Провадження № 2/470/226/13
Справа № 470/702/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2013 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Міщенка Г.В.,

при секретарі Шелестюк І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2013 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області із позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави.

В позові зазначив, що 14 серпня 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено договір № NKGDAU05810153 про надання кредиту в розмірі 32 651 грн. 97 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13 серпня 2012 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за договором ОСОБА_1 передав банку у заставу автомобіль марки ЗАЗ 11024740, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий універсал - В, № кузова/шасі НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1.

Посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору та утворення заборгованості станом на 21 червня 2013 року в сумі 26 744 грн. 97 коп., з яких 9 612 грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом, 11 720 грн. 58 коп. - заборгованість по процентам, 427 грн. 20 коп. - заборгованість по комісії, 4 984 грн. 52 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язано за договором, банк просив звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу банком автомобіля з укладеним від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України, наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також зобов'язати відповідача передати технічну документацію на автомобіль та ключі.

Представник позивача Корчагіна В.О.(за довіреністю) в судове засідання направила заяву про слухання справи за її відсутності, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засідання позов визнав частково.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного.

14 серпня 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником прав і обов'язків якого є позивач, та ОСОБА_1 було укладено договір про отримання кредиту в розмірі 32 651 грн. 97 коп. зі сплатою 1,34 % на місяць на суму залишку заборгованості за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 13 серпня 2012 року (а.с.13-15).

Відповідно до укладеного договору, при порушенні Позичальником зобов'язань з погашення кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами було укладено договір застави автотранспорту ( далі - Договір застави), згідно з яким ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль марки ЗАЗ, модель 11024740, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий універсал - В, № кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить йому на праві власності (а.с.20-22,23).

Згідно з п. 15.7.1 Договору застави від 14 серпня 2007 року заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого - небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані (а.с. 19 - зворотній бік)

На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк надав відповідачу кредит, однак останній не виконав взятих на себе зобов'язань, не сплатив у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом, а тому станом на 21 червня 2013 року його заборгованість склала 26 744 грн. 97 коп., з яких 9 612 грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом, 11 720 грн. 58 коп. - заборгованість по процентам, 427 грн. 20 коп. - заборгованість по комісії, 4 984 грн. 52 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.7-10).

Відповідач суму заборгованості перед банком в добровільному порядку не сплачує.

Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права за кредитним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту в сумі 26 744 грн. 97, суд вважає, що є підстави для звернення стягнення на заставлене майно.

За змістом частин 1, 2 статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду.

У відповідності із статтею 25 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 вищезазначеного закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі - продажу з іншою особою - покупцем.

Пунктом 24 договору застави сторони передбачили, що звернення стягнення на предмет застави за вибором банку здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким із способів. Одним з них є продаж заставодержателем предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем, в тому числі з правом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця.

З огляду на це, суд вважає, що обраний сторонами спосіб звернення стягнення на заставлене майно, як продаж заставодержателем предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем, відповідає вимогам закону, і вимога позивача про звернення стягнення на предмет застави: автомобіль марки ЗАЗ, модель 11024740, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, підлягає задоволенню.

Позовні вимоги позивача про вилучення та передачу в заклад банку автомобіля, комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту), про надання повноважень на отримання дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, про зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, про надання позивачеві всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ України - не підлягають задоволенню, оскільки такий спосіб Банку у спірних правовідносинах не передбачений законами, що регулюють спірні правовідносини ( зокрема абз. 2 п.33 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, в редакції на час ухвалення рішення).

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

У відповідності з цією статтею суд стягує з ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 267 грн. 45 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" за кредитним договором № NKGDAU05810153 від 14 серпня 2007 року, яка станом на 21 червня 2013 року становить 26 744 грн. 97 коп., з яких 9 612 грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом, 11 720 грн. 58 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 427 грн. 20 коп. - заборгованість по комісії, 4 984 грн. 52 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки ЗАЗ, модель 11024740, 2007 року випуску, тип ТЗ легковий універсал-В, номер кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" з укладеним від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь - яким способом з іншою особою-покупцем.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", р/р № 0001, МФО № 305299, , витрати по сплаті судового збору в розмірі 267 грн. 45 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. В. Міщенко