УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви

про видачу судового наказу

26.03.2013 року 2-н/425/178/13

425/960/13-ц

місто Рубіжне Луганської області

Суддя Рубіжанського міського суду Луганської області Мирошникова О.Ш., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати з Комунального підприємства «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради, -

встановив:

25 березня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати з Комунального підприємства «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради у сумі 5036,32 грн. за договором про надання послуг № 32 від 04.01.2011 року.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на ч. 1 ст. 115 КЗпП України, п. 2 ч. 1 ст. 96, ст. 102 ЦПК України. Однак застосування даних норм матеріального та процесуально права є помилковим, через те що між позивачем та відповідачем виник спір про виконання зобовязань за договором про надання послуг, а не з трудових правовідносин. Правовідносини, що витікають з договору про надання послуг регулюються Цивільним кодексом України, що виключає застосування Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо:

1)заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати;

2)заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3)заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4)заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб;

5)заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

Тобто, вимога про стягнення заборгованості за договором про надання послуг у сумі 5036,32 гривень не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, не передбачену ст. 96 ЦПК України.

Враховуючи те, що вимоги, заявлені ОСОБА_1 не підлягають розгляду і вирішенню у порядку наказного провадження, суд прийшов до висновку, що є підстави для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Керуючись ст.ст. 96, 100, 101, 209, 210 ЦПК України суддя,-

ухвалив :

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Мирошникова О.Ш.