Справа № 274/468/13-ц Провадження № 2/0274/146/13
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09.04.2013 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2
простягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з навчанням

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2, у якому просить стягувати з нього на її користь аліменти на її утримання у розмірі ? частки з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до закінчення нею курсу навчання у Житомирському державному технологічному університеті.

Від ОСОБА_2 заперечень проти позову або заяви про визнання позову не надходило.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась, проте від неї надійшла заява, у якій вона просить розглянути справу за її відсутності та зазначає, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

ОСОБА_2 у судове засідання також не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відомості про причини неявки та/або заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Суд, виходячи зі змісту статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, прийшов до висновку, що справа підлягає розгляду за відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до частини першою статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зважаючи на вказану норму Цивільного процесуального кодексу України та на те, що, як вказувалось вище, ОСОБА_1 не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 5) є батьками ОСОБА_1, яка народилась 10.11.1994 р. (а. с. 12), шлюб між ними було розірвано 08.06.2003 р. (а. с. 6).

У даний час ОСОБА_1 навчається Житомирському державному технологічному університеті, Інституті обліку і фінансів, на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2012 р. по 30.06.2016 р. (а. с. 8).

Навчання є платним, його вартість за весь курс та становить 32 000,00 грн. (а. с. 6).

Крім того, у зв'язку з навчанням ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у гуртожитку № 1 Житомирського державного технологічного університету у м. Житомирі по вул. Черняховського, 103-Б, корпус 1 (а. с. 9), проживання у якому є платним та становить 350,00 грн. на місяць (а. с. 10, 11).

Мати ОСОБА_1 ОСОБА_3 працює у фізичної особи підприємця ОСОБА_4, має середній заробіток близько 1 136,67 грн. на місяць (а. с. 7).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 надає ОСОБА_1 матеріальну допомогу у міру своїх можливостей.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням.

У позовній заяві зазначено, що батько ОСОБА_1 ОСОБА_2 працює у м. Вишгороді Київської області, а тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу.

Доказів на спростування вказаного у попередньому абзаці ОСОБА_2 не надав.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу своїй дочці ОСОБА_1.

Згідно з частинами першою та другою статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином, ОСОБА_2 зобов'язаний утримувати ОСОБА_1 до припинення нею навчання, але ні більше ніж о досягнення нею двадцяти трьох років.

Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

ОСОБА_2 не повідомив суду обставини, які мають бути враховані при визначенні розміру аліментів.

Статтею 201 Сімейного кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 192 і 194 197 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 367 Цивільного кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Суд, враховуючи інтереси ОСОБА_1, допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн., оскільки ОСОБА_1 від сплати цього судового збору звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 1 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 60, 64, 79, 88, 209, 212 215, 224, 226 та 367 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) аліменти на її утримання у розмірі ? від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.01.2013 р. і до закінчення нею навчання в Житомирському державному технологічному університеті, Інституті обліку і фінансів, тобто до 30.06.2016 р.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) в дохід держави судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Допустити негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Роз'яснити, що:

дане рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;

апеляційна скарга на дане рішення може бути подана позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення;

апеляційна скарга на дане рішення може бути також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки;

дане рішення може бути переглянуто Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд цього рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Корбут

Повне рішення складено 15.04.2013 р.