Справа№1806/2-2035/11
Провадження №2/592/19/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2013 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - Литовченка О.В.

при секретарі Лесняк В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту, викуп земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про знесення самочинного будівництва та усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку,

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 свої уточнені позовні вимоги мотивують тим, що відповідно до рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 06.08.2008 року по справі № 2-824/08, був проведений поділ земельної ділянки № 28 по вул. Газети Правди в м. Суми. В користування ОСОБА_3 виділено ділянку площею 535,4 кв.м., що відповідає 2/3 часткам, з яких: ділянка індивідуального користування 499,8 кв.м., ділянка загального користування 35,6 кв.м. В користування співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виділив земельну ділянку загальною площею 285 кв.м., що відповідає 1/3 частці, з яких: ділянка загального користування 35,65 кв.м., ділянка індивідуального користування 250 кв.м. Дані земельні ділянки були виділені в натурі на місцевості і закріплені межовими знаками. При даному поділі втратили можливість проходу від ділянки, яка виділена в спів власність, позначеної літерами А-Б-В-Г-Д до ділянки, яка є ділянкою загального користування та позначена літерами Г-В-Л-К-Е відповідно до Додатку № 1 до висновку експертизи № 145/08 від 27.05.2008 року, також втратили можливість на обслуговування частини будинку в точці Г, відповідно до Додатку № 1 до висновку експертизи № 145/08 від 27.05.2008 року. Просять встановити земельний сервітут, яким визначити межі проходу від ділянки, позначено літерами А-Б-В-Г-Д до ділянки, позначеної літерами Г-В-Л-К-Е та можливості обслуговувати будівлю в точці Г відповідно до Додатку № 1 до висновку експертизи № 145/08 від 27.05.2008 року за розмірами де: ширина від точки Г до точки Е становить 1, 5 м, довжина від точки Г до точки Д становить 5м; постановити рішення про викуп ОСОБА_1, ОСОБА_2 у ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2 кв.м., розташованої на земельній ділянці позначеної точками Д-Г-Е-Є-Ж, відповідно до Додатку № 1 до висновку експертизи № 145/08 від 27.05.2008 року, на якій знаходиться стіна прибудови кухні ОСОБА_1, ОСОБА_2, за суму 3400 грн.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 з зустрічним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 порушуючи рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 06.08.2008 року ведуть будівництво капітального спорудження (кухні), чим порушують встановлені рішенням суду межі. Збудована частина кухні знаходиться на земельній ділянці індивідуального користування ОСОБА_3 Просить усунути перешкоди користування належною земельною ділянкою та зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_2 знести самочинно збудовану кухню, що знаходиться на його земельній ділянці. Витрати по знесенню самочинного будівництва і приведення земельної ділянки у придатний для використання стан покласти на ОСОБА_1, ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2 свої уточнені вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Зустрічний позов не визнали в повному обсязі. Вказують, що прибудову збудували з дозволу ОСОБА_3, про що свідчить розписка від 25.09.2013 року та відповідно до Проекту перепланування квартири № 2 з прибудовою кухні по вул. Газети Правди, 28 в м. Суми № 39/11-07АБ. Спеціалісти Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту Дніппроектреконструкція, які виготовляли робочий проект та проект перепланування, спроектували прибудову таким чином, що фундамент прибудови тримає нижню балку, а збудована у майбутньому стіна повинна тримати верхню балку частини кухні ОСОБА_3 У разі задоволення вимог ОСОБА_3 по знесенню самочинного будівництва, це призведе до руйнації кухні ОСОБА_3 та даху будинку.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 первісний позов визнали частково, уточнений зустрічний позов підтримали у повному обсязі і суду показали, що згодні на встановлення земельного сервітуту в районі точки Г площею 3 кв.м. відповідно до Додатку до висновку експертизи № 145/08 від 27.08.2008 року. Проти позовних вимог про викуп земельної ділянки заперечують.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_5, дослідивши докази по справі надані сторонами на засадах змагальності і диспозитивності, вважає, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 06.08.2008 року по справі № 2-824/08 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки, був проведений поділ земельної ділянки № 28 по вул. Газети Правди в м. Суми. В користування ОСОБА_3 виділено ділянку площею 535,4 кв.м, що відповідає 2/3 часткам, з яких: ділянка індивідуального користування 499,8 кв.м., ділянка загального користування 35,6 кв.м. В користування співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виділив земельну ділянку загальною площею 285 кв.м., що відповідає 1/3 частці, з яких: ділянка загального користування 35,65 кв.м., ділянка індивідуального користування 250 кв.м.

Межа розподілу земельних ділянок проходить:

- від т. А на межі по вул. Г. Правди (червона лінія) на відстані 19,21 м від межі по вул. Супруна, під кутом

від огорожі на відстань 1,65 м до т. Б, на контурі стіни житлового будинку;

- від т. Б по лінії поділу будинку до т. В на розі стіни житлового будинку;

- від. т. В по контуру стіни будинку на відстань 2,41 м до т. Г на розі стін житлового будинку;

- від т. Г паралельно межі по вул. Г. Правди (червона лінія), на відстань 22,05 м до т. Д на межі вул.

Спруна на відстань 10,77 м від межі по вул. Г. Правди;

- від т. Г пряма лінія довжиною 7,20 до т. Е;

- від т. Е під кутом пряма лінія довжиною 6,45 м до т. Є;

- від т. Є під кутом пряма лінія довжиною 7,0 м до т. Ж на межі ділянки № 5 по вул. Сербська на відстані 32,03 м від межі по вул. Супруна;

- від т. З, розташованій на межі з ділянкою №5 по вул. Сербська на відстані 35,48 м від межі по вул. Супруна під кутом, пряма лінія довжиною 2,4 м до т. Н на контурі стіни сараю;

- від т. Н по лінії поділу сараю до т. К на контурі стіни сараю;

- від т. К, пряма лінія довжиною 7,20 м до т. Л;

- від. т. Л під кутом пряма лінія довжиною 3,50 м до т. М на розі стін будинку;

- від т. М по контуру стіни будинку на відстань 4,20 м до т. В.

Лінія В-Г-Е-Є- К-Л-М-В визначає ділянку загального користування для співвласників.

Точка А ділить спільну межу по вул. Газети Правди (червона лінія) на дві частини 12,40 м та 19,21 м.

Точка Д ділить спільну межу по вул. Супруна на дві частини : 10,77 м та 10,69 м.

Точки 3 та Ж ділять тильну межу ділянки на три частини: 4,60 м, 3, 45 м та 32, 03 м.

(т. 1 а.с.56).

ОСОБА_2, ОСОБА_1 розпочали будівництво кухні, яка частково знаходиться на земельній ділянці належній ОСОБА_3

Листом начальника інспекції ДАБК від 04.06.07 року № 169/01-13 ОСОБА_3 повідомлений, що дозволу на виконання будівельних робіт за адресою: м. Суми вул. Газети Правди, 28, кв. 2 не надавалось (т. 1 а.с. 58).

Суд не може взяти до уваги в якості належного і допустимого доказу розписку від 25.09.2005 року (т.2 а.с. 55) в якій міститься дописка зроблена ОСОБА_1 Строить кухню разрешаю від імені ОСОБА_3, що спростовується показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_5, яка пояснила, що нею, як колишнім головою квартального комітету дійсно посвідчувалась розписка ОСОБА_3 25.09.2005 року щодо надання дозволу ОСОБА_6 на проведення водогону та каналізації. Для надання дозволу на будівництво кухні повинен був складатись окремий документ, дописки Строить кухню разрешаю на момент посвідчення не було. Памятає, що ОСОБА_3 висловлював заперечення проти будівництва прибудови.

Відповідно до висновку № 37/12 судової будівельно-технічної експертизи від 27.09.2012 року (т. 1 а.с. 190-210), доповнення до даного висновку від 06.06.2013 року № 08/13 (т. 2 а.с. 19), висновку № 29/13 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 25.07.2013 року (т.2 а.с.34-42) площа земельної ділянки на якій збудована прибудова кухні складає 17.8 кв.м, а площа земельної ділянки, позначеної літерами Д-Г-Е-Є-Ж, відповідно до Додатку № 1 до висновку експертизи № 145/08 від 27.05.2008 року, яку займає збудована ОСОБА_1, ОСОБА_2 будівля (прибудова кухні) у відповідності до Проекту перепланування квартири № 2 з прибудовою кухні по вул. Газети Правди, 28 в м. Суми фактично складає 2.0 кв.м.

Існує можливість встановлення земельного сервітуту площею 7.5 кв.м від земельної ділянки позначеної літерами А-Б-В-Г-Д-А до земельної ділянки, позначеної літерами Г-В-Л-К-Е, при цьому ширина земельного сервітуту становить 1,5 м (від точки Г в бік точки Е) та довжина 5,0 м (від точки Г в бік точки Д).

Не існує можливості встановлення земельного сервітуту площею 1.0 кв.м в районі точки Г так як довжина ганку зі сходами складає близько двох метрів+необхідна відстань шириною мінімум 1.0 м для проходу на земельну ділянку співвласника (ОСОБА_3О.). Виходячи з вищенаведеного експертом зроблено висновок, що можливо встановлення сервітуту в районі точки Г площею 3.0 кв.м відповідно до Додатку до висновку експертизи № 145/08 від 27.05.2008 року, при цьому ширина земельного сервітуту може становити 1.0 м.

Відповідно до листа начальника управління Держкомзему у місті Суми від 14.03.2013 року № 1134/01-24-772 нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 2/27 від 821 кв.м по вул.. Газети Правди, 28, наданої у власність ОСОБА_1 на 2013 рік становить 10379,9 грн. (т.2 а.с. 20).

У відповідності з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи зі змісту ст. ст. 214 215 ЦПК України, підставою для задоволення позову в цивільному судочинстві є доведеність факту порушення прав, свобод чи інтересу особи, яка звернулась до суду за їх захистом.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, не завдаючи при цьому шкоди правам інших осіб і не порушуючи їхніх інтересів.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Дана стаття передбачає можливість знесення самочинного будівництва за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування і лише у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, та в разі неможливості проведення відповідної перебудови або відмови особи, яка здійснила будівництво, від її проведення. За позовом фізичної особи таке рішення може бути ухвалене на підставі ст.391 ЦК України в разі доведеності нею факту створення їй перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення перешкод в інший спосіб.

Згідно із ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що законодавство не визнає самочинне будівництво об'єктом правового захисту, крім передбаченого ч. 3 ст. 367 ЦК України випадку, а тому правовими наслідками самочинного будівництва, в разі звернення до суду з позовом відповідного органу, є або знесення такого будівництва, або проведення відповідної його перебудови. Право звернення до суду за вимогами ст. 376 ЦК України надано органам державної влади та місцевого самоврядування, однак фізичні особи мають таке право зокрема на підставі ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ч. 1 п. ґ) ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом, відповідно до ч. 2 даної статті порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 п. г) ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 103 ЗК України:

1. власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

2. власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом зокрема, передбачено п. б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ч. 2 ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Згідно із ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

За змістом ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Частинами 1, 2 ст. 100 ЗК України визначено, що власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду.

Відповідно до запропонованого варіанту судової будівельно-технічної експертизи, з урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне встановити безоплатний постійний земельний сервітут ОСОБА_1, ОСОБА_2 для можливості обслуговування і здійснення поточного ремонту належної частини будівлі в точці Г, площею 7,5 кв.м від земельної ділянки позначеної літерами А-Б-В-Г-Д-А до земельної ділянки, позначеної літерами Г-В-Л-К-Е відповідно до Додатку № 1 до висновку експертизи № 145/08 від 27.05.2008 року, при цьому ширина земельного сервітуту становить 1,5 м (від точки Г в бік точки Е) та довжина 5,0 м (від точки Г в бік точки Д), на земельній ділянці, яка знаходиться у власності ОСОБА_3, задовольнивши частково позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відмовити в задоволенні позовних вимог щодо викуп ОСОБА_1, ОСОБА_2 у ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2 кв.м., розташованої на земельній ділянці позначеної точками Д-Г-Е-Є-Ж, відповідно до Додатку № 1 до висновку експертизи № 145/08 від 27.05.2008 року, на якій знаходиться стіна прибудови кухні ОСОБА_1, ОСОБА_2, за суму 3400 грн. в звязку з необґрунтованістю вимог та категоричним запереченням власника спірної земельної ділянки ОСОБА_3

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про знесення самочинного будівництва та усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку підлягають задоволенню у повному обсязі в звязку з порушенням прав власника земельної ділянки.

На підставі ст.ст. 81, 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути витрати на проведення експертизи, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі ст.41 Конституції України, ст. ст. 78, 90, 91, 100, 103, 152, 158, 212 Земельного Кодексу України, ст.ст. 16, 376, 386, 391, 401 керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 81, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту, викуп земельної ділянки задовольнити частково.

Встановити безоплатний постійний земельний сервітут ОСОБА_1, ОСОБА_2 для можливості обслуговування і здійснення поточного ремонту належної частини будівлі в точці Г, площею 7,5 кв.м від земельної ділянки позначеної літерами А-Б-В-Г-Д-А до земельної ділянки, позначеної літерами Г-В-Л-К-Е відповідно до Додатку № 1 до висновку експертизи № 145/08 від 27.05.2008 року, при цьому ширина земельного сервітуту становить 1,5 м (від точки Г в бік точки Е) та довжина 5,0 м (від точки Г в бік точки Д), на земельній ділянці, яка знаходиться у власності ОСОБА_3.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про знесення самочинного будівництва та усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_2 усунути перешкоди щодо користування ОСОБА_3 земельною ділянкою за адресою: місто Суми, вул. Газети Правда, 28/1, шляхом знесення самочинно збудованої будівлі (прибудова кухні), яка розташована на земельній ділянці ОСОБА_3 площею 2,0 кв.м.

Зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_2 привести належну на праві приватної власності ОСОБА_3 земельну ділянку за адресою: місто Суми, вул. Газети Правда, 28/1, що розташована під побудованою ОСОБА_1, ОСОБА_2 будівлею (прибудова кухні) площею 2,0 кв. м, у попередній до початку будівництва стан за рахунок ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, повернення судового збору у розмірі 4.25 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 18.50 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 повернення судового збору у розмірі 4.25 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 18.50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в дольовому порядку повернення сплаченого при подачі позову до суду судового збору у розмірі 8.50 грн. в дольовому порядку по 4.25 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в дольовому порядку витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн. по 18.50 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в дольовому порядку витрати на проведення експертизи у розмірі 500 грн. по 250 грн. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги подано не було.

Суддя О.В. Литовченко