Цивільна справа №2-3305/13
№760/9572/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2013 року Соломянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Зінченко С.В.

при секретарі Гайдайчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Харчові продукти «Мультимікс» до ОСОБА_1, Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа: Українсько-іспанське товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1», про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг та за позовом Українсько-іспанського товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1» до Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Харчові продукти «Мультимікс», ОСОБА_1, Державної служби інтелектуальної власності України про визнання недійсним свідоцтва та визнання права попереднього користувача,

встановив:

Позивач ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, Державної служби інтелектуальної власності України, в якому просило визнати недійсним свідоцтво України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» для всіх товарів 30 класу та послуг 43 класу МКТП повністю та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести відповідні зміни до державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг і здійснити також відповідну публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

В обґрунтування вимог позивач вказує, що підприємство ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс» є власником свідоцтва України НОМЕР_2 від 15.03.2004 року на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» для товарів і послуг 29, 30, 31, 32, 33, 42 класів, заявка № від 04.07.2001 року.

Як зазначає позивач, свідоцтво України НОМЕР_1 має бути визнано недійсним повністю через невідповідність його комбінованого знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» умовам надання правової охорони, передбачених п. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», якими визначено, що не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів та послуг.

В поданому позові позивач вказує, що комбінований знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_1 є фонетично, семантично та візуально схожим зі знаком за свідоцтвом України НОМЕР_2, що належить позивачу, знак зареєстрований для тих же самих 30 та 43 класів МКТП, знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_1 є схожим настільки, що його можна сплутати із знаком для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_2, що має більш ранню дату пріоритету, а також такий знак є таким, що може ввести в оману стосовно дійсного виробника товарів 30 класу та надавача послуг 43 класу МКТП.

Виходячи з викладених обставин, позивач ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс», посилаючись на положення п. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», і звернулось з даним позовом.

Під час розгляду, в якості третьої особи в справу вступило Українсько-іспанське товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке 26.01.2013 року уклало з ОСОБА_1 ліцензійний договір про використання товариством знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_1 від 16.10.2006 року.

До початку розгляду справи УІ ТОВ «Урожай» заявило самостійні вимоги на предмет спору (а.с.83-91) і просило визнати недійсним повністю свідоцтво України НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», що належить ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс», зобов'язавши Державну службу інтелектуальної власності України внести відповідні зміни до державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг і здійснити також відповідну публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність», а також просила визнати за УІ ТОВ «Урожай» право попереднього користувача знака для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за 30, 43 класом МКТП.

В обґрунтування вимог УІ ТОВ «Урожай» вказує, що свідоцтво України НОМЕР_2 має бути визнано недійсним повністю через невідповідність його умовам надання правової охорони, передбачених п. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», якими визначено, що не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів та послуг.

В поданому позові УІ ТОВ «Урожай» вказує, що знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_2 є фонетично, семантично та візуально схожим зі знаком за свідоцтвом України НОМЕР_1, що належить позивачу, знак зареєстрований для тих же самих 30 та 43 класів МКТП, знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_2 є схожим настільки, що його можна сплутати із знаком для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_1, а також такий знак є таким, що може ввести в оману стосовно дійсного виробника товарів 30 класу та надавача послуг 43 класу МКТП.

Також УІ ТОВ «Урожай», посилаючись на положення ст. 500 ЦК України, в поданому позові просило визнати за товариством право попереднього користувача на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши, що з 1995 року добросовісно використовує даний знак у власній господарській діяльності з виробництва хлібобулочних, кондитерських, макаронних виробів та продажу продовольчих товарів, і товариством здійснено значну підготовку для такого використання: отримано сертифікати відповідності на продукцію, сертифікати на право провадження господарської діяльності, укладені відповідні договору оренди, свідоцтва виробника хлібобулочних, макаронних та кондитерських виробів, підготовлені документи для участі у профільних виставках тощо.

Виходячи з викладеного, УІ ТОВ «Урожай» вбачає в діях первісного позивача ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс» по зверненню до суду порушення власних прав, а тому і звернулось до суду з вказаними вимогами.

В судовому засідання представник позивача ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс» поданий позов підтримав та просив про його задоволення, посилаючись на обставини викладені в ньому та в письмових запереченнях проти позову УІ ТОВ «Урожай» (т. 1 а.с. 211-216), в яких вказав на недоведеність та відсутність в УІ ТОВ «Урожай» належних доказів на підтвердження того, що знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_2 є фонетично, семантично та візуально схожим зі знаком за свідоцтвом України НОМЕР_1, і знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_2 є схожим настільки, що його можна сплутати із знаком для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_1.

Також представник вказав на пропуск УІ ТОВ «Урожай» строку позовної давності для вимоги про визнання недійсним свідоцтва України НОМЕР_2, який слід відраховувати з 2004 року, коли УІ ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» дізналося про видачу спірного свідоцтва, і зазначив, що вимоги товариства щодо визнання за ним права попереднього користувача на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» не підтверджені жодними належними доказами.

Виходячи з викладеного представник ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс» просив первісний позов задовольнити, відмовивши при цьому повністю в задоволенні позову УІ ТОВ «Урожай».

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, направивши до суду письмові заперечення проти позову ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс», в яких вказав на пропуск підприємством строку позовної давності, який слід відраховувати з 16.10.2006 року, та відповідно з цих підстав просив у позові відмовити повністю.

Представник Державної служби інтелектуальної власності України заперечував проти задоволення як позову ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс», так і позову ЦІ ТОВ «Урожай», зазначивши про недоведеність вимог позивачів щодо схожості знаків за спірними свідоцтвами і відповідного введення в оману споживачів таких послуг, оскільки таке має бути підтверджено спеціальними знаннями, проведенням експертизи.

Представник УІ ТОВ «Урожай» заперечував проти задоволення позову ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс», посилаючись на недоведеність тверджень щодо схожості знаків за спірними свідоцтвами і відповідного введення в оману споживачів таких послуг, пропуск позивачем строку позовної давності, та проси задовольнити позов УІ ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» з підстав та обставин ньому викладених.

Суд, заслухавши пояснення представників та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Встановлено, що підприємство ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс» є власником свідоцтва України НОМЕР_2 від 15.03.2004 року на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» для товарів і послуг 29, 30, 31, 32, 33, 42 класів, заявка № від 04.07.2001 року.

В свою чергу ОСОБА_1 з 29.01.2013 року є власником свідоцтва України НОМЕР_1 на комбінований знак для товарів 30 і послуг 43 класів, виданого 16.10.2006 року на ім'я УІ ТОВ «Урожай».

В поданому позові ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс» стверджує, що комбінований знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_1 є фонетично, семантично та візуально схожим зі знаком за свідоцтвом України НОМЕР_2, що належить позивачу, знак зареєстрований для тих же самих 30 та 43 класів МКТП, знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_1 є схожим настільки, що його можна сплутати із знаком для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_2, що має більш ранню дату пріоритету, а також такий знак є таким, що може ввести в оману стосовно дійсного виробника товарів 30 класу та надавача послуг 43 класу МКТП.

В свою чергу в позові УІ ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» також стверджує, що знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_2 є фонетично, семантично та візуально схожим зі знаком за свідоцтвом України НОМЕР_1, що належить позивачу, знак зареєстрований для тих же самих 30 та 43 класів МКТП, знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_2 є схожим настільки, що його можна сплутати із знаком для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_1, а також такий знак є таким, що може ввести в оману стосовно дійсного виробника товарів 30 класу та надавача послуг 43 класу МКТП.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Проте суд, дослідивши вище вказані твердження ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс» та УІ ТОВ «Урожай» та надавши їм відповідну оцінку, вважає їх такими, що не доведені належними та допустимими доказами.

Так, на переконання суду, вирішення питання ступеню схожості, зокрема звукової (фонетичної), графічної (візуальної) та смислової (семантичної), потребує спеціальних знань у відповідній сфері науки та техніки, а отже не може бути підтверджено простими твердженнями про таке сторонами у справі, оскільки суд не може брати на себе не притаманні функції та повноваження судового експерта.

Згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, чого ані ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс», ані УІ ТОВ «Урожай» не було зроблено.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В свою чергу відповідно до положень ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З поданих позовів ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс» та УІ ТОВ «Урожай», пояснень представників вказаних осіб, наданих в судовому засіданні, прямо не вбачається і не встановлено, які саме права даних осіб-позивачів чи їх охоронювані законом інтереси порушуються внаслідок видачі спірних свідоцтв або їх використанням, натомість з обставин справи вбачається, що на час її розгляду будь-які відносини між вказаними юридичними особами відсутні взагалі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс» те, що комбінований знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_1 є фонетично, семантично та візуально схожим зі знаком за свідоцтвом України НОМЕР_2, а також твердження УІ ТОВ «Урожай» про те, що знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_2 є фонетично, семантично та візуально схожим зі знаком за свідоцтвом України НОМЕР_1, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, не підтверджені належними та допустимими доказами, а отже в задоволенні вимог ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс» про визнання недійсним свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» для всіх товарів 30 класу та послуг 43 класу МКТП повністю, УІ ТОВ «Урожай» про визнання недійсним повністю свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», що належить ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс», слід відмовити.

Також слід відмовити в задоволенні вимог ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс» та УІ ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» до Державної служби інтелектуальної власності України про внесення відповідних змін до державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про визнання недійсними вказаних свідоцтв і здійснення відповідної публікації про це в офіційному бюлетені «Промислова власність», оскільки такі вимоги є похідними від вимог про визнання недійсними свідоцтв на знак для товарів і послуг.

Щодо вимог УІ ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» про визнання за УІ ТОВ «Урожай» право попереднього користувача знака для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за 30, 43 класом МКТП, то суд відзначає таке.

Згідно ч. 1 ст. 500 ЦК України будь-яка особа, яка до дати подання заявки на торговельну марку або, якщо було заявлено пріоритет, до дати пріоритету заявки в інтересах своєї діяльності добросовісно використала торговельну марку в Україні або здійснила значну і серйозну підготовку для такого використання, має право на безоплатне продовження такого використання або використання, яке передбачалося зазначеною підготовкою (право попереднього користувача).

Як встановлено з матеріалів справи, 16.10.2006 року на ім'я УІ ТОВ «Урожай» було видано свідоцтво України НОМЕР_1 на комбінований знак «Урожай» для товарів 30 і послуг 43 класів, власником якого з 29.01.2013 року є ОСОБА_1.

В поданому позові УІ ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» вказує, що з 1995 року добросовісно використовує даний знак у власній господарській діяльності з виробництва хлібобулочних, кондитерських, макаронних виробів та продажу продовольчих товарів, і товариством здійснено значну підготовку для такого використання: отримано сертифікати відповідності на продукцію, сертифікати на право провадження господарської діяльності, укладені відповідні договору оренди, свідоцтва виробника хлібобулочних, макаронних та кондитерських виробів, підготовлені документи для участі у профільних виставках тощо (т. 1 а.с. 96-193).

Проте вказані докази на переконання суду не підтверджують факту використання УІ ТОВ «Урожай» знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» для маркування товарів власного виробництва, оскільки хлібобулочна продукція з позначенням торгової марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» згадується лише в договорі на поставку продукції від 05.01.1998 року, укладеному між УІ ТОВ «Урожай» та ТОВ «Лік», а отже таке не може свідчити про тривале та добросовісне використання товариством даного знаку у власній господарській діяльності з виробництва хлібобулочних, кондитерських, макаронних виробів та продажу продовольчих товарів і здійснення товариством значної підготовку для такого використання.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку, що обставини, на які ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс» та УІ ТОВ «Урожай» посилались як на підставу власних вимог не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, позовні вимоги в судовому засіданні вказаними особами не доведені, а тому в задоволенні позовів ПП «НВП «Харчові продукти «Мультимікс» та УІ ТОВ «Урожай» слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», ст.ст. 3, 11, 33, 57, 60, 61, 88, 130, 174, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Харчові продукти «Мультимікс» до ОСОБА_1, Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа: Українсько-іспанське товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1», про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг відмовити.

В задоволенні позову Українсько-іспанського товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1» до Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Харчові продукти «Мультимікс», ОСОБА_1, Державної служби інтелектуальної власності України про визнання недійсним свідоцтва та визнання права попереднього користувача відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Солом'янський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Зінченко С. В.