АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/4685/2012 Головуючий 1 - інстанції -Ніколаєнко І.В.
Справа № /2018/6163/2012 Доповідач - Зазулинська Т.П.
Категорія -договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії - КРУГОВОЇ С.С.

- ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарях - Гопко А.М., Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 21 березня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2011 року позивач звернувся з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 7988,03 доларів США за кредитним договором № НАЕНАN02000002 від 19 липня 2006 року та судові витрати в розмірі 755,85 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 19 липня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк»та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № НАЕНАN02000002.

Відповідач виконав свої зобов'язання частково. Станом на 14 квітня 2011 року утворилась заборгованість у розмірі 7988,03 доларів США, яка складається з: 6078,45 доларів США -заборгованість за кредитом; 841,27 доларів США -заборгованість за процентами за користування кредитом; 266,86 доларів США -заборгованість за комісією за користування кредитом; 801,45 доларів США -пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором.

Заочним рішенням Київського районного суду міста Харкова від 21 березня 2012 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»суму заборгованості за кредитним договором № НАЕНАN02000002 від 19 липня 2006 року у розмірі 63584,72 грн.; та судовий збір в розмірі 635,85 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Ухвалою цього ж суду від 24 травня 2012 року заява відповідача про перегляд вказаного заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що сума заборгованості за кредитним договором зазначена у рішенні не відповідає дійсності, оскільки більшу частину коштів, отриманих у зв'язку з погашенням та від реалізації його автомобіля банк необґрунтовано зарахував на погашення пені, відсотків, комісії і лише 683,86 доларів США після реалізації автомобілю за 30500 грн. -на погашення тіла кредиту.

Крім того, він на протязі трьох років до настання кризи добросовісно виконував фінансові зобов'язання перед банком. Внаслідок виникнення ускладнень звернувся до банку, який запропонував реалізацію автомобіля, на придбання якого він брав кредитні кошти, та запевнив що йому не будуть нараховуватися штрафні санкції, оскільки суми від реалізації буде достатньо для закриття кредиту. Після реалізації автомобілю два роки його банк не турбував, не інформував про наявність заборгованості, а потім дізнався про звернення банка до суду та списання коштів з пенсійної картки фінансового поручителя ОСОБА_5 В результаті він виплатив банку більше, ніж отримав, ще й залишився винним. Спитання коштів з пенсійного картки ОСОБА_5 судом не враховано і сума заборгованості не зменшена.

У попередньому судовому засіданні ним заявлялось клопотання про надання позивачем розбірливої копії кредитного договору, яке задоволено судом, між тим ця вимога суду банком не виконана. В судовому засіданні він пояснював, що ним також підписана кредитна угода, в тексті якої неможливо було розібрати ні слова. Таким чином вважає, що банком порушені вимоги законодавства про захист прав споживачів, що є підставою для визнання кредитного договору недійсним. Вказує, що готував зустрічну позовну заяву, однак через розгляд справи у його відсутності був позбавлений такої можливості..

Головним доказом, покладеним в основу рішення, є кредитний договір, на підставі якого нараховувалися проценти, штрафи та пеня, але суд не мав можливості перевірити твердження представника банку щодо цього, оскільки а ні копію, а ні оригінал договору не можливо було прочитати. Оригінал договору наданий суду не був.

Заслухавши доповідь судді; пояснення осіб, що беруть участь у справі; перевіривши доводи скарги. судова колегія не знаходить підстав для її задоволеннґ, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 19 липня 2006 року між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 13332 доларів США на термін до 18 липня 2013 року , з яких 9703,00 дол.США призначалися на купівлю автомобіля; 3629,00 дол.США -зарезервовані банком кошти на обслуговування кредиту на весь строк дії договору для сплати страхових платежів у разі непред»явлення ОСОБА_4 документів на підтвердження їх сплати самостійно

Відсотки за користування кредитом згідно договору мали нараховуватись на фактично витрачені кошти на придбання автомобілю: 9703,00 дол.США. У випадку порушення зобов»язань за кредитним договором відповідач мав сплачувати банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць від суми, нарахованої від суми непогашеної у строк заборгованості за кредитом.

Одержання кредитних коштів на придбання автомобілю ОСОБА_4 та його представником не заперечується. До звернення ПАТ КБ «ПриватБанк»з позовом про стягнення заборгованості відповідач не оспорював будь-які умови кредитного договору.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідності до вимог ст..ст.526,527,530,610, 611 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином, в установлені строки відповідно до умов договору та вимог закону.

Невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання ( неналежне виконання) є порушенням зобов»язання.

У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом .

Виникнення заборгованості за кредитним договором відповідачем та його представником не заперечується.

Згідно акту від 03.02.2010 року автомобіль позичальника ОСОБА_4, який допустив прострочку кредиту за договором : ДЄУ Нексія, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 переданий позичальником ПриватБанку ( Заставодержателю) для реалізації зі спрямуванням виручених коштів на погашення заборгованості.

03 лютого 2010 року ОСОБА_4 уповноважив ПриватБанк бути його представником в органах ДАІ та всіх інших установах, підприємствах та організаціях з питань, пов»язаних з користуванням, експлуатацією, та продажу ( за ціну та на умовах за його розсудом) щодо вказаного автомобілю.

08.07.2010 року автомобіль був проданий за 30500,00 грн., які були зараховані на погашення пені, комісії, процентів та тіла кредиту.

При зверненні до суду позивачем були надані копія кредитного договору, розрахунок заборгованості ,

За клопотанням представника відповідача до суду представником позивача були надані також більш чітка та належно завірена копія кредитного договору, графік погашення кредиту.

Досліджені судом також копії квитанцій, копія акту про передачу автомобіля для реалізації, довіреність ОСОБА_4 на продаж автомобілю, розрахунок заборгованості станом на 21.02.2012 року, в якому відображено розподілення коштів, що надійшли від реалізації автомобіля.

Розподілення позивачем коштів, що надходили від відповідача та від реалізації його автомобіля не суперечить умовам кредитного договору, а саме розділу 3 Порядок розрахунків.

Надана відповідачем виписка з банківської картки на ім.»я ОСОБА_5 не свідчить про те, що списання коштів з цієї картки відбувалося на погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором від 19.07.2006 року.

Судова колегія доходить висновку, що позивачем були надані належні та допустимі докази на підтвердження вимог про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором.

Рішення про задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303,304,п.1ч.1 ст.307, ст..ст.308,313,314,315,317,319 ЦПК України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 21 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії - підписи