АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6018/13 Справа № 2-175/258/13 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2013 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Лисичної Н.М., Баранніка О.П.

при секретарі Кочержинській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Дніпропетровське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві «Облплемпідприємство» про стягнення сум, належних до виплати при звільненні та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних до виплати сум при звільненні,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся із зазначеним позовом до відповідача, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 01 березня 2011 року працював у ДП "Дніпропетровське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві «Облплемпідприємство», на посаді юриста за сумісництвом. Наказом № 4К-1 від 01.03.2012 року був звільнений. При звільненні йому не було виплачено заробітну плату в розмірі 14520,00 грн. та 12100,00 грн. суми середнього заробітку за час затримки виплати належних до виплати сум при звільненні, що явилося причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення сум, належних до виплати при звільненні та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних до виплати сум при звільненні.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2013 року в задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в позовних вимогах, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 509, 526, 614 ЦК України, ст.ст. 3,21 КЗпП України, ч. 2 ст. 23 КЗпП України, ст.ст. 24,24-1,110,94,110, 115 КЗпП України, ст.ст. 1, 15,21,24,29,30 ЗУ «Про оплату праці», наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 червня 2001 року № 260 «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою», а також виходив з наступного.

Судом встановлено, що між ДП "Дніпропетровське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві «Облплемпідприємство»та ОСОБА_2 були укладені договори про надання юридичних послуг у період з 01.04.2011 року по 03.04.2011 року та з 01.05.2011 року по 31.05.2011 року.

За умовами укладених між відповідачем та позивачем договорів «Замовник» (відповідач) зобов`язаний провести оплату в сумі 1200 грн. за виконаний об'єм роботи протягом 10 днів з моменту підписання актів приймання виконаних робіт.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що «трудовий договір» укладений між позивачем та відповідачем за своєю суттю має ознаки цивільно-правового договору, оскільки відповідно до умов вазаного договору заробітна плата нараховується на підставі підписаних актів прийому виконаних робіт, не визначено умови робочого часу та часу відпочинку, сторони не регламентували процес праці виконавця (позивача), позивач міг діяти самостійно в плані організації своєї роботи при виконанні умов договору. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що даний трудовий договір був зареєстрований у Пенсійному фонді України або в Фонді соціального страхування, а також, що відомості за трудовим договором вносилася до трудової книжки позивача.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини по справі, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, суд постановив судове рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги стосовно того, що між апелянтом та відповідачем було укладено саме безстроковий трудовий договір, як такі що не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами були укладені договори про надання юридичних послуг у період з 01.04.2011 року по 03.04.2011 року та з 01.05.2011 року по 31.05.2011 року. Дані договори не містять зобовязання позивача виконувати роботу, визначену угодою, з додержанням розпорядку робочого дня, дисципліни та техніки безпеки праці. Тобто вищевказані договори не містять ознак трудового договору, а саме: відповідачем не регламентований процес щодо норм виробітку і норм робочого часу, з веденням обліку робочого часу та норм виробітку, з нарахуванням заробітної плати та обовязок відповідача щодо організації роботи і забезпечення позивача роботою та засобами виробництва, визначення конкретних завдань, послідовності виконання робіт, встановлення трудового розпорядку, розміру та форми оплати праці. В суді апеляційної інстанції апелянт визнав, що часи роботи відповідачем йому визначені не були, робоче місце на підприємстві виділено не було, а на роботу до відповідача він зявлявся у разі виникнення такої потреби та діяв самостійно в плані організації своєї роботи при виконанні умов договору.

ОСОБА_3 штатного розпису ДП "Дніпропетровське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві "Облплемпідприємство" за спірний період, а саме 2011-2012 роки, посада юриста була відсутня. Із заявою про прийняття на посаду юрисконсульта ДП «Дніпропетровське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві» апелянт не звертався, наказ щодо прийняття ОСОБА_2 на посаду вказаного підприємства не видавався, в журналі реєстрації наказів не реєструвався, до штату працівників позивач не зараховувався, його робочий час не обліковувався, записи до його трудової книжки не вносились, табель робочого часу не застосовувався. Наказ №4К-1 від 01.-3.2012 року про звільнення ОСОБА_2 з посади юрисконсульта підприємства за наказом колишнього директора ОСОБА_4 був виданий помилково, на даний час вказаний наказ скасовано.

ОСОБА_3 КРУ в Дніпропетровській області від 15 квітня 2013 року за результатами перевірки встановлено, що ДП "Дніпропетровське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві "Облплемпідприємство" в період з 01.10.2011 по 31.12.2011 року ОСОБА_2 без наявності наказу про прийом на роботу, відсутності трудової угоди і табеля обліку робочого часу нараховано заробітної плати в сумі 3630,00 грн.(у тому числі 4-й квартал 2011 року 3630,00 грн.), чим порушено вимоги п.п. 1,8 ст. 9 ЗУ від 16.07.1999 року №996-ХІУ, п.п.5,7,13 П(С(БО 16 «Витрати».( а.с.111-120,126,140-141).

За таких обставин суд не мав підстав вважати, що між сторонами у справі укладено саме трудові договори, враховуючи головні відмінності між трудовим та цивільно-правовим договорами.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними. Крім того, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду судом апеляційної інстанції не встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: