У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2013 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Пиляй І.С., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії „Оранта на рішення Рівненського міського суду від 16 січня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії „Оранта про стягнення страхової виплати за страховим випадком,

В С Т А Н О В И Л А :

26 листопада 2012 року ОСОБА_2 звернулася в Рівненський міський суд з позовом до ВАТ НАСК „Оранта про стягнення страхової виплати за страховим випадком.

В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та просила визнати подію, що мала місце 29 грудня 2009 року страховим випадком відповідно до договору № 80; стягнути з відповідача на її користь 51000 грн. страхового відшкодування.

Вказувала, що ОСОБА_2 є дружиною загиблого ОСОБА_3 і визнана потерпілою по кримінальній справі, після ДТП вчасно звернулася до НАСК „Оранта з метою отримання страхових коштів за страховим випадком, але їй 03 березня 2012 року відповідачем по справі було відмовлено з посиланням на те, що нею не було предявлено документ, який підтверджує страхування пасажирів під час здійснення регулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом квиток ОСОБА_3, а тому відсутні підстави для виплати страхового відшкодування.

Вважає таку відмову незаконною і з цих підстав просила позов задовольнити.

Рішенням Рівненського міського суду від 16 січня 2013 року позов - задоволено.

Визнано подію, що мала місце 29 грудня 2009 року страховим випадком відповідно до договору № 80.

Стягнуто з НАСК „Оранта Рівненське міське відділення Рівненської обласної дирекції на користь ОСОБА_2 51000 грн. страхового відшкодування.

Стягнуто з НАСК „Оранта Рівненське міське відділення Рівненської обласної дирекції судовий збір в розмірі 510 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

_________________________________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/3632013 Головуючий у 1 інстанції : Ковальов І.М.

Доповідач : Григоренко М.П.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ВАТ НАСК „Оранта вказує, що оскаржуване рішення суду є необґрунтованим та винесеним з порушенням норм матеріального й процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що між НАСК „Оранта та ПП ОСОБА_4 було укладено договір обовязкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті № 80 від 11 грудня 2009 року, згідно якого забезпечено страхування пасажирів від нещасного випадку в порядку передбачен6ому ст.. 6 ЗУ „Про страхування.

Відповідно до вказаного договору при настанні страхового випадку, обумовленого в п. 1.2. а (загибель або смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку на транспорті), спадкоємцю застрахованої особи виплачується 100% від страхової суми, на яку вона застрахована та передбачено перелік документів які необхідно подати Страховику для здійснення страхового відшкодування..

Зазначає, що документом, що підтверджує страхування пасажирів під час здійснення регулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом є квиток.

Вважає, що відповідно до ст..10 ЗУ „Про страхування страховим платежом є плата за страхування, яку страхувальник зобовязаний внести страховику згідно з договором страхування, тому сам факт перебування загиблого - ОСОБА_3, на момент ДТП у мікроавтобусі, який було застраховано, не породжує зобовязання НАСК „Оранта здійснити страхове відшкодування.

Обовязковість страхування пасажирів полягає в тому, що сам факт придбання пасажиром квитка породжує страхові зобовязання, оскільки при купівлі квитка страховий платіж включається до ціни квитка.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт купівлі квитка та підтвердження сплати страхового платежу після чого пасажир вважається застрахованою особою та у НАСК „Оранта виникає обовязок у здійсненні виплати страхового відшкодування.

Вважає, що відмова у виплаті страхового відшкодування відповідає п. 3 Положення про обовязкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого КМУ № 959 від 14.08.1996 року, адже документом, що підтверджує страхування пасажирів під час здійснення регулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом, є квиток, якого позивачем при зверненні до страхової компанії надано не було, а тому відсутні підстави для виплати страхового відшкодування.

Із цих підстав ВАТ НАСК „Оранта просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача просив апеляційну скаргу відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що НАСК „Оранта безпідставно відмовила останній у виплаті страхового відшкодування у звязку із настанням страхового випадку, який повязаний із смертю ОСОБА_3 під час ДТП і з яким позивач проживала однією сімю без реєстрації шлюбу.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим фактам та ґрунтуються на законі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки відповідачем не було надано жодних доказів на спростування того факту, що ОСОБА_3 загинув під час ДТП 29 грудня 2009 року, будучи пасажиром транспортного засобу, який здійснював регулярні пасажирські перевезення і з власником якого відповідач уклав договір обовязкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті, в той час коли цей факт безперечно встановлений відповідними судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Договір обовязкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті № 80 від 11 грудня 2009 року, який був укладений відповідачем із особою, яка здійснювала пасажирські перевезення (а.с. 8), не передбачає, що спадкоємці загиблого пасажира для отримання страхового відшкодування мають надавати Страховику квиток, який загиблий пасажир придбав перед перевезенням.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення Рівненського міського суду від 16 січня 2013 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії „Оранта відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 16 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції

Головуючий

Судді :