АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9095/2013 Головуючий в 1 інстанції - Богдан О.О.
Доповідач - Шиманський В.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2013 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Левенця Б.Б. Махлай Л.Д.

при секретарі - Іванову Ф.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою скаргою представника ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 16 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа: Комунальне підприємство «Житлосервіс «Приозерне» про усунення перешкод у користуванні та визначенні порядку користування жилою площею,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернувся у грудні 2012 року.

Зазначав, що йому з відповідачами на праві власності належить АДРЕСА_1. Указана квартира має 28,1 кв.м. жилої площі та складається з двох житлових кімнат. Позивач з дружиною проживали в одній з кімнат спірної квартири, однак після смерті дружини позивача відповідачі змінили замки до квартири та забравши документи та речі позивача почали чинити йому перешкоди у користуванні спірною квартирою.

У зв'язку з наведеним позивач звернувся до суду і просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою, вселити його до кімнати площею 10,8 кв.м у спірній квартирі та визначити порядок користування квартирою шляхом виділення йому у користування кімнату площею 10.8 кв.м., відповідачам кімнату площею 17.3 кв.м. , кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор залишити в спільному користуванні.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 травня 2013 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даного рішення та ухваленні нового про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана надати ті докази, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом вірно встановлено, що квартира виконавчим комітетом Київської міської ради 24.03.1975 року ОСОБА_3 видано ордер №Г 245938 на сім»ю з чотирьох осіб на квартиру АДРЕСА_1. Таким чином спірна квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 в рівних долях відповідно до свідоцтва про право власності (а.с. 43).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5 та заповіла свою частину квартири ОСОБА_2

В зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 45).

Спірна квартира складається з двох кімнат жилою площею: 10, 8 кв.м. та 17.3 кв.м. (а.с.44)

Відповідно до звернень позивача до Оболонського РУГУ МВС України в м. Києві, на підставі яких працівниками Оболонського РУГУ МВС України в м. Києві було здійснено перевірку та проведено з відповідачами профілактичну роз'яснювальну бесіду. Між сторонами склались конфліктні стосунки, про що свідчить також постанова молодшого лейтенанта міліції Оболонського РУГУ МВС України в м. Києві від 23.07.2012 року, якою відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_6 за ознаками злочинів передбачених ст. ст. 129,296 КК України.

Відповідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Отже, зазначені обставини свідчать про наявність перешкод в користуванні позивачем квартирою.

Суд першої інстанції вірно встановив, що за таких обставин, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 383, ст. 391 ЦК України, порушене право позивача на користування житловими приміщеннями в спірній квартирі підлягає захисту, а позовні вимоги щодо усунення перешкод в користування квартирою задоволенню.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про вселення останнього в кімнату, площею 10,8 кв.м. та визнаючи порядок користування жилою площею, суд послався на похилий вік позивача, стан його здоров'я, що він є ветераном війни.

З такими висновками суду погодитись в повній мірі неможливо.

Зі справи вбачається, що йому на праві власності належить тільки 7, 025 кв.м, ОСОБА_4-7, 025 кв.м, ОСОБА_2 -14,05 кв.м жилої площі.

Таким чином, встановлення порядку користування за варіантом запропонованим позивачем призведе до порушення прав інших співвласників, оскільки зменшує їх частку у спільній частковій власності.

Згідно ч.2 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині встановлення порядку користування спірною квартирою не може бути залишене в силі та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст. ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 16 травня 2013 року в частині встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 та виділенні ОСОБА_2, ОСОБА_4 кімнату площею 17,3 кв.м; ОСОБА_3 кімнату площею 10, 8 кв.м. -скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визначення порядку користування жилою площею.

В решті зазначене рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: