У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2013 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В.

суддів: Василевича В.С., Шеремет А.М.,

секретар судового засідання Коробчук А.М.

з участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 20 листопада 2012 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку „ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Рівненського міського суду від 20 листопада 2012 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк (далі - ПАТ КБ „ПриватБанк) заборгованість за кредитним договором в сумі 28 476 грн. 48 коп. та 284 грн. 76 коп. судових витрат.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликався на його незаконність та необгрунтованість через неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Вказував, що позивач в односторонньому порядку підвищив йому відсоткову ставку за користування кредитними коштами з 19,2 % річних до 20,4% річних.

В заяві на отримання кредиту він не заперечував проти інформування про стан платіжної картки електронною поштою чи за допомогою СМС, але не про зміну відсоткової ставки.

Вважає безпідставним посилання позивача на те, що його було ознайомлено з Умовами та правилами надання банківських послуг, оскільки з даними Умовами в письмовому вигляді він не ознайомлювався, підпису про ознайомлення на такому документі не ставив.

Вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки договору, на який посилається позивач, він не підписував, в заяві про отримання кредитної картки було визначено, що строк її дії 2 роки і ніде не було визначено ні порядку зміни відсоткової ставки, не встановлено комісії та не виконано багато інших умов ЦК України.

Крім того, позивачем не була надана за вимогою суду кредитна справа.

Просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В запереченні на апеляційну скаргу представник ПАТ КБ „ПриватБанк зазначив, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Представник ПАТ КБ „ПриватБанк ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

__________________________________________________________________________________________________________

Справа №1715/5274/12 Головуючий у 1-й інст. Герасимчук М.К.

Провадження №22-ц /787/213/2013р. Доповідач Боймиструк С.В.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи позов ПАТ КБ „ПриватБанк та стягуючи кредитну заборгованість з відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг (у формі Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою) за умовами якого ОСОБА_1 отримав 2000 доларів США на платіжну картку, однак зобовязань щодо погашення кредиту не виконав.

Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 липня 2007 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг № б/н (в формі заяви з обовязковими додатками), згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 2000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-10).

Із змісту укладеного договору та Умов і правил надання банківських послуг чітко вбачається його мета, умови, права та обовязки сторін, а також правові наслідки, які наступають у разі неналежного виконання позичальником своїх обовязків по договору про надання банківських послуг, що позивач мав можливість усвідомлювати в повній мірі.

Відповідно до умов укладеного договору, він складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.

Тобто, між сторонами виникли договірні правовідносини, що регулюються положеннями ст.1054, 1069 ЦК України - Кредитування рахунку, а права і обовязки сторін, повязані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

При укладанні даного кредитного договору сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, що встановлюються для договорів даного виду.

Твердження ОСОБА_1, що кредитний договір був укладений з порушенням норм закону, а з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою його ніхто не ознайомив, спростовуються текстом цього договору та особистим підписом ОСОБА_1 на ньому (а.с.6 зворот).

Згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Термін дії договору автоматично продовжується щорічно, за умови якщо одна зі сторін не повідомить другу сторону про припинення дії цього договору (а.с.9).

З вимогами про припинення дії цього договору до банку, або з позовом до суду про визнання цього договору недійсним чи окремих його умов, зокрема п. 5.3 щодо підвищення з 10 червня 2008 року відсоткової ставки за користування кредитом відповідно до 20,4% річних, ОСОБА_1 не звертався.

З наведеного вбачається, що позивачу було достовірно відомо про умови укладеного договору, валюту кредитування, строк його дії та можливість пролонгації, права та обовязки сторін, а також можливі наслідки у разі його невиконання.

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов договору, станом на час звернення з позовом до суду першої інстанції, загальна заборгованість відповідача по кредиту становила 3568,48 доларів США., з яких: 1604,38 доларів США заборгованість за кредитом; 1434,5 доларів США заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 300 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг за порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань: 62,74 доларів США (фіксована частина) та 166,94 доларів США (відсоткова складова), тобто 5% від суми позову.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що дана заборгованість виникла внаслідок невиконання позивачем взятих на себе зобовязань за договором кредиту в порушення вимог ст. 526 ЦК України та правомірно згідно ст.1054 ЦК України та ст.88 ЦПК України стягнув з відповідача борг за договором кредиту 3568,48 доларів США, що за курсом нацбанку складає 28 476 грн. 48 коп., та 284 грн. 76 коп. судових витрат.

Із урахуванням зазначеного колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції було ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 20 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: