Справа № 2033/9302/12
Провадження № 2/645/602/13
РІШЕННЯ

іменем України

25.03.2013 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий - суддя Алтухова О.Ю.,

секретар судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води,-

Установив:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за опалення та підігрів води за період з 01.02.2005 року по 01.11.2012 року в сумі 3986,89 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 і являється абонентами КП «Харківські теплові мережі». Особистий рахунок відкрито на імя ОСОБА_2, опалювальна площа квартири складає 29,5 м2. За період часу з 01.02.2005 по 01.11.2012 року борг відповідачки за опалення та підігрів води складає 3986,89 грн. Розрахунок заборгованості виконано за тарифами, затвердженими розпорядженнями облдержадміністрації № 419 від 25.06.2001р., № 19 від 18.01.2002р. та рішеннями виконавчого комітету Харківської міської ради № 987 від 10.10.2003р., № 804 від 04.10.2006р., № 693 від 05.11.2008р., постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1757 від 14.12.2010р.

Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Додатково пояснила, що позивач надає послуги централізовано, обовязок укладення письмового договору про надання послуг законом покладається на споживача послуг. Нарахування заборгованості відбувається у головному офісі КП «ХТМ», а потім інформація передається до Фрунзенськоїфілії КП «Харківські теплові мережі», яка діє на підставі положення. У звязку із тим, що ОСОБА_2 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1 і споживає послуги, які надає позивач, то законом на неї покладено обовязок здійснення плати за ці послуги.

Представник відповідача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити у звязку із відсутністю будь-яких належних доказів на підтвердження позовних вимог. Також зазначила, що позивач не надав доказів на підтвердження існування Фрунзенської філії КП «Харківські теплові мережі», а також доказів на підтвердження укладення договору між сторонами про надання послуг та правильності здійснення позивачем нарахування за отриманні відповідачем послуги. Просила суд застосувати строк позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_5, що підтверджується договором дарування від 28.01.1997 року.

Згідно інформації адресно-довідкового бюро в Харківській області, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2001 року.

Клопотання про залучення ОСОБА_5 до участі у справі в якості співвідповідача представником позивача не заявлено, тому судом, який позбавлений права вирішити таке питання самостійно, справа розглянута в межах заявлених позовних вимог.

У відповідності зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому порядку тарифам.

Відповідно до п. 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005 року послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показання засобів обліку води.

Тарифи по оплаті за послуги водопостачання встановлюються рішенням Харківської міської ради. Незгода відповідача з визначеними тарифами не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед КП «Харківські теплові мережі» за період з 01 лютого 2005 року по 01 листопада2012 року складає 3986,89 грн.

Суд вважає, що розрахунок заборгованості зроблений позивачем правильно, доказів про невідповідність розрахунку дійсним обставинам справи суду не надано.

Зазначена заборгованість утворилася внаслідок не проведення в повному обсязі оплати відповідачем послуг за опалення та підігрів води, що підтверджується наданим позивачем розрахунком суми заборгованості ( а.с. 4, 27).

Згідно п.8 «Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідач має право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх.

Це випливає з положень ст. 11 ЦК України відповідно до якої, цивільні права і зобов'язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідача є фактичне користування послугами, що надаються позивачем.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено обовязок відповідача, як споживача послуг позивача своєчасно укласти договір на постачання теплової енергії з теплопостачальною організацією, а за статтею 25 вказаного Закону України у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Не підписання сторонами окремого договору не може бути підставою для відмови у задоволенні позову. Зокрема, відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» саме на споживача покладений обов'язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Посилання представника відповідача на відсутність договору про надання послуг з теплопостачання як на відсутність у позивача права вимагати стягнення заборгованості є безпідставними. Судом встановлено, що позивачем надавалися відповідачу послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання, вона від них не відмовлялася, а тому зобовязана вчасно та в повній мірі розрахуватись за їх споживання.

Окрім того, КП «ХТМ» подає опалення централізовано в усі квартири будинку незалежно від того, уклав споживач договір з підприємством чи ні, оскільки подати тепло у квартиру тільки того споживача, який має з КП «ХТМ» договірні відносини технічно неможливо.

До того ж, договором є усна чи письмова угода між споживачем та продавцем (виконавцем) про якість, термін, ціну та інші умови, по яким реалізується продукція. Підтвердженням дії усної угоди оформляється квитанцією або іншим документом. Факт оплати споживачами послуг теплопостачання є підтвердження факту існування договірних відносин з відповідачем.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що у опалюваному сезоні 2010-2011, 2011-2012рр. відповідач не зверталася до позивача зі скаргами на неякісність надання послуг позивачем та неналежне виконання ним своїх обовязків. У опалюваному сезоні 2012-2013 рр., а саме у листопаді 2012 року за зверненням представника ОСОБА_2 було досліджено квартиру АДРЕСА_3 та встановлено, що температура у квартирі складає 20 градусів, що відповідає нормі. 29.01.2013 року у наданні доступу до квартири представникам КП «ХТМ» було відмовлено ( а.с. 31-32, 34, 37, 42-43).

Суд вважає, що твердження представника відповідача про неякісність надання позивачем послуг не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що дії КП «ХТМ» щодо здійснення нарахувань до сплати відповідачем за послуги з опалення та підігріву води узгоджуються з чинним законодавством.

Що стосується тверджень представника відповідача про те, що позивач не надав суду доказів на підтвердження існування Фрунзенської філії КП «Харківські теплові мережі, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, то суд знаходить їх необґрунтованими у звязку із тим, що позовну заяву до суду подано представником позивача - Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» ОСОБА_3, доручення якій видано генеральним директором КП «ХТМ», а не керівником його Фрунзенської філії.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд застосовує позовну давність за вимогою представника відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 267 ЦПК України позовна давність враховується тільки по заяві однієї зі сторін. Відповідач у судовому засіданні заявив про необхідність врахування позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості заявлені позивачем за період з 01.02.2005 року по 01.11.2012 року. Позов подано до суду 27.11.2012 року.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Даний спір не відноситься до окремих видів вимог до яких законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, як це передбачено ст. 258 ЦК України.

Таким чином, станом на жовтень 2009 року строк позовної давності для вимоги про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води за вказаний у позові період сплинув, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Із даних, що містяться у відомості нарахувань та оплати за послуги теплопостачання з урахуванням періоду платежу з жовтня 2009 року по жовтень 2012 року вбачається, що сума нарахувань за опалення та гарячу воду з урахуванням сплати відповідачами за дані комунальні послуги складає 2535, 870 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідач на користь позивача.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 67 ЖК України, ст. 526 ЦК України, ст.ст. 11, 88, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (Код ) заборгованість за опалення та підігрів води в сумі 2535 (дві тисячі пятсот тридцять пять) гривень 80 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: