Справа № 2034/2051/2012
Провадження № 2/635/63/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2013 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та про зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину, УСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом, який уточнила та остаточно просить визначити їй додатковий строк у шість місяців для прийняття спадщини в порядку спадкування за законом на 2/3 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, також просить зобовязати відповідача видати їй свідоцтво про право власності на 2/3 частини вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 та баби ОСОБА_3.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити та пояснила, що квартира за адресою: АДРЕСА_1, по праву приватної власності зареєстрована в рівних частинах за її батьком ОСОБА_2 та бабою ОСОБА_3. Батько помер 17 листопада 1998 року. Спадкоємцями за законом після його смерті залишились мати померлого ОСОБА_3, дружина ОСОБА_4 які відмовились від прийняття спадщини на користь позивача та позивач як дочка. Позивач спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але свої спадкові права не оформила за відсутності визначання часток у праві власності на спадкове майно. 15 квітня 2010 року померла баба позивача ОСОБА_3. Спадкоємцями після її смерті залишились позивач та дочка померлої ОСОБА_5. Позивач після смерті баби до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, оскільки за конфлікту не спілкувалась із родичами та не знала про смерть баби. Крім того, за відсутності документів на спадкове майно, позивач не має можливості оформити свої спадкові права, тому звернулась до суду з позовом.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо вирішення справи поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1, по праву приватної власності зареєстрована за ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності на житло видане 26 січня 1996 року Відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації, про що свідчать довідка № 619 від 16 листопада 2010 року, що видана Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» та свідоцтво про право власності на житло, що видане 26 січня 1996 року.

ОСОБА_2 помер 17 листопада 1998 року, про що свідчить свідоцтво про смерть І-ВЛ № 159775, що видане 18 листопада 1998 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, запис № 12468.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_2 залишились його дочка - позивач по справі, дружина ОСОБА_4, родинний звязок яких підтверджується свідоцтвом про народження позивача, І-ВЛ № 283256, що видане 20 жовтня 1972 року Орджонікідзевським р/б ЗАГС м. Харкова, запис № 1958 від 20.10.1972 року, де батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_4, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 20 грудня 2011 року, відповідно до якого ОСОБА_6 після реєстрації 15 травня 1993 року шлюбу із ОСОБА_7, іменується прізвищем ОСОБА_1 та свідоцтвом про одруження І-АБ № 470149, що видане 18 листопада 1971 року Сосновським сіль. бюро ЗАГС Красноградського району Харківської області, відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 18 листопада 1971 року, запис № 10.

Відповідно до листа № 02-16/1454 від 09 квітня 2011 року Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, позивачу повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2, за неможливості визначити обсяг спадкового майна в частині визначення долів співвласників спадкової квартири та за відсутності правовстановлюючих документів на квартиру.

Також позивач в якості доказів по справі надала: свідоцтво про розірвання шлюбу позивача та ОСОБА_7; договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Кутузівка, провулок Стадіонний, 4 (без дати та номеру) укладений між ОСОБА_3 та Дослідним господарством «Кутузівка»; технічний паспорт на квартиру № 8 за адресою: за адресою Харківська область, Харківський район, с. Кутузівка, провулок Стадіонний, будинок 4.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкодавець ОСОБА_2 помер у 1998 році, в період дії Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, тому на правовідносини щодо спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 розповсюджується дія саме цього закону.

Правовідносини, що склалися щодо спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 15 квітня 2010 року регулюються нормами книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України.

Так відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Часом відкриття спадщини за ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ч. 3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Суд, аналізуючи комплексно та системно підстави звернення до суду та надані докази приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають оскільки позов подано до не належного відповідача, а позивач у судовому засіданні категорично заперечувала проти притягнення до участі у справі в якості відповідачів інших осіб, заперечувала проти заміни відповідача, а суд за змістом ст. 33 ЦПК України позбавлений можливості за власної ініціативи замінити неналежного відповідача, залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача, та керуючись ч. 1 ст. 11 ЦПК України, справу розглядає в межах вимог заявлених позивачем, тому в задоволенні позовних вимог повністю відмовляє, при цьому виходить з наступного.

У разі, якщо відсутні спадкоємці за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, відмови від її прийняття, подача заяви про визнання спадщини відумерлою покладається на орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, який підлягає притягненню до участі у справі в якості відповідача, а позивач спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняла і фактично висуваючи вимоги про визначення їй додаткового строку про прийняття вказаної спадщини, не залучила до участі у справі орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 З урахуванням викладеного суд вважає, що Четверта Харківська державна нотаріальна контора не є належним відповідачем по справі, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, при цьому суд враховує також, що позивач не надала доказів про існування у неї будь - якого спору із вказаною нотаріальною конторою і обставин про оспорювання дій нотаріальної контори позивач не зазначає.

Також до участі у справі щодо спадкового майна в якості відповідачів підлягають притягненню усі спадкоємці за законом, а позивач заперечувала проти залучення до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_5, яка є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_3

На підставі викладеного суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю та недоведеністю і звертає увагу на те, що судом позов залишався без руху, але позивач наполягала, що її вимоги підлягають розгляду саме в поданій у позові редакції. Також, суд звертає увагу на те, що позивач не надала доказів на підтвердження родинного звязку ОСОБА_2 з ОСОБА_3 та доказів на підтвердження, що ОСОБА_2 померла 15.04.2010 року и будь яких клопотань щодо витребування доказів суду не заявляла, і таким чином розпорядилась своїми процесуальними правами після їх розяснення судом.

На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати відносить за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог - повністю відмовити.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 віднести за її рахунок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна