АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження :22-ц0790-905-2013 р Гол. 1 інст.Ніколаєнко І.В.
Справа № 2-2018-2072-2012р. доповідач Ларенок В.І.
Категорія: відшкодування шкоди.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2013 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Ларенка В.І.

суддів Міненкової Н.О., Бородіна М.М.,

при секретарі - Галушко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири, -

встановила:

У квітні 2012 року позивач ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 40 000 грн. та моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., посилаючись на те, що він є власниками квартири АДРЕСА_1.

25.02.2012 року з вини відповідача ОСОБА_3, який проживає вище поверхом в кв. №78 - була залита його квартира гарячої водою , внаслідок чого пошкоджені шпалери у трех кімнатах, зіпсовано лінолеум в коридорі, на кухні та в кімнаті з косим балконом. Причину залиття встановити не виявило можливим, так як доступ до квартири №78 не було надано.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, вважаючи, що позивач не надав доказів, що квартира була залита водою з його вини, та позивачу була спричинена шкода. Позивач не надав доказів, що наведені ним пошкодження, чи їх частка виникли у зв'язку чи внаслідок його дій, чи іншим власником квартири, який проживав в квартирі №78 до квітня 2010 року.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2012 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням районного суду, в апеляційної скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким задовольнити його позов, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушені норми діючого законодавства.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 40 000 грн. і моральної шкоди спричиненої залиттям квартири, районний суд виходив з того, що позивачами не надано належних доказів на підтвердження своїх вимог.

Щодо рішення суду про те, що позивач не надав доказів на спричинення йому залиттям квартири матеріальної шкоди у вказаному розмірі, то судова колегія погоджується з такими висновками суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до акту філії КП «Жилкомсервіс» від 14 березня 2012 року, 26.02.2012 року було залиття квартири, яка належить позивачу(а.с. 7). З листа начальника Київської районної філії КП «Харківські теплові мережі» (а.с. 8-9) в ніч с 25.02.2012 року на 26.02.2012 року залиття квартири збулося в результаті розрушення пластикової розвідки в квартири №78, в якої проживає відповідач. В квартирі №78 проведена реконструкція системи водопостачання з зміною проектного рішення, тобто трубопровід замінений на екопластик без погоджень в порушення порядку переобладнання.

Відповідач ОСОБА_3 в апеляційному суді підтвердив факт, що в його квартирі 26.02.2012 року збулося залиття водою.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ГК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Однак, доказів, які б вважалися достовірними та свідчили про те, що залиттям квартири позивачу спричинена матеріальна шкода на суму 40 000 грн. позивачем надано не було ні в суді першої інстанції ні в суді апеляційній інстанції. Позивач відмовився від призначення та проведення товарознавчої експертизи.

А тому суд першої інстанції правильно прийняв рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди.

Що ж стосується рішення суду про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то судова колегія вважає таке рішення помилковим, необґрунтованим і підлягаючим скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення частково позовних вимог в цій частині.

Згідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Факт залиття квартири з вини відповідача їм не спростований.

Факт заподіяння позивачеві моральної шкоди, пов'язаної з залиттям його квартири, та відповідних в зв'язку з цим душевних страждань, які вочевидь мали місце, сумнів у судової колегії не викликає, то визначений позивачем розмір відшкодування цієї шкоди, у даному конкретному випадку не відповідає вимогам ні розумності, ні справедливості, оскільки будь-яких об'єктивних переконливих доказів в підтвердження такого значного розміру відшкодування позивачем до суду надано не було, а тому судова колегія вважає доцільним визначити, що 5 000 грн. є достатньою для компенсації позивачеві негативних наслідків, пов'язаних з залиттям квартири та наступним розвитком подій.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п.1.ч.1 ст. 309, 313, 316, 317,319 ЦПК України, судова колегія ,-

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2012 року змінити, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 000 (п'ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В інший частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді колегії: