АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/2531/13 . Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 квітня 2013 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.В., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі: - Гелашвілі Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2013 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Моторного (транспортного) страхового бюро України - про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_6 в особі свого представника ОСОБА_8, звернувся в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 12 січня 2012 року по вул. Блюхера в м. Харкові з вини ОСОБА_7, який керував автомобілем «Тоvоtа», державний номер НОМЕР_1, сталася ДТП.

В результаті зіткнення транспортних засобів пошкоджено належний йому автомобіль «Chevrolet Aveo», держаний номер НОМЕР_2.

Вина ОСОБА_7 у скоєнні ДТП встановлена постановою Московського районного суду м. Харкова від 7 лютого 2012 року.

Розмір збитків, завданих йому пошкодженням автомобіля «Chevrolet Aveo», склав 32 616 грн. 30 коп., витрати на транспортування пошкодженого автомобіля з місця ДТП становлять 400 грн.

Цивільна відповідальність ОСОБА_7 на час ДТП застрахована не була.

3 квітня 2012 року він звернувся з заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі МСТБУ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

27 червня 2012 року МСТБУ відшкодувало йому вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 27 580 грн. 25 коп., зменшивши суму відшкодування на розмір ПДВ, який склав 5436 грн. 05 коп.

Неправомірними діями ОСОБА_7 йому заподіяно моральної шкоди, яку він оцінює у 5 000 грн.

Крім того, при звернені з позовом до суду він поніс витрати на правову допомогу, сплату судового збору, які не відшкодовуються МСТБУ.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 1167, 1168 ЦК України, ОСОБА_6 просив суд стягнути з ОСОБА_7 на його користь моральну шкоду у сумі 5 000 грн., витрати на правову допомогу у сумі 1500 грн., витрати на сплату судового збору у сумі 214 грн. 60 коп., а всього 6714 грн. 60 коп.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь шкоду, завдану ДТП у сумі 5 436 грн. 05 коп.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився.

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з'явився.

Згідно листа направленого до суду, просив розглянути справу за його відсутності. Позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2013 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 маральну шкоду в розмірі 5 000 грн., судовий збір у сумі 214 грн. 60 коп., витрати на праву допомогу в розмірі 1500 грн., а всього 6714 грн. 50 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з МСТБУ на його користь шкоди, завданої ДТП та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення з МСТБУ на користь ОСОБА_6 шкоди, завданої ДТП, суд виходив з того, що позивач не надав доказів з приводу відновлення транспортного засобу на СТО з урахуванням понесених витрат на ПДВ, а також витрат на транспортування автомобіля з місця ДТП.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 12 січня 2012 року по вул. Блюхера в м. Харкові сталася ДТП за участю автомобіля «Тоvоtа», під керування водія ОСОБА_7 та автомобіля «Chevrolet Aveo», під керуванням водія ОСОБА_6

Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 7 лютого 2012 року винним у виникненні ДТП визнано ОСОБА_7 (а. с. 6).

Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль «Chevrolet Aveo», який належить на праві власності ОСОБА_6 (а. с.7).

Цивільна відповідальність ОСОБА_7 на час ДТП застрахована не була.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №60 від 20 березня 2012 року розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Chevrolet Aveo», з урахуванням його зносу склав 32 616 грн. 30 коп.( а. с. 9-20).

Відповідно до пункту «а» підпункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

27 червня 2012 року МТСБУ відшкодувало ОСОБА_6 вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу у сумі 27 580 грн. 25 коп.( а. с. 24).

ОСОБА_6 не було надано МТСБУ документів, які стверджували б про сплату позивачем ПДВ у вартості ремонтних робіт (акту виконаних робіт з відновлення пошкодженого транспортного засобу у платника ПДВ, фіскального чеку про сплату ПДВ у вартості виконаних робіт), у зв'язку з чим МТСБУ відшкодувало йому вартість відновлювального ремонту автомобіля без врахування 20 % ПДВ (а. с. 58,59).

Листом №20021 від 14 серпня 2012 року МТСБУ роз'яснило представнику ОСОБА_6 про те, що в разі надання документів, які підтверджують оплату ПДВ під час ремонту пошкодженого автомобіля, воно зможе розглянути питання щодо відшкодування суми ПДВ (а. с.8).

Згідно п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового транспортних засобів.

МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( п. 39.2, п. 39.2.1 ст. 39)

Відповідно до п. п. 3.2.3 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість» операції з надання послуг зі страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів, не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Згідно листа Державної податкової адміністрації України від 21 серпня 2009 року №10143/5/16-1516 у разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах.

У разі якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати здійснюється без урахування сум податку на додану вартість.

Тобто висновок автотоварознавчого дослідження не є підставою для виникнення податкових зобов'язань, що виникають з надання послуг щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Зазначені зобов'язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. Таким чином у випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу, або проведення його особою, яка не платником ПДВ, податкові зобов'язання не виникають.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів з приводу відновлення ОСОБА_6 транспортного засобу на СТО з урахуванням понесених витрат на ПДВ, а також оплати ним транспортування автомобіля з місця ДТП.

Зважаючи на те, що позивач не надав до МТСБУ та суду належних доказів з приводу відновлення транспортного засобу на СТО з урахуванням понесених ним витрат на ПДВ, суд обґрунтовано відмовив йому у задоволенні позову про стягнення з МТСБУ на його користь відшкодування суми ПДВ.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_6 до МТСБУ про відшкодування шкоди.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

В іншій частині дане рішення суду колегією суддів не переглядається, оскільки воно не оскаржене позивачем у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2013 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

В іншій частині заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2013 року колегією суддів не переглядається, оскільки воно не оскаржене позивачем у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: