Справа № 2112/737/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2013 Каланчацький районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Скригун В. В.,

за участю:

народних засідателів Кишиневського І.В., Миронюк Г.А.,

при секретарі Костилєві С.М.,

представника заявника ОСОБА_1

представників заінтересованих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, виконавчий комітет Хорлівської сільської ради про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_4 звернулася до суду з проханням обмежити цивільну дієздатність її батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, встановити над ним опіку і за поданням органу опіки та піклуваня призначити її піклувальником.

Мотивуючи свої вимоги заявниця вказує, що у березні 2007 року її батько ОСОБА_4 переніс геморагічний інсульт, у жовтні 2007 року йому було надано першу групу інвалідності. Протягом останніх трьох років батько став поводитися неадекватно, не може усвідомити свої дії проявляє приступи агресії. Губить свою пенсію або ховає, і не памятає куди, чим ставить себе в скрутне матеріальне становище. Нестійкий психічний стан батька проявляється у тому, що його настрій змінюється щодня. В березні 2012 року батько був госпіталізований до Херсонської обласної лікарні з діанозом множинна мієлома ІІІ-Бст., що є наслідком інсульту. Останній рік батько провокує бійки та лайки майжке кожного місяця, щоразу викликаючи міліцію та звинувачуючи її, що вона нанесла йому тілесні ушкодження. Однак дані виклики були безпідставними, що підтверджується копіями постанов про відмову в порушенні кримінальних справ. 08 квітня 2012 року він влаштував черговий конфлікт з проями невмотивованої агресії, що спричинило необхідність виклику не лише працівників правоохоронних органів, а й швидкої медичної допомоги, в результаті чого працівниками Броварської станції швидкої та невідкладної допомоги Київської області було поставлено діагноз гострий психоз. Також просить призначити її піклувальником батька.

Заінтересована особа ОСОБА_5, проти задоволення заяви ОСОБА_4, заперечував, та поснив, що у них з дочкою спір за майно так як він є співвласником квартири в якій проживає його донька ОСОБА_4, остання його постійно з квартири виганяла, била палкою в результаті чого йому доводилося ночувати у друзів, бо на ґрунті цих скандалів, знаходитися там було неможливо.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 ОСОБА_2 з заявою не згоден так в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 на Д обліку у лікаря психіатра не перебуває, згідно довідки сільради ОСОБА_5 має господарство та сам його веде. Заяву ОСОБА_4 Вважає необґрунтованою, оскільки немає жодних даних про розлад психіки. Навпаки, сама заявниця надала до заяви і посилається на те, що ОСОБА_4 хворів, але не психічним захворюванням. Так як згідно епікризу № 06191 ОСОБА_5 хворів на геморагічний інсульт, а це фізичне захворювання, а не психічне. Перебував він у клінічній лікарні, а не в психдиспансері. Цей діагноз не свідчать про його психічний стан. Всі докази надані заявницею не мають ніякого відношення до стану ОСОБА_4 Так в постанові про відмову у порушенні кримінальної справи від 15 грудня 2011 року Броварським РВ УМВС за заявою ОСОБА_4, - нічого не вказано про психічний стан ОСОБА_5, йдеться мова лише про заселення в квартиру, оскільки він є власником ? частини квартири в м. Бровари, де проживає заявниця. Виклики до міліції були повязані з конфліктом в сімї і повязаний він з майном.

Представник виконкому Хорлівської сільської ради, як органу опіки та піклування ОСОБА_6 заперечила проти задоволення заяви та пояснила, що

ОСОБА_5 нормальна людина, себе веде адекватно, мислить нормально. Проживає він сам, займається господарством, допомагає йому ОСОБА_7. В селі він шанована людина. Ніхто з жителів села не звертався до органів місцевого самоврядування щодо його неадекватності.

Представник Хорлівської сільської ради ОСОБА_3 також заперечела проти задоволення заяви ОСОБА_4, та пояснила, що дійсно ОСОБА_4 на Д обліку у лікаря-психіатра не перебуває, крім того ніяких відомостей про психічне захворюваня останнього немає і в Хорлівської сільської ради. Підстав для обмеження в цивільній дієздатності ОСОБА_4 не має.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на психічний розлад не страждає, що підтверджується довідкою Каланчацької центральної районної лікарні від 08.06.2012 року за № 01-08/545, виданої головним лікарем ОСОБА_8, згідно якої ОСОБА_9 на Д обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває; листом головного лікаря ОСОБА_10 Херсонської обласної клінічної лікарні згідно якого ОСОБА_5 проходив лікування в їх лікарні з діагнозом геморрагічний інсульт і під час лікування гострих психічних розладів небуло і психіатричної допомоги хворий не потребував.

Факт відсутності у ОСОБА_5 психічного розладу підтверджується показаннями свідка лікаря ОСОБА_11, який згідно довідки Каланчацької ЦРЛ працює на посаді лікаря-нарколога та лікаря-психіатра за сумісництвом і який в судовому засіданні пояснив, що на Д облік береться особа з діагнозом психоз. У разі прояву незначних симптомів психозу, особа перебуває на консультативному обліку. ОСОБА_5 до нього особисто, як до лікаря, не звертався, не зверталися також і його родичі. Крім того, від фельдшерів фельдшерського пункту села Хорли ніяких даних про психічний стан ОСОБА_4 не надходило. ОСОБА_5 дійсно переніс інсульт, однак ніякими психозами це захворювання не супроводжувалося. Також даних про те, що ОСОБА_5 зловживає спиртними напоями, від фізичних і посадових осіб, родичів не надходило. В результаті чого не було необхідності брати його на облік. Крім того пояснив, що у разі, якщо особа перебувала на консультації чи лікуванні в медичних закладах поза Каланчацьким районом, то лікарі цих закладів передають данні про стан фізичної особи до лікарні, на території району якої він проживає. Таких данних до Каланчацької ЦРЛ не надходило.

Те що заінтересована особа ОСОБА_5 не страждає на психічнй розлад підтверджується і показаннями свідків, які були допитані в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_12, який є знайомим ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що з останнім вони зустрічаються кожен день, він робить масаж ОСОБА_5, який після перенесеного інсульту потребує цього. Психічного розладу здоровя він не помічав. ОСОБА_5 сам працює і в теплиці і на городі, готує собі їсти, пере білизну, допомоги не потребує. Як житель с. Хорли, де проживає останній, він знає що в нього конфлікт з родичами, що діти хочуть його позбавити дієздатності, бо так зможуть позбавити його майна, оскільки ОСОБА_5 добре забезпечений матеріально. Ніколи не бачив, щоб він з кимось вчиняв сварки.

Свідок ОСОБА_13, яка є знайомою та працює і сільській раді дала аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_14 пояснив. що з сімєю Чирик він вже 17 років в дружніх відносинах. Дуже часто буває в них вдома. Якщо допомагає, то тільки через фізичні вади ОСОБА_5 Дана заява ОСОБА_4 про визнання батька обмежено дієздатним є наслідком їх конфліктів, які були і раніше, навіть за життя матері.

Свідок ОСОБА_15 дала аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_7, яка працює у ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона іноді допомагає йому в теплиці, а так він все робить сам, сам про себе дбає. Він нормальна людина. Перемін настрою не має. З жителями села не конфліктує. Про його сварки з дітьми чула, але особисто не була присутня.

Свідок ОСОБА_16, яка є знайомою ОСОБА_5 по яснила, що вона товаришувала з його покійною дружиною. Після перенесеного інсульту вони йому допомагали. З дочкою у ОСОБА_5 відносини погані, у неї немає поваги до батька. Все почалося після смерті матері, так як почався поділ майна. Зі слів ОСОБА_5 дочка в нього вимагала гроші і хотіла, щоб він переписав на неї квартиру в м. Бровари і навіть просила все переписати на її чоловіка. ОСОБА_5 часто їздить в м. Бровари, там багато родичів і він там лікується. А коли заходить до дочки, то остання його виганяє. ОСОБА_5 переніс інсульт і був в комі більше місяця, фізичні вади в нього дійсно є, а психічних ні. Він сам дбає і про себе і про свій будинок. Ні спиртні напої, ні наркотичні засоби він не вживає.

Свідок ОСОБА_17, яка була громадянською дружиною сина ОСОБА_5 пояснила, що коли проживала в його будинку ОСОБА_5 він вже був інвалідом. Психічний його стан не змінився. Свої дії він усвідомлює. Вона взяла в оренду належний йому магазин. Про його конфлікти з дочкою в м. Бровари вона чула. Він постійно піклується про своє здоровя, пє ліки, до нього ходить лікар.

Свідок ОСОБА_18, яка є сусідкою ОСОБА_5, пояснила що ОСОБА_5 говорив про те, що його дочка ображає. Просить переписати квартиру на неї. Коли поїхав у м. Бровари, вона його побила та викликала міліцію. Він хороший і сусід і господар. Побудував будинок двоповерховий, має табір на березі моря. В нетверезому стані його не бачила, щоб кидався на когось теж не бачила. Швидку допомогу через його психічний стан ніколи не викликали.

Свідок ОСОБА_19, який є співмешканцем заявниці ОСОБА_4 пояснив, що він пілот і на протязі всього часу, що він знайомий із заявницею, її батько ОСОБА_5 завжди був таким. Та пояснив, що він проходив навчання повязане з такими випадками, і кожного року проходить підвищення кваліфікації. Дії ОСОБА_5 містять в собі ознаки психічної нестабільності, які загрожують оточуючим. І він особисто зробив висновок, що ОСОБА_5 необхідно лікувати, оскільки останнй весь час конфліктує з дочкою.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_19 оскільки він є цивільним чоловіком заявниці та заінтересований в результатах розгляду справи. Крім того, його показання суперечать матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_20, яка працювала у ОСОБА_5 пояснила, що в 2009 році, нині покійна дружина ОСОБА_5, запросила її допомагати на городі. Останній її не впізнає, може з парника не випускати, кидався до неї битися своєю палкою. Психіка в нього порушена. З дітьми в нього нормальні відносини. Трудовий договір з ОСОБА_5 вона не укладала. До правоохоронних органів стосовно конфліктів не зверталася.

Свідок ОСОБА_21, яка є знайомою ОСОБА_5 пояснила, що останній дуже нервовий, весь час кидається, погрожує, він небезпечний. Я в нього працювала в теплицях. Трудового договору ми не уклададли. Він мене вдарив по руці, бо я зламалаквітку в терилиці. В міліцію стосовно цього випадку не зверталася.

Суд не може покласти в основу показання свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21, оскільки їх конфлікти з ОСОБА_5 повязані виключно з їх трудовою діяльністю у парниках останнього. Посилання вказаних свідків на те, що ОСОБА_5 намгався спричинити чи спричинив останнім тілесні ушкодження є голослівними, оскільки на піддтвердження цих фактів вказані свідки жодних доказів суду не подали.

Посилання заявниці ОСОБА_4 на те, що звернення її батька ОСОБА_5 до правоохоронних органів зі скаргами на неї є наслідком його психічного розладу є безпідставними, оскільки згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 26.01.2012 року було встановлено, що звернення ОСОБА_5 було наслідком сварки доньки та батька. Підтвердженням того, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відбувалися конфлікти стосовно майна є постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 15.11.2011 року, 21.02.2012 року предомувою яких було звернення самої заявниці ОСОБА_4 із заявами до Броварського МВ ГУ МВС України з тим, що її батько погрожує заслити осіб без постійного місця проживання. Тобто передумовою таких звернень до правоохоронних органів були сімейні сварки.

Суд вважає, що підставою для звернення ОСОБА_4 до суду із заявою про обмеження цивільної дієздатності її батька ОСОБА_5 є майновий інтерес. Данний факт підтверджується показаннями свідків.

Так свідок ОСОБА_22, яка є близькою подругою заявниці ОСОБА_4, пояснила, що вона проживає в м. Бровари разом із заявницею в одній квартирі. Вона була свідком конфліктів. Батько писав на ОСОБА_4 скарги в міліцію. Я намагалася помирити їх, щоб діло не дійшло до суду. 8 квітня 2012 року батько заявниці приїхав до неї поговорити, але ситуація стала некерована. Батьку стало погано. Викликали міліцію оскільки ОСОБА_5 почав замахуватися своєю палицею на ОСОБА_4. Міліція побачила, що її батько інвалід та викликали швидку допомогу йому зробити укол.

Свідок ОСОБА_23, яка є тіткою заявниці пояснила, що ця заява це спір між батьком та дитиною. Все було нормально доки не померла її сестра дружина ОСОБА_5 Він приїжджає в м. Бровари, вчиняє сварки, викликає міліцію, пише в прокуратуру. Сварки повязані з майноіим спором.

Свідок ОСОБА_24, який є братом заявниці та сином ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що вони з сестрою відмовилися від спадщини після матері на користь батька. На даний час він з дружиною сплачують рахунки батька за комунальні послуги. А він коштів не надає, лише погрожує, що пустить їх по світу. Обмежити ОСОБА_5 в цивільній дієздатності мають намір щоб без їх дозволу не міг нічого продати та роздати.

Суд також не бере до уваги посилання заявниці ОСОБА_4 на поставлений діагноз працівниками Броварської станції швидкої та невідкладної допомоги гострий психоз, з посиланнями на довідку-характеристику, що видана ДІМ Броварського МВ та постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 11.04.2012 року, де відображено даний факт, оскільки жодних медичних довідок та медичного висновку щодо зазначеного діагнозу заявницею суду подано не було.

З урахуванням всіх обставин справи суд вважає заяву ОСОБА_4 безпідставною, необгрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки обставини, що свідчать про психічний розлад ОСОБА_5 і на які посилалася заявниця у своїй заяві підтвердження в судовому засіданні не знайшли.

Не підлягає задоволенню також заява в частині призначення заявниці ОСОБА_4 піклувальником її батька ОСОБА_5, так як згідно ст. 60 ч. 2 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки і піклування. Як вбачається з матеріалів справи такого подання заявлено не було.

Крім того підлягають стягненню судові витрати повязані з провадженням справи, оскільки згідно ст. 240 ч. 3 ЦПК суд установивши, що заявник діяв недобросовісно без достатньої для цього підстави, стягує із заявника всі судові витрати.

Враховуючи всі обставин справи, керуючисьст. 60 ЦК України ст.ст. 240, 241, ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги.

Суддя Скригун В. В.

Народний засідатель Кишиневський І.В.

Народний засідатель Миронюк Г.А.

Повний текст рішення виготовлено 17.05.2013 року.