Справа № 2-о-339/13
У Х В А Л А

07 листопада 2013 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд визнати гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 безвісно відсутнім.

Відповідно до ст.ст. 258 ЦПК України, крім визначених ст. 119 ЦПК вимог до змісту заяви, у заяві про встановлення факту смерті повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно ст. ст. 246, 247 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Вивченням матеріалів заяви, встановлено, що дана заява не відповідає вимогам ст.ст. 119, 258 ЦПК оскільки в заяві не викладено обставини, тобто ті юридичні факти, на основі яких заявник обґрунтовує вимогу про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, відсутні посилання на докази, які б підтверджували обставини, викладені у заяві, або наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, є обов'язковими, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Крім того, заявником не визначена мета, яка є суттєвою вимогою для визнання особи безвісно відсутньою, що має бути правового характеру, тобто тягнути за собою настання певних правових юридичних фактів, з яким закон пов'язує виникнення у самого заявника та/або у третіх осіб прав і обов'язків, не зазначено постійне місце проживання гр. ОСОБА_2 та докази, які підтверджують відсутніть ОСОБА_2 більше року в місці постійного проживання, не надано докази, які підтверджують місце проживання заявника.

Також в заяві про визнання особи безвісно відсутньою, не зазначені зацікавлені особи, права і охоронювані інтереси яких може зачепити ухвалене у справі рішення чи потягнути за собою обов'язок вчинення ними будь-яких дій або ж змінити їх правовий статус.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, встановлених у статтях 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 119, 121, 246, 247, 258 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі нової заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною і повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кушнір С.І.