АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №2/2020/941/2012 Головуючий
Провадження№22-ц/790/1218/13 1-ї інстанції: Фанда О.А. Категорія: визнання договору недійсним Доповідач: Трішкова І.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого березня 2012 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Трішкової І.Ю.,

суддів: - Пилипчук Н.П., Кірсанової Л.І.,

при секретарі - Асєєвій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Слобожанське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 3 грудня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит до ОСОБА_4, фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, ліквідатор банкрута фізичної особи - підприємця ОСОБА_6, треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Н.В., Українська універсальна біржа, ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ Банк «Фінанси та кредит» звернулося до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 1 лютого 2008 року між ОСОБА_6 та акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» було укладено кредитний договір № 040/21-Й, за умовами якого Банк видав ОСОБА_6 кредитні кошти у розмірі 601 000 грн. з кінцевим строком повернення до 1 лютого 2028 року.

Постановою господарського суду Харківської області від 15 квітня 2009 року ФОП ОСОБА_6 визнаний банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Кредиторські вимоги АТ «Банк «Фінанси та кредит» в розмірі 1346615 грн. 38 коп. були включені до реєстру вимог кредиторів у третю чергу в розмірі 1308563 грн. та у п'яту чергу в розмірі 38052 грн. 36 коп.

18 лютого 2010 року на підставі протоколу № 2 проведення аукціону на Українській Універсальній Біржі від 28 січня 2010 року між ліквідатором банкрута, фізичної особи - ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі - продажу нежитлового приміщення першого поверху НОМЕР_1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належало ОСОБА_6

Посилаючись на те, що переможець аукціону на порушення вимог протоколу аукціону від 28 січня 2010 року № 2 не розрахувався з ліквідатором в повному обсязі за придбане майно у визначений строк, а також на порушення вимог ч.ч. 5, 6 ст. 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств», ст.ст. 203, 207-210, 215, 216 ЦК України, позивач просив визнати договір купівлі продажу нежитлового приміщення 1-го поверху НОМЕР_1, загальною площею 92,3 кв.м. в літ. А-5; що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 укладеного між ліквідатором банкрута ФОП ОСОБА_6 - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 недійсним; скасувати акт прийому - передачі підписаний ліквідатором банкрута ФОГІ ОСОБА_6 - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 18 лютого 2011 року; зобов'язати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Макушеву Н.В. направити запит до Державного реєстру правочинів про виключення запису про вчинення договору купівлі - продажу від 18 лютого 2010 року; застосувати наслідки визнання договору купівлі - продажу недійсним, шляхом зобов'язання відповідачів повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, його представник проти позову заперечував. При цьому посилався на те, що права позивача жодним чином не порушено, оскільки на час звернення до суду з позовом грошові кошти від реалізації нерухомого майна відповідно до ухвали господарського суду Харківської області про розподіл коштів були перераховані на розрахунковий рахунок позивача. Згідно квитанцій від 29 жовтня 2010 року та 22 січня 2010 року ОСОБА_4 в повному обсязі виплатив грошові кошти за договором, тобто ще до звернення ПАТ Банк «Фінанси та кредит» з вказаним позовом. Кошти, отримані від продажу майна фізичної особи - підприємця, визнаного банкрутом, не могли бути перераховані ліквідатором ФОП ОСОБА_5 кредитору ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» без рішення господарського суду.

Представник Української універсальної біржі до суду не з'явився, подав письмові заперечення, в яких просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Н.В. та ОСОБА_8 до суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, письмових заперечень проти позову не подали.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 3 грудня 2012 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ Банк "Фінанси та кредит" просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка і згідно встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.10,11,60,212,215 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що 1 лютого 2008 року між ОСОБА_6 та акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» було укладено кредитний договір № 040/21-Й, за умовами якого Банк видав ОСОБА_6 кредитні кошти у розмірі 601 000 грн. з кінцевим строком повернення до 1 лютого 2028 року.

Постановою господарського суду Харківської області від 15 квітня 2009 року ФОП ОСОБА_6 визнаний банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Кредиторські вимоги АТ «Банк «Фінанси та кредит» в розмірі 1346615 грн. 38 коп. були включені до реєстру вимог кредиторів у третю чергу в розмірі 1308563 грн. та у п'яту чергу в розмірі 38052 грн. 36 коп.

26 грудня 2011 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 в зв'язку з її банкрутством.

18 лютого 2010 року на підставі протоколу № 2 проведення аукціону на Українській Універсальній Біржі від 28 січня 2010 року між ліквідатором банкрута, фізичної особи - ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі - продажу нежитлового приміщення першого поверху НОМЕР_1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Грошові кошти за договором купівлі - продажу сплачені ОСОБА_4 в повному обсязі, що підтверджується квитанціями від 22 січня 2010 року та 29 жовтня 2010 року.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Судом встановлено, що загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України під час укладення договору купівлі - продажу нежитлового приміщення першого поверху НОМЕР_1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, були дотримані.

Обставини, на які посилався позивач, не є підставами для визнання правочину недійсним.

Посилання позивача на несвоєчасне внесення грошових коштів відповідачем за умовами договору купівлі - продажу, є підставами для відповідальності за порушення грошового зобов'язання і не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав жодних доказів підтвердження своїх позовних вимог, тому суд першої інстанції обгрунтованно ухвалив рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Підстав для скасування чи зміни рішення не має.

Керуючись ст..ст. 303,307,308, 314,319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Слобожанське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 3 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий:

Судді: