АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8390/13 Справа № 185/5691/13 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2013 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Максюти Ж.І.

суддів - Слоквенка Г.П., Кочкової Н.О.,

при секретарі - Глубоченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційні скарги ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля»

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди спричиненої пошкодженням здоровя ,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди спричиненої внаслідок ушкодження здоровя під час виконання трудових обовязків, в якому вказував на те, що він працював на підприємствах відповідача і за цей час, при виконанні своїх трудових обовязків, захворів на професійне захворювання. Висновком МСЕК йому було встановлено 65% первинно-повторно втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності. Просив суд стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 40 000 гривень/а.с.1-2/.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди задоволені частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 5500 грн. Також судом було вирішено питання про розподіл судових витрат по справі (а.с. 29-31).

Не погодившись з рішенням суду як позивач так і відповідач звернулися до суду з апеляційними скаргами.

В своїй апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновку суду обставинам справи, просить змінити рішення суду, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на його користь 40 000 грн. (а.с. 33-34).

В своїй апеляційній скарзі відповідач ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновку суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди (а.с. 37-39).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що за час роботи позивач отримав професійне захворювання, через що йому висновком МСЕК від 21.05.2013 року встановлено 65% первинно-повторно втрати професійної працездатності, з яких 40% - первинно, повторно 10% - за актом про трудове каліцтво від 19.12.1984 року, а також повторно безстроково 15% - по виробничій травмі вд 03.04.2010 року(акт від 07.04.2010 року), та визнано інвалідом ІІІ групи (а.с.16).

Задовольняючи позовні вимоги і стягуючи з відповідача на користь позивача 5500 грн. на відшкодування моральної шкоди, суд правильно керувався ст. 1167 ЦК України та ст. 237-1 КЗпП України і виходив із того, що через те, що відповідач не створив безпечних умов праці, позивач втратив професійну працездатність, і вимушений постійно лікуватися у звязку професійними захворюваннями, які він отримав, працюючи в шкідливих умовах праці.

Присуджений розмір страхової виплати судом першої інстанції належним чином вмотивований з урахуванням усіх обставин, що визнані судом істотними, відповідно до засад цивільного законодавства та ст.2371 КЗпП України.

Довід апелянта - ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про те, що позивач пропустив строк позовної давності встановлений ст. 233 КЗпП України - протирічить п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України, тому не може бути взятий до уваги.

Посилання апелянтів на ст. 256 ЦПК України та Постанову Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - не можна прийняти до уваги, оскільки вони не мають правового значення для вирішення справи.

Що стосується доводів скарги ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди в звязку з втратою працездатності, то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності в результаті трудової діяльності на підприємствах відповідача йому спричинена моральна шкода.

Інші доводи апеляційних скарг ОСОБА_2 та ТАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» суттєвими не являються і не спростовують правильність висновків суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Судді :