АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2003/11 Номер провадження 22-ц/786/3805/2013Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. Винниченко Ю. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Абрамова П.С., Прядкіної О.В.,

при секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 липня 2013 року

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 17 липня 2013 року

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2013 року

на додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2013 року

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2013 року

та апеляційною скаргою ВАТ Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

на додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства страхова компанія "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про захист прав споживача на належну якість страхових послуг та захист майнового інтересу страхувальника шляхом примусового виконання обов'язку страховика у натурі стягнення страхового відшкодування на користь вигодонабувача за договором страхування, про захист прав споживача стягнення пені за невиплату страхового відшкодування у строк, обумовлений договором страхування,-

В С Т А Н О В И Л А :

10 травня 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Відкритого акціонерного товариства страхова компанія Національна акціонерна страхова компанія Оранта про захист прав споживача на належну якість страхових послуг та захист майнового інтересу страхувальника шляхом примусового виконання обовязку страховика у натурі стягненням страхового відшкодування на користь вигодонабувача за договором страхування, мотивуючи свій позов тим, що 10.03.2010 року між ним та Відкритим акціонерним товариством страхова компанія Національна акціонерна страхова компанія Оранта було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу (форма №100-21А) форма №83 серія УБ №663932. За даним договором було застраховано належний йому автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR, НОМЕР_1.

Відповідно до п.1.11. договору, строк його дії становить 12 місяців, а сам договір є чинним з 10.03.2010 року по 10.03.2011 року. В пункті 1.1. цього договору сторони визначили, що дійсна вартість застрахованого транспортного засобу становить 98 900 грн., а у пункті 1.10. страхову суму - у розмірі 73 118 грн. Отже, страхова сума становить 73,93% від дійсної вартості. Тобто, договір було укладено на умовах пропорційного страхування. В період строку дії договору страхування 18.12.2010 року стався страховий випадок. Станом на 22.02.2011 року відповідачу було надано всі документи необхідні для підтвердження факту настання причин, обставин та наслідків страхового випадку та визначення розміру збитків. Вважає, що на виконання умов договору страхування не пізніше ніж до 31.03.2011 року відповідач повинен був сплатити страхове відшкодування. Страхове відшкодування відповідач повинен був сплатити вигодонабувачу АКБ Правекс-Банк. Станом на день предявлення позову відповідач не сплатив вигодонабувачу страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування становить 23 158 грн. 40 коп. Просив суд стягнути з Відкритого акціонерного товариства страхова компанія Національна акціонерна страхова компанія Оранта на користь АКБ Правекс-Банк 23 158 грн. 40 коп. страхового відшкодування за страховим випадком, який стався 18.12.2010 року.

05 грудня 2011 року представник ОСОБА_3, який подав позовну заяву в інтересах ОСОБА_2, звернувся в суд з позовом до Відкритого акціонерного товариства страхова компанія Національна акціонерна страхова компанія Оранта про захист прав споживача стягненням пені за невиплату страхового відшкодування у строк, обумовлений договором страхування, мотивуючи свій позов тим, що між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством страхова компанія Національна акціонерна страхова компанія Оранта було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу (форма №100-21А) форма №83 серія УБ №663932. За даним договором було застраховано належний йому автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR, НОМЕР_1. Відповідно до п.1.11. договору, строк його дії становить 12 місяців, а сам договір є чинним з 10.03.2010 року по 10.03.2011 року. При укладанні договору у пункті 1.1. сторони визначили, що дійсна вартість застрахованого транспортного засобу становить 98 900 грн., а у пункті 1.10. страхову суму - у розмірі 73 118 грн. Отже, страхова сума становить 73,93% від дійсної вартості. Тобто, договір було укладено на умовах пропорційного страхування. В період строку дії договору страхування 18.12.2010 року стався страховий випадок. Розмір страхового відшкодування становить 23 158 грн. 40 коп. Вважає, що на виконання умов договору страхування не пізніше ніж до 31.03.2011 року відповідач повинен був сплатити страхове відшкодування. До 01.04.2011 року відповідач не сплатив страхове відшкодування, чим порушив зобовязання і допустив прострочення. За несвоєчасну виплату страхового відшкодування відповідач повинен сплатити позивачеві пеню за кожен день затримки, тобто починаючи з 01.04.2011 року у розмірі облікової ставки НБУ від суми страхового відшкодування, належної до виплати, тобто від 23 158 грн. 40 коп. Станом на 30.11.2011 року розмір пені становить 1 199 грн. 80 коп. Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача за прострочення виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (форма №100-21А) форма №83 серія УБ №663932 від 10.03.2010 року у розмірі облікової ставки НБУ від 23 158 грн. 40 коп. страхового відшкодування, належних до сплати за страховим випадком, який стався 18.12.2010 року, за кожен день затримки, починаючи з 01.04.2011 року і по день фактичної виплати страхового відшкодування, або по день ухвалення рішення у даній справі - у разі якщо до цього таку виплату не буде здійснено. Станом на день подачі позову пеня складає 1 199 грн. 80 коп.

17 липня 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою до відповідача Відкритого акціонерного товариства страхова компанія Національна акціонерна страхова компанія Оранта про збільшення розміру позовних вимог у справі про захист прав споживача на належну якість страхових послуг та захист майнового інтересу страхувальника шляхом примусового виконання обовязку страховика у натурі стягненням страхового відшкодування на користь вигодонабувача за договором страхування за страховим випадком, який стався 18.12.2010 року. Просив суд стягнути з відповідача на користь вигодонабувача за договором страхування, виходячи з оцінки збитку, наданої відповідачем 34 702 грн. 30 коп.

17 липня 2013 року позивач ОСОБА_2звернувся в суд із заявою до Відкритого акціонерного товариства страхова компанія Національна акціонерна страхова компанія Оранта про збільшення розміру позовних вимог у справі про захист прав споживача стягненням пені за невиплату страхового відшкодування у строк, обумовлений договором страхування, за страховим випадком, який стався 18.12.2010 року. Просив суд стягнути з відповідача на його користь пеню за невиплату страхового відшкодування у строк, обумовлений договором страхування, за страховим випадком, який стався 18.12.2010 року, в сумі 5 879 грн. 91 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17 липня 2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства страхова компанія Національна акціонерна страхова компанія Оранта про захист прав споживача на належну якість страхових послуг та захист майнового інтересу страхувальника шляхом примусового виконання обовязку страховика у натурі стягнення страхового відшкодування на користь вигодонабувача за договором страхування, про захист прав споживача, стягнення пені за невиплату страхового відшкодування у строк, обумовлений договором страхування відмовлено за безпідставністю.

З рішенням суду першої інстанції не погодився представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та подали на нього апеляційну скаргу в якій просять рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 липня 2013 року скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Також зазначені апелянти подали апеляційні скарги на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 17 липня 2013 року, ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2013 року, на додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2013 року

та на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2013 року.

З додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2013 року не погодилась ВАТ Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" та подала на нього апеляційну скаргу в якій просить додаткове рішення скасувати.

Посилаються на те, що при ухваленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на рішення суду підлягає частковому задоволенню, їх апеляційні скарги на додаткове рішення та ухвали суду , а також апеляційна скарга ВАТ Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на додаткове рішення суду - відхиленню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть учать у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 10 березня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія Оранта та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу (а.с.7-9, том №2). Вигодонабувачем по даному договору добровільного страхування транспортного засобу є АКБ Правекс-Банк. Згідно пункту 1.11. строк дії договору з 11 березня 2010 року по 10 березня 2011 року.

18 грудня 2010 року в період дії договору добровільного страхування транспортного засобу стався страховий випадок - дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Skoda Оctavia tour, НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_2

Частиною 1 статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.

Згідно частини 2 даної статті ЦК України страхувальник має право при укладанні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодо набувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Стаття 3 Закону України Про страхування виділяє у страховому зобовязанні третіх осіб - вигодонабувачів, які наділені правами страхувальника та мають право вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, проте на яких не покладається обовязків останнього.

При спричиненні шкоди потерпілий - третя особа, має право отримати відшкодування від її заподіювача, а також обирати, до кого цю вимогу предявляти - до заподіювача чи до страховика.

Якщо потерпілий, який виступає як третя особа, на користь якої укладено договір страхування, не скористався своїм правом на отримання страхової виплати, то страхувальник не вправі вимагати від страховика виконання договору на користь третьої особи. Якщо ж вигодонабувач відмовився від права, наданого йому на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом. Тобто, право вимоги потерпілий (страхувальник) може мати лише на підставі уповноваження його належним чином вигодонабувачем.

Згідно статті 34 ЦПК України Публічне акціонерне товариство Правекс-Банк з самостійними позовними вимогами до суду не звертався.

Одночасно, в матеріалах справи ( т. 2 а.с. 46) є документальне підтвердження, що вигодонабувач ПАТ Комерційний банк Правекс-Банк не заперечує проти задоволення позову, з яким ОСОБА_2 звернувся до суду, та просить стягнути з відповідача на користь вигодонабувача страхове відшкодування, а також те, що воно буде спрямоване на погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним між позивачем та третьою особою.

Крім цього, представник відповідача як в суді першої так і апеляційної інстанції визнав позов в частині стягнення із страхової компанії на користь вигодонабувача в сумі 34 702 грн. 30 коп. страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 18.01.2013 року.

Враховуючи наведене, рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 липня 2013 року в частині відмови у стягненні страхового відшкодування підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_2 - задоволенню в цій частині.

Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення пені в розмірі 5879,91 грн. за невиплату страхового відшкодування за страховим випадком, який стався 18.12.2010 року, не підтверджене належними доказами, тому в цій частині рішення суду першої інстанції про відмову в позові в цій частині належить залишити без змін.

Додатковим рішення про стягнення судових витрат на правову допомогу від 09.08.2013 року ( т. 5 а.с. 200-201) та ухвалою про внесення виправлення у вказане додаткове рішення від 02.10.2013 року (т. 5 а.с.236-238) суд першої інстанції у відповідності до ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах вірно визначив загальний розмір вказаних витрат в сумі 2 500 гривень.

Таким чином, доводи апеляційних скарг щодо незаконності ухвал Київського районного суду м. Полтави від 17 липня 2013 року, від 09 серпня 2013 року та від 02 жовтня 2013 року, а також додаткового рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2013 року не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, тому їх належить залишити без змін.

Апеляційні скарги також не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.п. 3,4, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ВАТ Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 липня 2013 року скасувати в частині стягнення страхового відшкодування.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь вигодонабувача ПАТ комерційний банк "ПРАВЕКС-БАНК" за договором добровільного страхування транспортного засобу від 10.03.2010 року від 10.03.2010 року № УБ 663933 в сумі 34 702 грн. 30 коп. страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 18.01.2013 року.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 17 липня 2013 року, ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2013 року, додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2013 року та ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : _____________ Ю.М. Винниченко

Судді: _______________ П.С. Абрамов ____________ О.В. Прядкіна