АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22ц/791/2933/2013 Суддя першої інстанції: Чирський Г.М.
Категорія: 42 Доповідач: Борко А.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року вересня місяця 19 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого :Борка А.Л.
суддів :Бездрабко В.О.
Приходько Л.А.
при секретарі:Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 липня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа - Новокаховська міграційна служба Управління Департаменту міграційної служби України в Херсонській області про зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні житловим приміщенням, зняття з реєстрації, виселення, -

В С Т А Н О В И Л А :

14 грудня 2012 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору дарування від 06.07.2012 р. їй на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1. До придбання будинку у ньому була зареєстрована як член сім`ї дарувальника та на даний час проживає відповідач, яка не бажає виселитися з будинку, чинить їй перешкоди у користуванні власністю. Просила зобов'язати відповідача не чинити їй перешкоди у користуванні належним їй будинком, зобов'язати Новокаховську міграційну службу зняти відповідача з реєстраційного обліку, виселити відповідача з належного їй на праві власності будинку.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 липня 2013 року позов задоволено частково. Усунено перешкоди у користуванні ОСОБА_6 своєю власністю шляхом виселення ОСОБА_5, з будинку АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову за необґрунтованістю. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні відповідач апеляційну скаргу підтримала з підстав викладених у ній, просить рішення суду скасувати як незаконне.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу не визнав, просить її відхилити як безпідставну.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що за договором дарування від 06.07.2012 р. позивач отримала від ОСОБА_7 1/2 частину житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, зареєструвавши його на праві спільної часткової власності, згідно витягу про державну реєстрацію прав від 01.08.2012 р.

З 13.08.1999 р. у даному будинку зареєстрована відповідач, яка вселилася та продовжує проживати у ньому як член сім`ї дарувальника.

Згідно ст.ст.316, 317, 319 та 321 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним.

Статтею 391 ЦК України визначається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, що встановлено ст. ст. 379, 382 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК УРСР з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім`ї власника будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім`ї власника будинку на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім`ї на користування цим будинком.

Колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції про те що, позивач набув право власності на будинок із законних підстав, що підтверджується договором дарування (а.с.4), зареєструвавши його у встановленому порядку, внаслідок цього право власності на будинок колишнього власника ОСОБА_7 було припинено, тому всі інші члени сім`ї колишнього власника будинку, зокрема, відповідач у справі, не мають права користування цим житлом. В даному випадку відповідач має правовий статус тимчасового мешканця, тому за ч.3 ст. 818 ЦК України повинна звільнити житло за вимогою його власника.

Зважаючи на викладене на думку колегії дустів суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо усунення перешкод позивачеві у користуванні спірним будинком, шляхом виселення з нього відповідача.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції ухвалив незаконне рішення, висновків суду не спростовують, оскільки не ґрунтуються на зібраних матеріалах справи.

Суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, та постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, до уваги не приймаються як такі, що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленю.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новокаховського міського Херсонської області суду від 25 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :