Справа № 570/930/13-ц
Номер провадження 6/570/58/2013
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2013 р. Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: представника ДВС ОСОБА_1

боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівному

цивільну справу за поданням Державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції (далі - ДВС) ОСОБА_1 звернулася з даним поданням до суду і просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. Своє подання вона мотивує тим, що у неї на виконанні є виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, останній неналежно сплачує аліменти, тому утворилась заборгованість в сумі 45699 гривень.

В суді представник ДВС ОСОБА_1 своє подання підтримала. Пояснила, що стягувачка ОСОБА_3 подала заяву про внесення цього подання і в неї не залишалось іншого виходу, як звернутися до суду з даним поданням. Просить подання задоволити і обмежити ОСОБА_2 право виїзду за межі України.

Боржник ОСОБА_2 суду пояснив, що вказана у поданні заборгованість є невірною. Ще 14 листопада 2011 року було рішення Рівненського міського суду про зменшення розміру аліментів з 1600 гривень до 800 гривень, але державний виконавець не виконує рішення суду, заборгованість по аліментах до цього часу не перерахована. Крім того, виконавчий лист про стягнення аліментів по 800 гривень був втрачений відділом ДВС і він вимушений був брати дублікат виконавчого листа. Він платить аліменти по мірі отримання коштів, в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Раніше був підприємцем, але оскільки відділом ДВС арештовано все його майно, то вимушений був припинити підприємницьку діяльність і зараз працевлаштувався менеджером по постачанню та збуту в ТзОВ МП Блок, його робота повязання з закордонними відрядженнями. Обмеження його у праві виїзду за межі України, призведе до того, що він втратить роботу, постійний заробіток і можливість навіть у мінімальному розмірі сплачувати аліменти. Вважає, що у відділі ДВС до нього ставляться упереджено, оскільки його дружина колись працювала у відділі. Просить відмовити у задоволенні подання, оскільки він хоча б у мінімальному розмірі, але сплачує аліменти і злісно не ухиляється від їх виплати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані боржником документи, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення.

Так, дійсно на виконанні у відділі ДВС Рівненського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-1068/10 від 11.08.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1600 гривень на користь ОСОБА_3 За розрахунками відділу ДВС сума заборгованості становить 45699 грн. Із наданого боржником розрахунку заборгованості по аліментах вбачається, що він періодично сплачує аліменти, але в меншій сумі, ніж визначено рішенням суду. Як ствердила в суді державний виконавець, розрахунок заборгованості по аліментах відповідно до рішення Рівненського міського суду від 14.11.2011 року (справа № 2-592/11) не проводився, бо у відділі ДВС такого виконавчого листа і належно завіреної копії рішення суду немає. На даний час ОСОБА_2 має постійне місце роботи і сталий заробіток, його трудова діяльність повязана з зовнішньо-економічною діяльність товариства.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Стаття 11 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема: коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу - до виконання зобовязань.

Хоча у боржника ОСОБА_2 і є заборгованість по аліментах, але враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що якби державний виконавець належно виконував свої обовязки, своєчасно виконував рішення суду і провів перерахунок заборгованості по аліментах, то такої суми заборгованості, як вказано у поданні не було б. ОСОБА_2 злісно не ухиляється від сплати аліментів, він сплачує аліменти в розмірі, який не є меншим за мінімальний розмір аліментів. Крім того, на даний час боржник працевлаштувався і його робота повязана з зовнішньо-економічною діяльність товариства, а обмеження його у праві виїзду за межі України лише сприятиме тому, що він втратить роботу і, відповідно, сталий дохід, з якого і повинні стягуватися аліменти.

Оцінюючи всі ці обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає, тим паче, що це подання не підтверджено жодним доказом і сам боржник надав на підтвердження подання документи, чого не зумів зробити державний виконавець. Посилання державного виконавця у поданні на те, що в даному випадку наявні всі підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, є голослівними, оскільки державним виконавцем не надано навіть тих документів, які вказані в додатку до подання.

На думку суду при внесенні подання не можна керуватися лише емоціями стягувача, а необхідно доводити доцільність обмеження у праві виїзду за межі України, виходячи із наявних у виконавчому провадженні документів і тих виконавчих дій, які були вчинені державним виконавцем при виконанні рішення суду. А із подання не видно, які виконавчі дії, крім відкриття виконавчого провадження і попередження, державним виконавцем проводилися.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що подання є безпідставним.

Керуючись ст.ст.377-1, 293, 294 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання Державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити за його безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.