Справа № 468/173/13- ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

(заочне)

19.02.2013 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В. при секретарі Рижньовій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На обґрунтування вимог позивач в заяві та в судовому засіданні зазначила, що є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Шевченка, 28 с. Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області, який вона отримала в спадщину 24.12.2007 року. З 12.05.1999 року у вказаному будинку був зареєстрований та почав проживати відповідач чоловік позивача. При цьому, з 26.09.1999 року відповідач не проживає у вказаному будинку, а з 2005 року сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин. На даний час відповідач проживає за іншою адресою, але з реєстрації за вказаною адресою не знятий, оскільки не зявляється до Баштанського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області. Визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком позивача необхідний останньому у звязку з тим, що дії відповідача обмежують право позивача володіти, користуватись та розпоряджатись належною йому нерухомістю

Посилаючись на те, що відповідач більше одного року без поважних причин не проживає в будинку, що належить позивачу - позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: вул. Шевченка, 28 с. Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області зі зняттям його з реєстрації за вказаною адресою.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, про час слухання справи повідомлявся належним чином відповідно до абз. 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України (до суду повернулось рекомендоване відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому законом місці свого проживання відсутній та відповідно до абз.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений). До суду не надійшло заперечень проти позову.

З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обовязки сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях відповідача, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача, свідчення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що відповідач в 1999 році прожив у будинку позивача близько чотирьох місяців та виїхав звідти та більше для проживання не приїздив взагалі, дослідивши наявні у справі матеріали (свідоцтво про право на спадщину від 24.12.2007 року; свідоцтво про одруження сторін; свідоцтво про народження ОСОБА_5, технічний паспорт на будинок, акт депутата від 28.01.2013 року про встановлення факту непроживання ОСОБА_2 в будинку позивача; довідку Баштанського районного сектору УДМС України в миколаївській області від 01.02.2013 року № 157 про реєстрацію відповідача), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу належить житловий будинок, розташований за адресою: вул. Шевченка, 28 с. Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області, який вона отримала у спадщину. Відповідач з 12.05.1999 року зареєстрований у вказаному будинку, але з вересня 1999 року в ньому не проживає, проживає за іншою адресою, але з реєстрації за даною адресою не знявся.

Вказані неправомірні дії відповідача обмежують право позивача володіти, користуватись та розпоряджатись належною йому нерухомістю.

Між сторонами відсутні будь-які договірні правовідносини з приводу володіння та користування відповідача житловим будинком позивача, оскільки в судовому засіданні не добуто належних та допустимих доказів укладення між позивачем та відповідачем договорів найму належного позивачу житла (який відповідно до ст. 811 ЦК України має укладатись в письмовій формі) та такі факти позивачем заперечуються і відсутні будь-які дані про досягнення між сторонами домовленостей по всім істотним умовам договору найму житла (предмет, строк, плата).

Згідно з ч. 1 ст. 311 та ст. 391 ЦК України житло фізичної особи є недоторканним, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 ЖК України.

Згідно з вимогами ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований в будинку по вул. Шевченка, 28 в с. Новоолександрівка Баштанського району та з моменту реєстрації відповідача у вказаному будинку він набув право користування цим будинком, але з вересня 1999 року не реалізовує його і по теперішній час фактично проживає за іншою адресою та будь-яких правочинів стосовно володіння та користування житловим будинком позивача відповідач не укладав, тому реєстрація відповідача у будинку позивача неправомірно обмежує його правомочності по користуванню та розпорядженню належним йому майном.

У звязку з наведеним відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Шевченка, 28 с. Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області.

Вимоги позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою вул. Шевченка, 28 в с. Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області, підлягають залишенню без задоволення, оскільки, по-перше, зняття з реєстрації є похідним від втрати особою права користування житлом, по-друге, позовні вимоги про зняття з реєстрації фактично є вимогами до органу державної влади, який здійснює реєстрацію місця проживання фізичних осіб, та повязані з його управлінськими функціями, і підлягають розгляду в порядку КАС України.

При цьому, позивач має врахувати, що відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, у звязку з чим, саме вказане рішення є підставою для звернення до уповноваженого органу виконавчої влади для зняття відповідача з реєстрації в квартирі позивача.

Внаслідок задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 214; 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Шевченка, 28 с. Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області.

В частині задоволення позовних вимог щодо зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору 114 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Миколаївської області через Баштанський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

суддя