Пр. №2/521/5779/13
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 серпня 2013 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і про визнання права власності на спадкове майно: АДРЕСА_1, вказавши, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 її мати, який помер у 1998 році і яка прийняла спадщину після смерті його батька ОСОБА_4, який помер в 1997 році. Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а саме:

- ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спадкового майна, тому що спірна квартира не може коштувати 23839 грн., а коштує значно більше, у звязку з чим треба сплатити судовий збір у розмірі 3441 грн. (з яких вже сплачено 238, 39грн.), тому необхідно доплатити 3202,61 грн. Це вимоги ст.80 ЦПК України.

- так як зміст позову-це вказівка позивачів на спосіб захисту вже порушеного права (ст.16 ЦК України) не указано ким і як порушені права позивача як спадкоємця. Позивач указує, що вона звернулась до нотаріальної контори, однак не надала суду постанову нотаріуса про відмову видати свідоцтво. Не указано якими діями саме відповідач порушила, оспорює чи невизнає її прав спадкоємця, при тому що в позові указує, що відповідачка не прийняла спадщину. Чому тоді вона значиться відповідачем по справі. А згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 року - відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

- не викладені обставини (підстави) в обґрунтування позовних вимог. Так позивачка указує, що вона є спадкоємцем і тому просить визнати право власності на спадщину, а далі вона не указує в позові на те, чому вона не звернулась до нотаріальної контори і не отримала свідоцтво про право власності, чи постанову нотаріуса про відмову видати таке свідоцтво. А згідно п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року - Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину ( яка повинна бути у вигляді постанови) особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач указує, що нотаріус усно рекомендував їй звернутись до суду з питання встановлення факту прийняття спадщини, чому вона тоді звернулась з позовною заявою, а не з заявою про встановлення юридичного факту. В п.23 Пленуму указано: якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Не указано який виник спір про право, що розглядається впорядку позовного провадження. При цьому в інформаційному листі від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування указано, що відповідно до ст. 25 ЦК у момент смерті припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. Іноді суди всупереч вимогам ст. 3 ЦПК, статей 27 31 ЦПК вирішували питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у звязку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності. Відповідно до ст. 30 ЦПК сторонами у справі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем є фізичні та юридичні особи, а також держава.

- не зазначені всі докази, які підтверджують кожну обставину: немає посилання на докази, які підтверджують те, що позивачка не може отримати свідоцтво на право власності в несудовому порядку. Не указано на докази в підтвердження відсутності інші спадкоємців. Не указані докази, які підтверджують наявність спору між сторонами. Також немає даних про відсутність згоди інших спадкоємців, чи відсутність спадкоємців, у звязку з чим суд не може вирішити питання про відкриття провадження у справі (п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування).

При цьому не указано про необхідність витребування доказів ( з оплатою судового збору) з урахуванням вимог ст.ст.131 і 133 ЦПК України, якщо в їх отримані у позивачці є труднощі ( а якщо ні, то не роз.яснено чому вони не надані в матеріалах справи), а саме: даних про спадкову справу в нотаріальній конторі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладений у статтях 119-121 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної на протязі п,яти днів, з дня отрмання цієї ухвали Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя