РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4694/13-ц

провадження у справі № 2/0285/1286/13

24 жовтня 2013 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………….……Савицької Л.Й.

при секретарі……………………....Пелешок І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з цим позовом та уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в розмірі 1/2 частини від його заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач - здоровий та працездатний, на даний час не працює та знаходиться на обліку у Новоград-Волинському центрі зайнятості та отримує матеріальну допомогу по безробіттю, однак ухиляється від надання матеріальної допомоги на дітей, які повністю знаходиться на її утриманні.

Сторони в судове засідання не прибули.

В письмових заявах до суду, просили справу розглянути у їх відсутності, позивачка позовні вимоги підтримала, проти чого відповідач не заперечив.

Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8), та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9), які знаходяться на утриманні позивачки (а.с. 10).

Зміст глави 15 СК України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач -здоровий та працездатний, знаходиться на обліку у Новоград-Волинському центрі зайнятості та отримує матеріальну допомогу по безробіттю, інших утриманців не має, не достатньо приймає участі в утриманні своїх неповнолітніх дочок, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати як інтересам самих дітей, зокрема, для задоволення їх мінімальних життєвих потреб, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів.

Також суд стягує з відповідачки в дохід держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 367 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 141, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Теміртау, Карагандинської області, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02 жовтня 2013 року до повноліття сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь держави 229 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуюча: Л.Й.Савицька