Справа № 22-ц-6933/12 Головуючий у І інстанції Кулініченко Г.В.
Провадження № 22-ц/780/512/13 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р.В.
Категорія 26 24.01.2013
??????????????????????????????
УХВАЛА

Іменем України

21 січня 2013 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Воробйової Н.С.,

суддів: Березовенко Р.В., Верланова С.М.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2012 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк»до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 17 липня 2008 року між ним та ОСОБА_3, був укладений кредитний договір, відповідно якого останній отримав кошти та зобов'язувався їх повернути позивачу зі сплатою відсотків. Для забезпечення зобов'язань ОСОБА_3 перед позивачем був укладений з відповідачем ОСОБА_2 договір поруки. ОСОБА_3 отримавши кошти постійно порушував умови договору, всі звернення позивача ним ігнорувались, в зв'язку з чим по його вині виникла кредитна заборгованість, а тому позивач звернувся до суду про стягнення її з ОСОБА_3 Рішенням суду їх вимоги були задоволені, але ОСОБА_3 кошти не платив. Позивач також звертався до поручителя - відповідача по справі, але його звернення теж виявились марні і заборгованість по кредиту не була сплачена, в зв'язку з чим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на його користь виниклу заборгованість та судові витрати сплачені при зверненні до суду.

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2012 року позов публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк»задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічне акціонерного товариства «ПроКредит Банк»кредитну заборгованість в сумі 80465,33 грн., а саме: 53530,96 грн. - непогашеного кредиту, 21934,37 грн. - заборгованість по відсоткам, 5000 грн. - пені. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк»судовий збір в сумі 804 грн. 65 коп.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником; порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя».

Судом першої інстанції встановлено, що 17 липня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3, був укладений кредитний договір, відповідно якого останній отримав кошти та зобов'язувався їх повернути позивачу зі сплатою відсотків.

Для забезпечення зобов'язань ОСОБА_3 перед позивачем з відповідачем ОСОБА_2 17 липня 2008 року був укладений договір поруки.

ОСОБА_3 отримавши кошти постійно порушував умови кредитного договору, всі звернення позивача ним ігнорувались, в зв'язку з чим по його вині виникла кредитна заборгованість.

У вересні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13 грудня 2011 року позов було задоволено частково. Стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість у загальному розмірі 80465,33 грн.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 12 березня 2012 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 13 грудня 2011 року в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 було скасоване та ухвалене нове рішення про відмову в позові в цій частині.

18 травня 2012 року позивач реалізуючи своє право на досудове вирішення спору повторно звернувся до відповідача з вимогою про виконання зобов'язання за договором поруки, але останній отримавши дану вимогу 24 травня 2012 року, в порушення п.1.2 договору поруки від 17 липня 2008 року, згідно якого він був зобов'язаний протягом трьох днів з дня отримання даного повідомлення погасити кредитну заборгованість, яка виникла по вині ОСОБА_3, цього не вчинив, тим самим порушив права позивача, які підлягають судовому захисту шляхом стягнення коштів з відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, правильно керувався ст.ст. 526,553,554,1048,1049,1054 ЦК України та дійшов вірного висновку, що позов є доведеним та обгрунтованим, і тому підлягає задоволенню.

Висновки суду першої інстанції викладені в рішенні, відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги то вони, висновки суду першої інстанції викладені в рішенні, не спростовують виходячи з наступного.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 3.1.) про припинення його дії з моменту припинення забезпеченого ним зобов»язання не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи, не заперечується сторонами в судовому засіданні, та встановлено рішенням Апеляційного суду Київської області від 12 березня 2012 року строк виконання основного зобов'язання є 18 липня 2011 року.

За таких обставин у ПАТ "ПроКредит Банк" виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 18 липня 2011 року, протягом наступних шести місяців. Таку вимогу до поручителя банк пред'явив у вересні 2011 року, (звернувшись до нього з позовом про погашення заборгованості) тобто в межах встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Н.С.Воробйова

Судді: Р.В.Березовенко

С.М.Верланов