Справа № 758/1556/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2013 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Лемішко А. С., Ютланчук К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» про стягнення страхового відшкодування та пені за несвоєчасне проведення розрахунку,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТДВ «СК «Індіго» про стягнення страхового відшкодування та пені за несвоєчасне проведення розрахунків.

Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 10 червня 2009 року був укладений договір страхування засобів наземного транспорту. Об'єктом страхування був автомобіль марки Mitsubishi, модель Grandis/ 2,4, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2009 року випуску. Під час дії вказаного договору страхування , а саме у вересні 2009 року із застрахованим автомобілем стався страховий випадок - ДТП, в наслідок якої був пошкоджений автомобіль. Зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи та звіт експертної компанії про визначення вартості матеріального збитку.

Згідно звіту № С-1282 від 19 жовтня 2009 року про визначення матеріального збитку - розмір збитку, завданого в результаті ДТП складає 19 893 грн. 48 коп. Відповідно до умов договору страхування безумовна франшиза становить 0% від страхової суми.

Зазначив, що відповідач протягом тривалого часу не виконував свої зобов'язання, тому 24 січня 2012 року звернувся до відповідача з претензією про виплату страхового відшкодування. На дану претензію відповідач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 6 963, 34 грн.

Посилаючись на те, що між ним та страховиком виник спір щодо розміру страхового відшкодування і страховик не здійснив повну оплату відшкодування за договором, просив стягнути з відповідача на свою користь недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 12 930, 14 грн., вартість послуг з оцінки 600 грн., пеню у розмірі 7 890 грн. 08 коп. та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі 1 011, 31 грн пені. Зазначив, що ними було виплачено страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 6 963, 34 грн. Таким чином ТДВ «СК «Індиго» свої договірні зобов'язання перед позивачем виконало у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та відповідачем 10 червня 2009 року був укладений договір добровільного страхування засобів наземного транспорту.

Об'єктом страхування був автомобіль марки Mitsubishi, модель Grandis/ 2,4, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2009 року випуску.

Відповідно до умов договору страхування безумовна франшиза становить 0% від страхової суми.

У вересні 2009 року із застрахованим автомобілем стався страховий випадок - ДТП, в наслідок якої був пошкоджений автомобіль.

09 вересня 2009 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи та звіт експертної компанії про визначення вартості матеріального збитку.

Листом від 13 лютого 2012 року ТДВ «СК «Індиго» повідомило позивача щодо прийняття страховою компанією рішення про виплату суму страхового відшкодування у розмірі 6 963 грн. 34 коп.

Позивач не згоден із розміром страхового відшкодування, тому звернувся до суду із вимогами про стягнення страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Порядок визначення розміру страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування регулюється Законом України «Про страхування».

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Статтею 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

У ст. 9 Закону України «Про стахування» зазначено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до cт. 988 ЦК України та cт. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних, прямих збитків.

Пунктом 9.3.10. Правил добровільного страхування транспортного засобу розмір страхового відшкодування за пошкоджений ТЗ визначається, виходячи з розрахункового обсягу шкоди з урахуванням: страхової суми за договором, враховуючи проведені виплати страхового відшкодування на день прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, якшо інше не обумовлене договором страхування; зносу ТЗ на день настання страхового випадку, якщо врахування зносу передбачено умовами договору страхування; відсоткі відповідальності страховика;витрат на транспортування пошкодженого ТЗ до ремонтного підприємства чи місця зберігання; втрати товарної вартості, якщо це передбачено умовами договору страхування.

Згідно звіту № С-1282 від 19 жовтня 2009 року про визначення матеріального збитку, який був зроблений на замовлення позивача, розмір збитку, завданого в результаті ДТП складає 19 893 грн. 48 коп.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Зважаючи на викладене, суд, при визначенні розміру матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_2 пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, приймає до уваги висновок експертного дослідження, а тому відповідач повинен сплатити на користь позивача недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 9 614 грн. 56 коп.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що спростовують вказаний висновок експертизи та які могли бути підставою неприйняття його судом до уваги.

Позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 981 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається в письмовій формі.

Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (ст. 982 ЦК України).

Згідно зі ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідачем було прострочено виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, відповідачем було прострочено виплату страхового відшкодування та розмір пені складає 2 478 грн. 16 коп.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Індіго» підлягає задоволенню частково.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 215 грн.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про страхування», ст. ст. 526, 992, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 15, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 9614 грн. 56 коп., пеню за несвоєчасне проведення розрахунку в сумі 2478 грн. 16 коп., витрати по сплаті судового збору - 215 грн., всього суму 12307 грн. 73 коп. ( дванадцять тисяч триста сім грн. коп. 73), в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. О. Трегубенко