АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2013 року м. Дніпропетровськ

24 жовтня 2013 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі комунального закладу "Навчально - виховний комплекс "Загальноосвітня школа-інтернат зі спеціальним відділенням для дітей, які потребують корекції розвитку - центр розвитку дитини "Гармонія" м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_6 до органу опіки та піклування Заводської у м. Дніпродзержинську ради, третя особа - Верхньодніпровський дитячий будинок № 2, комунальний заклад "Навчально - виховний комплекс "Загальноосвітня школа-інтернат зі спеціальним відділенням для дітей, які потребують корекції розвитку - центр розвитку дитини "Гармонія" м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради, про поновлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що рішенням Заводського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2010 року вона була позбавлена батьківських прав відносно сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, зі стягненням аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Вона, позивачка, змінила своє життя, працює, тривалий час не вживає спиртні напої, зробила частковий ремонт у квартирі, хвилюється за виховання та розвиток своїх дітей, тому просила суд поновити її у батьківських правах відносно сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03 червня 2013 року позовні вимоги задоволено, поновлено ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у батьківських правах відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та передано дітей ОСОБА_6 для подальшого виховання та утримання.

В апеляційній скарзі комунальний заклад "Навчально - виховний комплекс "Загальноосвітня школа-інтернат зі спеціальним відділенням для дітей, які потребують корекції розвитку - центр розвитку дитини "Гармонія" м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині поновлення батьківських прав позивачки відносно неповнолітньої ОСОБА_8, та просив ухвалити у скасованій частині нове рішення про відмову в задоволенні зазначеної позовної вимоги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та часткового скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що рішенням Заводського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2010 року позивачка була позбавлена батьківських прав відносно сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, зі стягненням аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Підставами для позбавлення позивачки батьківських прав стали ведення нею аморального способу життя, пияцтво, відсутність роботи та постійного джерела існування, часте залишення дітей без нагляду (а.с. 8).

Після позбавлення позивачки батьківських прав неповнолітнього ОСОБА_7 було поміщено у Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2, а неповнолітню ОСОБА_8 - у КЗ "Навчально - виховний комплекс "Загальноосвітня школа-інтернат зі спеціальним відділенням для дітей, які потребують корекції розвитку - центр розвитку дитини "Гармонія" м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради.

Судом встановлено, що, крім зазначених вище дітей, позивачка має вісьмох повнолітніх працездатних дітей. ОСОБА_9, який, згідно свідоцтв про народження, є батьком неповнолітніх ОСОБА_7 і ОСОБА_8, помер 07.07.2009 року (а.с. 6, 16, 62, 63).

Позивачка постійно проживає та зареєстрована у чотирьохкімнатній квартирі по вул. Скаліка, 6/80 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області; на цей час разом з нею мешкає син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом з дитинства.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов у квартирі по вул. Скаліка, 6/80 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області від 04.02.2013 року, у даному житловому приміщення зареєстровані проживаючими одинадцять осіб, фактично мешкають четверо; у квартирі здійснюється постачання води, газу, наявні електроенергія та опалення; облаштовані місця для навчання і дозвілля дітей, а також відповідні спальні місця; стан житла задовільний. Згідно пояснень позивачки, у квартирі здійснено частковий ремонт, що визнано представниками відповідача та третіх осіб.

Згідно характеристики за місцем проживання, скарг та заяв від мешканців будинку щодо поведінки позивачки у домовий комітет ТОВ «Оселя» не надходило.

Відповідно до побутової характеристики від 31.10.2012 року, наданій майором міліції Заводського РО ОСОБА_10, позивачка характеризується позитивно, зокрема зазначено, що до дому вона сторонніх осіб не приводить, спиртні та наркотичні засоби не вживає (а.с. 6).

Як вбачається з довідки департаменту охорони здоров'я України КЗ «ДМЛ №1» ДОР» від 18.02.2013 току, позивачка ОСОБА_6 протягом двох років та одного місяця не вживає алкоголь, веде тверезий образ життя, щомісячно наглядається у лікаря-нарколога; її тверезий стан підтверджується також лабораторними обстеженнями (а.с. 24).

Судом встановлено, що позивачка отримує щомісячний дохід близько 1200,0 грн., виконує роботу на будівництві за цивільно-правовими договорами, що стверджується змістом наведеного вище акту від 04.02.2013 року та не заперечується представниками відповідача і третіх осіб.

З характеристики виданої НСЗШ - інтернату № 2 на неповнолітню ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачається, що позивачка цікавиться навчанням, вихованням та поведінкою доньки, періодично приносить дитині солодощі, речі, одяг.

Крім того, допитана у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції неповнолітня ОСОБА_8 проявила теплі почуття до матері та висловила велике бажання проживати разом з матір»ю і братом ОСОБА_7.

Згідно висновку №9-11/36 від 18.03.2013 року виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, орган опіки та піклування вважає, що підстави для поновлення позивачки у батьківських правах відносно неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є недостатніми (а.с. 30 31).

Колегія звертає увагу, що даний висновок органу опіки та піклування є однобоким та таким що не враховує інтереси неповнолітніх дітей. У висновку, зокрема, зазначено, що позивачка не цікавиться долею дітей і їх потребами, що спростовується представленими у справі доказами, змістом характеристики, яка видана НСЗШ - інтернатом № 2 на неповнолітню ОСОБА_8, згідно якої позивачка цікавиться навчанням, вихованням та поведінкою доньки, періодично приносить дитині солодощі, речі, одяг. Крім того, у висновку органу опіки не викладена інформація щодо думки дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Отже, у зв»язку з наведеним, суд вважає висновок органу опіки №9-11/36 від 18.03.2013 року необ»єктивним.

Декларацією прав дитини (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року), яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Згідно частин 1, 4, 5 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність позитивних змін у поведінці позивачки, які призвели до усунення обставин, що були підставами для позбавлення її батьківських прав, та ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволені позовних вимог, поновлення позивачки у батьківських правах.

Посилання апелянта на те, що позивачка була звільнена з роботи за прогул, притягувалась до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів, має заборгованість за аліментами та з оплати комунальних послуг не спростовують правильність викладених вище висновків суду, оскільки позивачка з літа 2013 року виконує роботу за цивільно-правовими договорами, має стабільний дохід у сумі 1200,0 грн., позитивно характеризується, тривалий час не вживає алкогольні напої, що стверджується наведеними вище доказами; наявність заборгованості свідчить про складне матеріальне становище позивачки, що саме по собі не є підставою для відмови у задоволенні даного позову.

Суд наголошує, що, згідно пояснень представника відповідача у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, орган опіки та піклування Заводської у м. Дніпродзержинську ради рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2013 року про задоволення позову щодо поновлення батьківських прав не оскаржує.

Колегія звертає увагу, що рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2013 року в частині задоволення позову про поновлення позивачки у батьківських правах відносно сина ОСОБА_7 в апеляційному порядку не оскаржене, тому суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 303 ЦПК України.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу комунального закладу "Навчально - виховний комплекс "Загальноосвітня школа-інтернат зі спеціальним відділенням для дітей, які потребують корекції розвитку - центр розвитку дитини "Гармонія" м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді