Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2013 року Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Запорожець О.М.

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про накладення арешту в якості забезпечення позову, посилаючись на те, що 20.09.2013 року нею подано позовну заяву до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на майно, поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № 3129/13 зареєстровано на ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою вул.. Садова, 92 в смт Новоархангельськ Кіровоградської області.

Крім цього на останнього зареєстровано автомобіль АЗЛК 21403, 1984 року випуску, причіп бджілка 8112, 1994 року випуску, автомобіль АЦ ГАЗ 3306, 1994 року випуску, автомобіль КІА, 2008 року випуску, автомобіль JAC, 2008 року випуску, мопед HONDA.

Вважала, що ОСОБА_2 має можливість відчужувати вищезазначений будинок та транспортні засоби, тому вважала, що необхідно відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України вжити заходи для забезпечення позову шляхом накладання арешту та заборонити будь-які дії, щодо відчуження вказаного майна.

Дослідивши заяву прихожу до висновку, що вона не обґрунтована і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

25.09.2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на майно, поділ спільного майна подружжя, даний позов залишено без руху.

Цього ж дня ОСОБА_1 надала заяву про забезпечення вищезазначеного позову.

Відповідно до пунктів 1 та 3 ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено причини у звязку з якими потрібно забезпечити позов та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заявниця в заяві не навела підставу про те, що ОСОБА_2 має можливість відчужити вищезазначене майно, але не навела жодних конкретних дій останнього, щодо можливості відчуження майна, крім того до заяви не надано жодних правовстановлюючих документів на вищевказане майно, а саме його належність певній особі ( свідоцтва про право власності на будинок та транспортні засоби).

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, але в заяві вони відсутні, як і будь-які докази необхідності забезпечення позову, що унеможливлює накладення арешту на зазначене майно.

З змісту ч. 1 ст. 152 ЦПК України вбачається, що накладення арешту на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу, та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.

ОСОБА_1 не надала будь-яких відомостей про майно, на яке вона просить накласти арешт в якості забезпечення позову, а також не зазначила істотні обставини можливості відчуження ОСОБА_2 майна.

Згідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 208, 209, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: