Справа № 2014/4266/2012

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

09.01.2013 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого Бібіка О.В.
за участю секретаря судового засідання Онацької В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Змієві Харківської області цивільну справу за позовом акціонерної компанії Харківобленерго до ОСОБА_1 про стягнення нарахування по акту,
встановив:
09.01.2013 року представник позивача ОСОБА_3 надала до канцелярії суду заяву про збільшення розміру судових витрат у звязку з опублікуванням оголошення у пресі на суму 242 грн. 80 коп.
Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, подала до канцелярії суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позову наполягає, просила справу розглядати за її відсутності та ухвалити заочне рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення у газеті «Слобідський край»від 27.12.2012 року № 155.
Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 74 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж три дні до судового засідання, а судова повістка повідомлення завчасно.
Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі.
Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача ОСОБА_1, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду.
Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
17 квітня 2012 року за вихідним № 611 на ім»я відповідача направлено копію акту та повідомлення про дату засідання комісії з розгляду акту від 17.04.2012 року (а.с. 5), від одержання якого відповідач ОСОБА_1 відмовився (а.с. 6)
Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416 (далі - Методика).
За положеннями ст. 26 Закону України «Про електроенергетику»споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.
Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.
У разі відмови споживача від підпису, в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.
Судом встановлено, що 17 квітня 2012 року до будинку № 13 по провул. Річному в м. Змієві Харківської області, в якому зареєстрований і постійно проживає ОСОБА_1, пацівниками АК «Харківобленерго»встановлено самовільне підключення електрообладнання до електричної мережі вказаного будинку, складено акт та нараховано суму збиткі (а.с.3-4, 16)
Особовий рахунок оформлений на ОСОБА_1 (а.с. 8)
Порушенням Правил є не тільки самовільне підключенням до енергопостачання, а і користуванням електричною енергією без відповідного договору.
Суд виходить із вимог ст. 627 ЦК України про свободу договору з урахуванням вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.. Оскільки вказана норма має бланкетний характер, то спеціальними нормативними актами, що регулюють спірні правовідносини є Закон України «Про електроенергетику», і Правила та Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416.
Вказані вимоги матеріального закону щодо порядку відключення та підключення споживачів електричної енергії до енергопостачання враховуються судом; та суд звертає увагу на те, що відповідальність за внутрішньоквартирну проводку несе відповідач, не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводять відсутність своєї вини в силу презумпції заподіювача шкоди; що споживачі електричої енергії зобов'язані користуватися електричною енергією виключно на підставі договору та не допускати самовільного підключення до електромереж.
Відповідно до п. 1 Правил самовільне підключення - це споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.
Суд виходить із положень п. 42 Правил, який зобов'язує споживача електричної енергії дотримуватися вимог нормативно - технічних документів та договору про користування електричною енергією, забезпечувати належний технічний стан і безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору і цих Правил, узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки.
Наявний у справі акт від 17 квітня 2012 року містить три підписи представників енергопостачальника із зазначенням факту порушення, не містить підпис споживача у зв»язку з відмовою від підпису, про що є відповідна позначка (а. с. 3-4).
Таким чином, належним доказам на підтвердження порушення Правил користування електричною енергією для населення відповідачем наданий тільки акт, оскільки саме акт про порушення є відповідним доказом про порушення споживачем Правил та надає підстави для стягнення збитків, заподіяних безобліковим використання електричної енергії.
Судом встановлено, що виходячи із обставин справи, з суті позовних вимог, позивачем предявлено вимоги про відшкодування майнової шкоди, заподіяної неправомірними діями відповідача майну юридичної особи.
Відповідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Тобто, встановлення особи, яка здійснила самовільне підключення, не має правового значення для настання відповідальності у разі самовільного підключення, оскільки електрична енергія використовувалася споживачем і саме на останнього покладено відповідальність за порушення Правил..
За наведеного, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
ОСОБА_4 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати.
Керуючись:ст.ст. 10, 11, 60, 169, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,
вирішив:
Позов акціонерної компанії Харківобленерго до ОСОБА_1 про стягнення нарахування по акту задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: О.В.Бібік