Провадження №2/521/6470/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2013 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйок І.А.

при секретарі - Гресько О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» про виплату заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси до Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» про виплату заробітної плати. В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала про те, що згідно з наказом від 01.11.2011 р. № 8 позивачка прийнята на роботу в кредитну спілку «ПФС», для виконання обов'язків посади заступника голови правління по контролю та розрахунків по комунальним платежам з нарахуванням їй мінімальної заробітної плати.

За цей період позивачка виконувала роботу, яка була пов'язана з укладенням договорів по комунальним платежам (Одесаобленерго, Інфоксводоканал, ЖСК та інші), а також отримання рахунків-фактури для оплати комунальних платежів.

За відсутності фінансування у КС «ПФС» заробітна плата позивачці не нараховувалась, а також не виплачувалась.

У зв'язку з чим, за період з 2011 року по 31.08.2013 року виникла заборгованість, загальна сума якої за три роки - 23 213 грн.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином та своєчасно, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, подав до суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі.

Згідно з ч. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно з наказом від 01.11.2011 р. № 8 ОСОБА_1 прийнята на роботу в кредитну спілку «ПФС», для виконання обов'язків посади заступника голови правління по контролю та розрахунків по комунальним платежам з нарахуванням їй мінімальної заробітної плати.

За цей період позивачка виконувала роботу, яка була пов'язана з укладенням договорів по комунальним платежам (Одесаобленерго, Інфоксводоканал, ЖСК та інші), а також отримання рахунків-фактури для оплати комунальних платежів.

За відсутності фінансування у КС «ПФС» заробітна плата позивачці не нараховувалась, а також не виплачувалась.

У зв'язку з чим, за період з 2011 року по 31.08.2013 року виникла заборгованість, загальна сума якої за три роки - 23 213 грн. (Довідка КС «Промислово-фінансова спілка» наявна у матеріалах справи).

Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Згідно зі ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Також ст. 24 цього Закону визначено, що працівник має право на оплату своєї праці у встановлені строки та з певною періодичністю. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені у колективному договорі, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, що відповідачем виконано не було.

Суд акцентує свою увагу на тому, по представником відповідача було надано вже зазначені вище відомості, які вказують на те, що відповідачем виконано нарахування позивачці заробітної плати, однак сама позивачка в судовому засіданні не змогла пояснити чому вона її не отримала.

Враховуючи, що у порушення вимог законодавства на момент розгляду справи позивачці не було сплачено заборгованість по заробітній платі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 43 Конституції України, ст. 115 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 10, 11, 60, 61, 130, 174, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» про виплату заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» на користь ОСОБА_1 заробітну плату у розмірі 23 213 грн. (двадцять три тисячі двісті тринадцять гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я: І.А. Бобуйок