№ 2/679/353/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2013 року Нетішинський міський суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Стасюка Р.М..

при секретарі Федорчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Славутської районної державної адміністрації про збільшення розміру відшкодування шкоди.

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову вказує, що згідно рішення Нетішинського міського суду від 20.04.2012 року з Відповідача було стягнуто на його користь 13985,49 грн. втраченого внаслідок ушкодження здоровя заробітку за період з 01.04.1987 року по 01.04.1988 року.

Так як на даний час рішення суду не виконано, то вважає, що розмір відшкодування повинен бути збільшений у зв'язку з підвищенням вартості життя та збільшення розміру мінімальної заробітної плати. Просить збільшити суму відшкодувань втраченого внаслідок ушкодження здоровя заробітку за період з 01.04.1987 року по 01.04.1988 року на 2246,63 грн.

Крім того, стягнути з Відповідача 2127,07 грн. 3% річних та 16232,12 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Відповідача проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що затримка виплати відбулась не по їх вині. Вказав, що кошти які призначались для виплати Позивачу згідно рішення суду було скеровано не на той рахунок. А тому вони не могли їх йому виплатити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст. 1208 ЦК України у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я, підлягає індексації на підставі рішення суду, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Судом встановлені наступні обставини.

Із справи вбачається, що відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 20.04.2012 року з Відповідача було стягнуто на його користь 13985,49 грн. втраченого внаслідок ушкодження здоровя заробітку за період з 01.04.1987 року по 01.04.1988 року, це рішення набрало законної сили.

Вимоги ст. 1208 ЦК України, стосуються збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'ю або смертю, тобто грошових щомісячних виплат триваючих у часі зобов'язань, а не втраченого внаслідок ушкодження здоровя заробітку, який стягується за рішенням суду одноразово.

З матеріалів справи вбачається, що з Відповідача за рішенням суду стягнуто на користь Позивача відшкодування втраченого внаслідок ушкодження здоровя заробітку в сумі 13985,49 грн. вказана шкода є разовим платежем, вона не стягується частинами, спеціальною нормою ЦК України - ст. 1166 ЦК України не передбачено індексації матеріальної шкоди, норма ст. 1208 ЦК України поширюється на періодичні триваючі платежі, а тому суд, повно та всебічно перевіривши обставини справи, давши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі, а тому не можуть бути задоволені.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищезазначені норми законодавства, суд прийшов до висновку про те, що Позивач належним чином не обґрунтував заявлений позов, що не дає підстав для його задоволення. У позовній заяві Позивач послався на норми, які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Славутської районної державної адміністрації про збільшення розміру відшкодування шкоди задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що вимоги Позивача щодо збільшення розміру відшкодування задоволенню не підлягають, то в задоволені позовних вимог в частині стягнення 3% річних також слід відмовити.

Крім того, норми ст. 625 ЦК України не можуть бути застосовані до даних правовідносин так як це не є грошовим зобовязанням.

Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідача 16232,12 грн. моральної шкоди.

Відповідно до Пункт 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03. 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказує, що суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, з чого виходить позивач визначаючі розмір моральної шкоди.

Враховуючи, що позивач не довів належним чином наявність моральних страждань та не обґрунтував розмір моральної шкоди, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 625, 1208 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області, через Нетішинський міський суд, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Стасюк Р.М.