У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2013 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Хилевича С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання Пиляй І.С.

з участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду від 20 червня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Телерадіокомпанія „Рівне ТВМ, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання дій неправомірними та зобовязання демонтувати обладнання,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Рівненського міського суду від 20 червня 213 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Телерадіокомпанія „Рівне ТВМ(ОСОБА_1) (далі ТзОВ „Телерадіокомпанія „Рівне ТВМ(ОСОБА_1)) про визнання дій неправомірними та зобовязання демонтувати обладнання відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликалася на його незаконність та необґрунтованість через неповне зясування судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначала, що суддя Рудика Л.Д. впродовж майже двох років перешкоджала розгляду даної справи, визнаючи позовну заяву неподаною та залишаючи її без розгляду, що свідчить про її побічну заінтересованість, а тому вона не мала права розглядати вказану справу і зобовязана була заявити самовідвід.

Доводила порушення працівниками апарату суду першої інстанції Положення про автоматизовану систему документообігу в судах, затверджену рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року №30, та норм ЦПК України, оскільки після неодноразового скасування апеляційним судом ухвал судді Рудики Л.Д. справа повторно розподілялась їй, що може свідчити про залежність таких дій від інших осіб.

Судом першої інстанції було порушено строки розгляду справи, оскільки позов був поданий 28 липня 2011 року, а рішення було винесено 20 червня 2013 року, тобто майже через 2 роки. що суперечить вимогам ч.1 ст. 157 ЦПК України.

Вказувала, що в поданих нею змінах до позову від 23.04.2012 року містилось клопотання про залучення до участі у справі третьої особи - Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, однак судом було відкрито провадження у справі без вирішення даного клопотання, хоча в тексті рішення міститься посилання на неявку представника третьої особи в судове засідання.

Стверджувала, що відповідно до ч.2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном, що є спільною власністю всіх власників квартир, без її згоди, як власника однієї з квартир, є незаконним, а наведені в рішенні суду висновки суперечать нормам ЦК України та рішенню Конституційного суду України від 02 березня 2004 року по справі №1-2/2004 про права

__________________________________________________________________________________________________

Справа №569/7698/13-ц Головуючий в суді І інст. ОСОБА_3

Провадження № 22-ц/787/1545/2013р. Суддя-доповідач ОСОБА_4

співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків.

Просила рішення Рівненського міського суду від 20 червня 213 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Управління ЖКГ виконавчого комітету Рівненської міської ради у встановленому законом порядку, завчасно був повідомлений про час і місце розгляду справи, однак до суду не зявився і причин неявки суду не повідомив, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Представник ТзОВ „Телерадіокомпанія „Рівне ТВМ(ОСОБА_1) ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не зазначено та не доведено належними та допустимими доказами, які її права на користування та розпорядження спільною сумісною власністю будинку та яким чином порушені встановленим обладнанням (мережею).

Такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з наведених мотивів та обґрунтувань позову, вони зводяться до того, що ОСОБА_2 є власником приватної квартири № 234 в б. 40 по вул. Грушевського в м. Рівне і на стіні її приватної квартири (з зовнішньої сторони), без її на те згоди, було розміщено кабелі мережі телекомунікації.

Однак, доказів в справі, що стіна, яка конструктивно розділяє квартиру позивачки та приміщення загального користування, зокрема сходинковий майданчик 9-го поверху 6-го підїзду цього будинку, не є спільною сумісною власністю всіх власників квартир в цьому будинку, а належить саме до її квартири та є її приватною власністю, ОСОБА_2 не надала.

Частина стіни на якій розміщені кабелі комунікацій біля квартири позивачки знаходиться в приміщенні загального користування коридор, сходинковий майданчик.

Роботи по монтажу кабелів комунікацій в приміщеннях загального користування цього будинку відповідачем були проведені не самовільно, а відповідно ст.3, 27,31 Закону України „Про телекомунікації та Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг затверджених Постановою КМУ № 720 від 9 серпня 2005 року та згідно робочого проекту розробленого ТОВ „РКІ-Консалтинг, яке має відповідні ліцензії та за позитивного висновку санепідемстанції і технічного центру держгірпромнагляду, а також відповідно до договору з ЖКП „Покровське від 1 квітня 2011 року, яке відповідно до ст.1,11,12 Закону України „Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку є балансоутримувачем та управляє неподільним та загальним майном житлового комплексу (а.с.81-83).

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про недоведеність позовних вимог та обґрунтовано відмовив в їх задоволенні.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на порушення, допущені суддею першої інстанції, не є підставою для скасування правильного та законного по суті рішення.

Враховуючи, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у ньому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, 315, 317 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 20 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: