АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/2463/2013 р Головуючий в І інстанції: Радченко Г.А.
Категорія 44 Доповідач: Борко А.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року серпня місяця 29 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Борка А.Л.
суддів:Бездрабко В.О.
Приходько Л.А.
при секретарі:Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 14 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа Комсомольський РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області, про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2009 року ОСОБА_6 звернувся із позовом до ОСОБА_5 про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що він мешкає у квартирі АДРЕСА_1. Також у вказаній квартирі зареєстрований, але не проживає ОСОБА_5 з 15.07.2007 року. У зв'язку із реєстрацією відповідача за вказаною адресою позивач несе зайві витрати по сплаті за комунальні послуги, які нараховуються на всіх осіб, зареєстрованих у квартирі, а також не може в повній мірі здійснювати свої права щодо володіння, користування, розпорядження своїм житлом.

Просив визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_5 у вказаній квартирі.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 14 червня 2013 року позовну заяву задоволено.

Визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Усунуто ОСОБА_6 перешкоди у користуванні житлом, шляхом зняття ОСОБА_5 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_6 у задоволені позову.

У судовому засіданні ОСОБА_6 та адвокат Марченков І.І., який представляє його інтереси підтримали доводи апеляційної скарги та просять суд її відхилити, рішення суду залишити без змін .

У судовому засіданні ОСОБА_5 просить суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції .

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло і ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно квартира НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_6.

Відповідно до адресної довідки відповідач з 18.10.1996 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

В ході розгляду справи встановлено, що особовий рахунок на оплату послуг по вказаній квартирі відкритий на ОСОБА_6, що проживає за вказаною адресою. Плата за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території надходить через банк квитанціями від ОСОБА_6

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до акту від 26.02.2013 року, що засвідчений підписами сусідів та скріплений печаткою ЖБК-71 ОСОБА_5 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 15.07.2007 року по даний час.

Задовольняючи позов про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідач обрав собі інше місце проживання, спірне житло залишив і в ньому не проживає понад встановлені законом терміни, а позивач, як власник житла, має право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача такими, що втратив право користування спірним житлом.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки він зроблений з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Твердження апелянта про те, що судом проігноровано надані ним докази, є необґрунтованим, оскільки оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Апеляційна скарга не містить посилання на нові обставини і докази, крім тих, яким дано оцінку в рішенні суду, а тому не є підставою для скасування судового рішення.

Висновки суду першої інстанції мотивовані належним чином, підтверджуються матеріалами справи та доказами, перевіреними у судовому засіданні, з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, до уваги не приймаються, як такі, що не обґрунтовані вимогам закону, належними доказами, і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ,314 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 14 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :