АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/490/67/13 Головуючий у першій інстанції: Гречко Ю.В.
Категорія: 5 Суддя-доповідач: Красвітна Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2013 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Макарова М.О., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі Безверхому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_3 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2011 року та на додаткове рішення цього ж суду від 05 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2008 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона та відповідачка є власниками по 1/2 частині кожна житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1. Між сторонами існує спір щодо користування земельною ділянкою, тому позивачка, згідно уточнених позовних вимог, просила суд поділити вказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в натурі, виходячи з розміру її частки 1/2, виділивши їй в житловому будинку коридор 1-1 площею 8,2 кв.м., передпокій 1-2 площею 8,8 кв.м., кімнату 1-3 площею 4,3 кв.м., кімнату 1-4 площею 18,5 кв.м., кухню 1-5 площею 5,1 кв.м., а також сарай літ. "В-1", вбиральню літ. "М-1"; визначити порядок користування спірною земельною ділянкою, виділивши в користування ОСОБА_4 частину земельної ділянки площею 431,00 кв.м. для обслуговування належної їй 1/2 частини спірного житлового будинку в порядку, відображеному в додатку №4 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №2274/2275/2276 від 10 червня 2009 року та виділивши в користування ОСОБА_3 частину земельної ділянки площею 431,00 кв.м. для обслуговування належної їй 1/2 частини спірного житлового будинку в порядку, відображеному в додатку №4 до висновку зазначеної судової будівельно-технічної експертизи. Також позивачка просила суд стягнути на свою користь судові витрати.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2011 року позовні вимоги задоволено частково; виділено у натурі ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, у вигляді: квартири №1 в житловому будинку згідно варіанту №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи загальною вартістю 80567 грн. 00 коп., виділивши їй коридор 1-1 площею 8,2 кв.м., передпокій 1-2 площею 8,8 кв.м., кімнату 1-3 площею 4,3 кв.м., кімнату 1-4 площею 18,5 кв.м., кухню 1-5 площею 5,1 кв.м., а також виділити наступні надвірні будівлі та споруди: навіс літ. "а-1", сарай літ. "В-1", сарай літ. "З-1", вбиральню літ. "М-1", 1/2 частину сараю літ. "Б-1", ворота №1, огорожу №2, огорожу №3, водоколонку №5 та визнано за ОСОБА_4 право власності на зазначене виділене майно. Право спільної часткової власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 - вирішено припинити. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 різницю вартості 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, згідно варіанту №2 висновку судово-технічної експертизи, в розмірі 3272 грн. 00 коп. Визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_4 частину земельної ділянки площею 431,00 кв.м. для обслуговування належної їй 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в порядку, відображеному в додатку №4 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №2274/2275/2276 від 10 червня 2009 року. Визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_3 частину земельної ділянки площею 431,00 кв.м. для обслуговування належної їй 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в порядку, відображеному в додатку №4 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №2274/2275/2276 від 10 червня 2009 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати по справі в розмірі 3089 грн. 00 коп.

Додатковим рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2012 року вирішено виділити у натурі ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 у вигляді квартири №2 в житловому будинку згідно варіанту №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи загальною вартістю 74023,0 грн., виділивши їй коридор 2-6 площею 4,3 м.кв., кімнату 2-3 площею 5,0 м.кв., кімнату 2-4 площею 12,3 м. кв., кімнату 2-5 площею 7,0 м.кв., кухню 2-2 площею 8,2 м.кв., кухню 2-1 площею 8,2 м.кв., а також виділити наступні надвірні будівлі та споруди: 1/2 сараю "Б-1", літню кухню літ. "Г-1", сарай літ. "Д-1", сарай літ. "Ж-1", вбиральню літ. "Н-1", водоколонку №4, огорожу №6, огорожу №7, огорожу №8, та визнавши за ОСОБА_3 право власності на зазначене виділене майно.

В апеляційних скаргах відповідачка наводить доводи непогодження з рішенням суду в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваних рішень з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення від 25 листопада 2011 року частково скасувати з ухваленням у скасованій частині нового рішення, додаткове рішення від 05 липня 2012 року змінити, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивачка є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 887 м. кв. та складається з житлового будинку А-1 загальною площею 89,9 м.кв. і житловою площею 55,9 м.кв., сараїв В-1, Б-1, Д-1, Ж-1, літньої кухні Г-1, вбиралень Н-1, М-1, водоколонок №4, №5, огорож № 1, 2, 3, 6, що стверджується укладеним у письмовій нотаріальній формі договором дарування від 13.07.2006 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т. 1 а.с. 4, 5).

Відповідачці на праві власності належить 1/2 частина будинку АДРЕСА_1, який розташований на неприватизованій земельній ділянці та складається з житлового будинку А-1 загальною площею 89,9 м.кв. і житловою площею 55,9 м.кв., сараїв В-1, З-1, Д-1, Ж-1, літньої кухні Г-1, вбиралень Н-1, М-1, водоколонок №4, №5, огорож № 1 - 8, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.07.2011 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т. 2 а.с. 5, 4).

Згідно висновку № 2274/2275/2276 судової будівельно-технічної експертизи від 10 червня 2009 року, призначеної у даній справі ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.10.2008 року, було визначено один можливий варіант поділу житлового будинку та два варіанти поділу домоволодіння (т. 1 а.с. 23 - 53).

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги думку сторін, порядок користування домоволодінням, що фактично склався, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення позову в частині поділу спірного домоволодіння в натурі за варіантом №2, який визначено висновком №2274/2275/2276 судової будівельно-технічної експертизи від 10 червня 2009 року, виділення у натурі ОСОБА_4 у житловому будинку АДРЕСА_1 квартиру №1 (а саме: коридор 1-1 площею 8,2 кв.м., передпокій 1-2 площею 8,8 кв.м., кімнату 1-3 площею 4,3 кв.м., кімнату 1-4 площею 18,5 кв.м., кухню 1-5 площею 5,1 кв.м.) та надвірні будівлі і споруди - навіс літ. "а-1", сарай літ. "В-1", сарай літ. "З-1", вбиральню літ. "М-1", 1/2 частину сараю літ. "Б-1", ворота №1, огорожу №2, огорожу №3, водоколонку №5 з визнанням за ОСОБА_4 права власності на зазначене нерухоме майно; виділення у натурі ОСОБА_3 у житловому будинку АДРЕСА_1 квартиру №2 (а саме: коридор 2-6 площею 4,3 м.кв., кімнату 2-3 площею 5,0 м.кв., кімнату 2-4 площею 12,3 м. кв., кімнату 2-5 площею 7,0 м.кв., кухню 2-2 площею 8,2 м.кв., кухню 2-1 площею 8,2 м.кв.) та надвірні будівлі і споруди - 1/2 сараю "Б-1", літню кухню літ. "Г-1", сарай літ. "Д-1", сарай літ. "Ж-1", вбиральню літ. "Н-1", водоколонку №4, огорожу №6, огорожу №7, огорожу №8 з визнанням за ОСОБА_3 права власності на зазначене нерухоме майно; припинення права спільної часткової власності на спірне нерухоме майно; стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсації у сумі 3272 грн. 00 коп. у зв"язку з різницею у розмірі виділених в натурі часток.

Колегія звертає увагу, що, згідно доводів апеляційних скарг, рішення районного суду від 25 листопада 2011 року та додаткове рішення від 05 липня 2012 року в частині наведених вище задоволених позовних вимог фактично не оскаржене.

Крім того, в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції позивачка та відповідачка пояснили, що з варіантом виділу кожній з них частини житлового будинку та надвірних будівель і споруд вони повністю згодні, оскільки саме в такому порядку вони фактично користуються вказаним нерухомим майном. Позивачка, яка в апеляційному порядку рішення районного суду не оскаржувала, в судовому засіданні зазначила, що згодна сплатити відповідачці 3272 грн. 00 коп. у зв"язку з різницею у розмірі виділених в натурі часток.

Зважаючи на викладене, колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення в частині викладених вище задоволених позовних вимог підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, місцевий суд не звернув увагу, що при поділі спірного домоволодіння в натурі за варіантом №2, який визначено висновком №2274/2275/2276 судової будівельно-технічної експертизи від 10 червня 2009 року, частки сторін не є рівними - частка ОСОБА_4 дорівнює 52/100 частин, а частка ОСОБА_3 складає 48/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

У зв"язку з цим рішення місцевого суду від 25 листопада 2011 року та додаткове рішення від 05 липня 2012 року щодо виділення кожній із сторін в натурі по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами суперечить встановленим обставинам справи, тому підлягає зміні із зазначенням, що ОСОБА_4 виділено в натурі 52/100 частин, а ОСОБА_3 - 48/100 частин даного нерухомого майна.

Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника (землекористувача).

В силу ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації.

Судом встановлено, що згідно викопіровки з плану будівельного кварталу станом на 16.09.1960 року загальна площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 складала 1439 м.кв.; площа земельної ділянки, прилеглої до частини житлового будинку, якою на цей час користується позивачка дорівнювала 597 м.кв.; площа земельної ділянки, прилеглої до частини житлового будинку, якою на цей час користується відповідачка складала 842 м.кв. (т. 1 а.с.158).

Рішенням №18 виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 27.09.1960 року забудовнику ОСОБА_5 було надано право індивідуального будівництва та закріплено земельну ділянку площею 300 м.кв. по АДРЕСА_1; згідно відповідного плану та акту від 22.11.1960 року дана земельна ділянка площею 300 м.кв. була відведена в натурі (т. 1 а.с. 174, 175, 177).

Виходячи із змісту вказаних письмових доказів, апеляційним судом встановлено, що рішенням №18 виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 27.09.1960 року попередньому власнику частини спірного житлового будинку, якою на цей час володіє та користується позивачка ОСОБА_4, було виділено земельну ділянку площею 300 м.кв.

Суду не представлені докази скасування, зміни чи недійсності рішення виконкому від 27.09.1960 року про закріплення земельної ділянки площею 300 м.кв. Згідно пояснень позивачки та її представника у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, дане рішення виконкому позивачкою не оспорюється.

Згідно схематичного плану від 15.11.1973 року загальна площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 складала 959 м.кв.; площа земельної ділянки, прилеглої до частини житлового будинку, якою на цей час користується позивачка, дорівнювала 399 м.кв.; площа земельної ділянки, прилеглої до частини житлового будинку, якою на цей час користується відповідачка, складала 560 м.кв. (т. 1 а.с.121).

Відповідно до схематичних планів від 21.09.1976 року, 06.05.2010 року, технічного паспорта, складеного станом на 20.03.2009 року, загальна площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 складала 887 м.кв. (т. 1 а.с. 54 - 56, 123).

Судовою будівельно-технічною експертизою №2274/2275/2276 від 10 червня 2009 року встановлено, що згідно геодезичної зйомки та замірів експерта загальна площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 фактично складає 862 м.кв. (т. 1 а.с. 23 - 53).

Крім іншого, колегія звертає увагу, що між співвласниками спірного домоволодіння на протязі понад 50 років, з 1960 року по цей час, склався порядок користування спірною земельною ділянкою, згідно якого площа земельної ділянки, прилеглої до частини житлового будинку, якою користується позивачка, завжди була меншою у порівнянні з площею земельної ділянки, прилеглої до частини житлового будинку, якою користується відповідачка. Даний висновок ґрунтується на наведених вище письмових доказах, наявністю на цей час облаштованого паркана між земельними ділянками, якими користується кожна із сторін, висновком судової будівельно-технічної експертизи №2274/2275/2276 від 10 червня 2009 року, згідно якого у фактичному користуванні позивачки перебуває 363 м.кв., а відповідачки - 499 м.кв. (т. 1 а.с. 23 - 53).

Виходячи з встановлених та викладених вище обставин, зважаючи на непредставлення доказів виділення уповноваженим органом у користування фізичних осіб земельної ділянки площею 862 м.кв. по АДРЕСА_1, приймаючи до уваги, що рішенням №18 виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 27.09.1960 року попередньому власнику частини спірного житлового будинку, якою на цей час володіє та користується позивачка, було виділено земельну ділянку площею 300 м.кв., колегія дійшла висновку про недоведеність та безпідставність позовної вимоги щодо виділення позивачці у користування земельної ділянки площею 431,00 кв.м., згідно з додатком №4 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №2274/2275/2276 від 10 червня 2009 року.

На зазначені обставини районний суд уваги не звернув, що спричинило ухвалення незаконного рішення про задоволення позовної вимоги щодо визначення порядку користування спірною земельною ділянкою з виділенням кожній із сторін по 1/2 частині земельної ділянки площею 862 м.кв., що складає 431,00 кв.м.; в даній частині оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачкою строк позовної давності за даним позовом, який пред"явлено до суду 01.09.2008 року, не пропущено.

Зважаючи на часткове задоволенні позовних вимог, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1544 грн. 50 коп. ((30,0 грн. + 191,0 грн. + 2868,0 грн.) : 2), а до оскаржуваного рішення в частині розподілу судових витрат підлягають внесенню відповідні зміни (т. 1 а.с. 1, 2, 180).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище, вимог ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване основне рішення місцевого суду підлягає зміні і частковому скасуванню з ухваленням нового рішення у скасованій частині, а додаткове рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2011 року - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на додаткове рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2012 року - задовольнити частково.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2011 року в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_4 частину земельної ділянки площею 431,00 кв.м. для обслуговування належної їй 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в порядку, відображеному в додатку №4 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №2274/2275/2276 від 10 червня 2009 року; визначення порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_3 частину земельної ділянки площею 431,00 кв.м. для обслуговування належної їй 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в порядку, відображеному в додатку №4 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №2274/2275/2276 від 10 червня 2009 року - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виділення в користування ОСОБА_4 частини земельної ділянки площею 431,00 кв.м. для обслуговування належної їй 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в порядку, відображеному в додатку №4 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №2274/2275/2276 від 10 червня 2009 року; виділення в користування ОСОБА_3 частини земельної ділянки площею 431,00 кв.м. для обслуговування належної їй 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в порядку, відображеному в додатку №4 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №2274/2275/2276 від 10 червня 2009 року - відмовити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2011 року в частині виділення у натурі ОСОБА_4 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 - змінити, вказавши, що ОСОБА_4 виділити в натурі 52/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2011 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судових витрат по справі в розмірі 3089,0 грн. - змінити, вказавши, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнути судові витрати по справі в сумі 1544 (одна тисяча п'ятсот сорок чотири) грн. 50 коп.

В решті рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2011 року - залишити без змін.

Додаткове рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2012 року в частині виділення у натурі ОСОБА_3 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 - змінити, вказавши, що ОСОБА_3 виділити в натурі 48/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

В решті додаткове рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2012 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді