АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/568/13
Справа № 2010/4018/2012 Головуючий 1 -ї
Категорія: "житлові" інстанції: Болибок Є. А.
Доповідач: Бурлака І. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 25» лютого 2013 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Гопко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28 листопада 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення без надання іншого житла, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним та в подальшому уточненим позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.07.2007 року він з 13.08.2008 року являється власником домоволодіння АДРЕСА_1. У вказаному домоволодінні без правових підстав проживають сторонні йому особи, а саме його колишня дружина ОСОБА_5 та її співмешканець ОСОБА_4 У зв'язку з чим просив визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у вказаному домоволодінні та усунути перешкоди в користуванні вказаним домоволодінням шляхом виселення ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з вказаного домоволодіння.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28 листопада 2012 року позов ОСОБА_2 - задоволено частково; виселено ОСОБА_4 з житлового будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1; в іншій частині позову - відмовлено.

Не погодився з рішенням суду ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду в частині усунення перешкод в користуванні вказаним домоволодінням шляхом виселення ОСОБА_6 та її співмешканця ОСОБА_4 з вказаного домоволодіння - скасувати, задовольнити його позов в цій частині, в іншій частині рішення суду не оскаржував. Посилався на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд першої інстанції не надав належну оцінку доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу - задовольнити частково, рішення суду в оскаржуваній частині - змінити. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позову в частині виселення його колишньої дружини ОСОБА_6 з вказаного домоволодіння, суд першої інстанції виходив з того, що припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє ОСОБА_6 права користування займаним приміщенням.

Проте з таким висновком суду повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 13.08.2008 року згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом являється власником будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1, в якому він зареєстрований та проживав. З 10.12.2005 року по 18.05.2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка також зареєстрована в спірному будинку. Колишня дружина ОСОБА_6 з 05.02.2003 року зареєстрована в АДРЕСА_2 та проживала в ній. 01.08.2012 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та вони стали проживати в будинку ОСОБА_2, який вимушений був піти з свого будинку та наймати житло.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЖК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Як вбачається з матеріалів справи з 18.05.2012 року ОСОБА_6 не являється дружиною ОСОБА_2, з 01.08.2012 року вона зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, 05.02.2003 року зареєстрована за іншою адресою, має житло, тобто вона втратила право користування спірним житлом як член сім'ї власника, тому підлягає виселенню з спірного будинку.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердив, що на теперішній час він вимушений наймати житло, оскільки його колишня дружина та її чоловік чинять перешкоди в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Ухвалюючи рішення в цій частині, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо відмови у виселенні ОСОБА_6 з спірного будинку.

Оскільки судом неповно з'ясовано обставини в цій частині позову, що мають значення для справи, що є підставою для скасування рішення суду в цій частині, судова колегія вважає за необхідне рішення суду в цій частині - скасувати та виселити ОСОБА_6 з спірного будинку без надання іншого житла.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду, а саме щодо виселення ОСОБА_4 є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, тому в частині відмови у визнанні осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням рішення суду не переглядалося.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.3.ч.1.ст. 307, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28 листопада 2012 року в оскаржуваній частині - змінити.

Виселити ОСОБА_3 з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: