АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3645/13 Справа № 2/0427/3277/12 Головуючий у 1 й інстанції - Остапенко Н.Г. Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2013 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Каратаєвої Л.О., Ремеза В.А.,

при секретарі: Савчук Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2008 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилалася на те, що в період з 30.04.1997 року по 25.07.2007 року перебувала з відповідачем у шлюбі.

Від спільного подружнього життя мають дітей: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею.

Оскільки ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов'язків, ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, регулярного доходу не має, ОСОБА_4 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1692 грн. 00 коп., починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 уточнила та доповнила позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідач має заробіток, але приховує його, щоб з нього не було стягнуто аліменти на утримання дітей.

Тому, ОСОБА_4 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1042 грн. та доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1042 грн., починаючи з 12.08.2010 до досягнення дітьми повноліття, з подальшою індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року, допустивши негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Також ОСОБА_4 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на навчання сина ОСОБА_5, одноразово 3015 грн., посилаючись на те, що

на підставі договору №1 він зарахований в Дніпропетровський монтажний технікум з денною формою навчання та строком навчання з 01 вересня 2012 року по 01 липня 2016 року. Оскільки вона не працює, гроші за навчання сина в розмірі 4900 грн. та за підготовчі курси в розмірі 1130 грн. сплатила мати ОСОБА_7

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2013 року позовні вимоги задоволені частково.

Суд стягнув щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 12.08.10 року і до повноліття дітей.

Суд допустив негайне виконання рішення суду в частині платежу за один місяць та стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати у зв'язку з навчанням сина ОСОБА_5 в розмірі 3 015 грн.

В задоволенні позову в іншій частині - суд відмов, стягнувши з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. (а.с.115-117).

З таким рішенням ОСОБА_2 не погодився і звернувся з апеляційною скаргою, в який ставить питання про скасування рішення суду у частині стягнення додаткових витрат у розмірі 3015 грн. та зміну рішення в частині визначення часу стягнення аліментів, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства (а.с.127-130).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду змінити в частині визначення часу стягнення аліментів, у зв'язку з чим постановити нове рішення на підставі ст. 309 ЦПК України з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано 30.04.1997року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції, актовий запис №284 який було розірвано 25.07.2007 року (а.с.4, т.1).

Від спільного подружнього життя мають дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6, т.1). Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У липні 2007 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 (а.с.5, т.2). Від спільного подружнього життя мають сина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.19, т.2) який є інвалідом з дитинства і потребує лікування (а.с.32-33, 87-99). Дружина - ОСОБА_8 отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда. ОСОБА_2 офіційно не працює, що підтверджується записом в трудовій книжці (а.с.9-11, т.2). Відповідно до повідомлення державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська - відомості про доходи ОСОБА_2 відсутні.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 має нерегулярний дохід, матеріальну допомогу на утримання дітей надає але не регулярно, займається вихованням та розвитком сина ОСОБА_5.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 180, 184, 182 СК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. щомісяця, виходячи із прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та приймаючи до уваги, що на утриманні відповідача мається дитина - інвалід, яка потребує лікування, а також з урахуванням того, що в утриманні дітей повинні приймати участь як батько, так і мати в рівних частках кожний.

Постановляючи рішення, суд стягнув щомісяця з ОСОБА_2на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6, та ОСОБА_5, народження в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 12.08.10 року і до повноліття дітей.

Між тим, відповідно до п.2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх

утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Суд на вимоги закону не звернув уваги і стягнув аліменти до повноліття дітей.

Тому колегія суддів вважає за необхідне рішення у вказаної частині змінити, та постановити нове рішення, яким стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 щомісячно з 12.08.2010 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не врахував, що у нього є можливість сплачувати аліменти тільки у розмірі 700 грн., а ні 1000 грн. так як його дитина від другого шлюбу є дитиною-інвалідом, на його утриманні знаходиться дружина, яка ніде не працює - не можуть бути підставою для зміни рішення суду, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Що стосується рішення у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткових витрат у зв'язку з навчанням сина ОСОБА_5 в розмірі 3 015 грн., то з таким висновком колегія суддів не може погодитися, оскільки він не відповідає матеріалам справи та вимогам діючого законодавства.

Так, ст. 185 СК передбачає, що той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той із батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачкою, що гроші за навчання сина в розмірі 4900 грн. та за підготовчі курси в розмірі 1130 грн. сплатила мати ОСОБА_7, а не позивачка.

Дані обставини підтверджуються договором про надання освітньої послуги Дніпропетровським монтажним технікумом від 11.08.2012 року, квитанцією прибутковому касовому ордеру від 30.07.2012 року, довідкою №134 від 28.08.2012 року та платіжними документами.

За таких обставин в силу діючого законодавства, а саме ст. 185 СК України, з урахуванням того, що гроші на навчання дитини у технікумі були сплачені бабусею, а ні позивачкою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати у зв'язку з навчанням сина ОСОБА_5 в розмірі 3 015 грн., і вважає за необхідне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2013 року у вказаній частині - скасувати, та постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат, задовольнивши частково апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2013 року - скасувати у частині стягнення додаткових витрат та відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2013 року змінити у частині визначення часу стягнення аліментів.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 щомісячно з 12.08.2010 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: