночі земельна ділянка гр. ОСОБА_1 має доступ до земель загального користування (дороги), однак до них не примикає. За пунктом 2 висновку експерта купа гною частково розміщена на земельній ділянці ОСОБА_1 та займає площу 14 кв.м.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що:

- кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України;

- докази мають бути подані сторонами з доказуванням обставин, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виник спір і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст. 58 ЦПК України визначає, що докази мають бути належними.

Суд вважає, що позивач не довів належними доказами свої вимоги. Це вбачається з такого.

Позивач не подав доказів, що звертався в Пилипецьку сільську раду із заявою про порушення співвідповідачами правил добросусідства, захоплення ними його земельної ділянки тощо. Ст. 158 ч. 2 ЗК України передбачено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, та додержання громадянами правил добросусідства.

В справу не подано доказів і про те, що співвідповідачі притягались до відповідальності за правопорушення у виді самовільного захоплення земельної ділянки.

Суд також критично оцінює і відхиляє висновок експерта, оскільки дослідження проведено за відомостями старого , по суті недійсного державного акту, в якому відомості не співпадають з відомостями в державному акті, виданому новому власнику ОСОБА_6 (ОСОБА_3), а саме щодо площі і розташування меж. У пункті 1 виснвку експерт не зіслався на опис меж на планах земельних ділянок, а зіслався на географічні сторони світу, що унеможливлює достовірне встановлення обставин. У додатку 2 до висновку експерта зазначено, що органічні добрива частково знаходяться на земельній ділянці позивача, а частково на землях сільської ради. Натомість експерт не залучив представників сільської ради для фіксації цих обставин.

У судовому засіданні позивач особисто пояснив, що восени 2012 р. узгоджував з ОСОБА_5 те, що він тимчасово, на час будівництва сараю, вивезе гній на вказане місце.

Встановлене дає підстави визнати, що позовні вимоги слід відхилити.

Судових витрат до стягнення і повернення не має.

Керуючись ст.ст. 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_11