Провадження № 2/641/102/2013 Справа № 2-75/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2013 року Комінтернівський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді Юр'євої А.М.

при секретарі Конюх С.М.

за участі адвоката Тірон Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Територіальна громада в особі Харківської міської ради, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа Територіальна громада в особі Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа Територіальна громада в особі Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Територіальна громада в особі Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до Державної податкової адміністрації Комінтернівського району м. Харкова про визнання права власності на житловий будинок з господарськими прибудовами по АДРЕСА_1 за її батьком ОСОБА_7 в порядку забудови, а після його смерті за нею в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_6 посилалась на те, що в 1927 році її батьку ОСОБА_7 була виділена земельна ділянка, про що з ним 28.01.1927 року був укладений договір з Харківським комунальним державним «КОМГОСП» про право забудови земельної ділянки. В цьому ж році був побудований будинок її батьком та її матір'ю, де проживала вся сім'я. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_8 Після їх смерті залишився будинок з господарськими прибудовами по АДРЕСА_1. Спадкоємцями після смерті батьків були вона та її брат ОСОБА_9, який помер. Спадщину вона прийняла шляхом володіння та управління житловим будинком, в якому вона постійно проживала.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.04.2012 року залучено у справі в порядку спадкування правонаступника ОСОБА_6 - ОСОБА_2

Представник позивача ОСОБА_10 надав уточнену позовну заяву до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Територіальна громада в особі Харківської міської ради, ОСОБА_5, відповідно до якої ОСОБА_2, як правонаступник ОСОБА_6, просить визнати за нею право власності на 5/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, посилаючись на наступне.

ОСОБА_7 ( батько ОСОБА_6.) помер в 1944 році, після його смерті відкрилась спадщина на належну йому як одному із подружжя частку відбудованого після війни спірного будинку, спадкоємцями цієї частки були його жінка та діти у рівних частках, однак, брат ОСОБА_6 - ОСОБА_9( прадід відповідачів ), спадщину не приймав, у 1946 році він знаходився та проживав у Московській області, і прибув до м. Харкова приблизно в 1956-1957 роках, що також підтверджується наяв ними у справі доказами і не оспорюється сторонами. Те, що ОСОБА_6 проживала в спірній будівлі та прийняла спадщину, зокрема, підтверджується перенесеним із попередньої домової книги записом в домовій книзі про прописку ще 08.05.1950 року .В цей період саме ОСОБА_6 утримувала похилого віку матір ( дружину ОСОБА_7.), в подальшому управляла майном, зокрема, сплачувала податки, комунальні та прирівняні до них пла тежі, страхові внески, тощо.

Після смерті в 2000 році ОСОБА_11 в спірній будівлі проживала і управляла майном, зокрема, сплачувала податки, комунальні та прирівняні до них платежі, страхові внески, тощо, саме ОСОБА_6, що підтверджується наявними в матеріалах цивільної справи копіями квитанцій. Відповідну заяву до нотаріуса про прийняття спадщини відповідачі не подавали, з позовною заявою до ОСОБА_6 про визнання права власності відповідачі звернулись лише після 2005 року. До то го ж, в спірній будівлі проживала та зареєстрована померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12, після її смерті залишився неповнолітній син ОСОБА_5, який і має право на отримання частки спадщини.

ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_2, РВК Комінтернівського району м. Харкова, Державної податкової інспекції Комінтернівського району м. Харкова про визнання за нею права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_11, посилаючись на те, що 27.01.1928 року на підставі договору забудови ОСОБА_7 була надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку з надвірними прибудовами. На наданій земельній ділянці ОСОБА_7 разом з дружиною ОСОБА_8 побудували житловий будинок, кожному з них належало по ? частці житлового будинку. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_7 Після його смерті спадкоємцями на належну йому частину житлового будинку були його дружина ОСОБА_8, донька ОСОБА_6, син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_8, спадкоємцями її частини житлового будинку були ОСОБА_9 та ОСОБА_6 Таким чином ОСОБА_9 та ОСОБА_6 належало по ? частині зазначеного будинку. Спадщина спадкоємцями була прийнята шляхом фактичного управління спадщиною. В 1967 році помер ОСОБА_9, спадкоємцями на його частку житлового будинку були його дружина ОСОБА_11 та син ОСОБА_13 Спадщина кожним із спадкоємців була прийнята. В 1988 році помер ОСОБА_13, його частку успадкувала ОСОБА_11 Спадщину ОСОБА_11 прийняла, оскільки на момент смерті проживала в спірному будинку. В 1998 році вона переїхала проживати до своєї бабусі ОСОБА_11 в спірний будинок. ОСОБА_6 заперечувала проти її проживання в будинку, перешкоджала її реєстрації в будинку, відмовлялась видавати будинкову книгу, заявляючи про те, що вона втрачена, у зв'язку із чим ОСОБА_11 зверталась в паспортний стіл, де була видана друга будинкова книга і проведена її реєстрація. ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_11, спадкоємців першої черги не було, вона є спадкоємцем другої черги, і прийняла спадщину шляхом фактичного управління спадковим майном. На момент відкриття спадщини вона проживала та була проведена реєстрація про її проживання разом із ОСОБА_11

ОСОБА_4 уточнила зустрічну позовну заяву та просила установити факт прийняття спадщини, тобто те, що з 1998 року вона проживала разом із ОСОБА_11 до дня її смерті в житловому будинку по АДРЕСА_1, визнати за нею право власності на 8/48 частин житлового будинку з надвірними прибудовами по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7

ОСОБА_3 звернувся з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_14, Податкової інспекції Комінтернівського району м. Харкова, РВК Комінтернівського району м. Харкова про встановлення факту перебування у шлюбі з 1916 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8, визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними прибудовами по АДРЕСА_1. ОСОБА_3 подав уточнену зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа - Харківська міська рада, в якій просив визнати за ним право власності на 8/48 частин житлового будинку з надвірними прибудовами по АДРЕСА_1. В обґрунтування свого зустрічного позову він посилається на те, що 27.01.1928 року на підставі договору забудови ОСОБА_7 була надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку з надвірними прибудовами. На наданій земельній ділянці ОСОБА_7 разом з дружиною ОСОБА_8 побудували житловий будинок, кожному з них належало по ? частці житлового будинку. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_7 Після його смерті спадкоємцями на належну йому частину житлового будинку були його дружина ОСОБА_8, донька ОСОБА_6, син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_8, спадкоємцями її 4/6 частин житлового будинку були ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в рівних частинах. Таким чином ОСОБА_9 та ОСОБА_6 належало по ? частині зазначеного будинку. Спадщина спадкоємцями була прийнята шляхом фактичного управління спадщиною, оскільки проживали разом зі спадкодавцем. ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_9, спадкоємцями після його смерті були ОСОБА_11, ОСОБА_13 в рівних частках, тобто по ? частині. Спадщина ними була фактично прийнята оскільки вони були зареєстровані в спірному будинку. ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_13, спадкоємцями на його частку були його діти: ОСОБА_4, ОСОБА_12, він, а також дружина ОСОБА_11 В 1998 році ОСОБА_4 переїхала проживати до своєї бабусі ОСОБА_11 в спірний будинок і проживала там до смерті ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_11, її частка на момент смерті складала 5/16 частин. Після смерті ОСОБА_12, спадкоємцем є її син ОСОБА_5

ОСОБА_5 звернувся із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Територіальна громада в особі Харківської міської ради, в якій просив визнати за ним право власності на 3/8 частки житлового будинку з надвірними прибудовами по АДРЕСА_1, посилаючись на те, що ОСОБА_15 (батько ОСОБА_6.) помер в 1944 році і після його смерті відкрилась спадщина на належну йому як одному із подружжя частку відбудованого після війни будинку по АДРЕСА_1; спадкоємцями цієї частки були його жінка та діти у рівних частках, однак, брат ОСОБА_6 ( ОСОБА_9, прадід відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 ), спадщину не приймав, оскільки в 1946 році знаходився та проживав у Московській області,і прибув до м. Харкова приблизно в 1956- 1957 роках, що також підтверджується наявними у справі доказами і не оспорюється сторонами, Те, що ОСОБА_6 проживала в спірній будівлі та прийняла спадщину, зокрема, підтверджується перенесеним із попередньої домової книги записом в тій же домовій книзі про прописку ще 08.05.1950 року та поясненнями про те, що попередню домову книгу було свою часу вилучено органами внутрішніх справ бо на той час був такий порядок.

В цей період саме ОСОБА_6 утримувала похилого віку матір ( дружину ОСОБА_15), і в подальшому управляла майном, зокрема, сплачувала податки, комунальні та прирівняні до них платежі, страхові внески, тощо.

Станом на 2000 рік в спірному домоволодінні проживали вони з матір'ю та ОСОБА_6, його мати як і ОСОБА_6 доглядали хвору ОСОБА_11 Після смерті в 2000 році ОСОБА_11 в спірній будівлі продовжувала проживати і управляти майном, зо крема, сплачували податки, комунальні та прирівняні до них платежі, страхові внески, тощо, саме ОСОБА_6, що підтверджується наявними в матеріалах цивільної справи копіями квитанцій.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його мати, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, і на житловий будинок за АДРЕСА_1. На момент смерті матері він був неповнолітнім і за ст. 1268 ЦК України (2004 року) вважається таким, що прийняв спадщину, і, вважає, що має право на отримання частки спадщини.

До травня 2013 року він знаходився в місцях позбавлення волі, в липні 2013р. він напра вив відповідну заяву щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державному нотаріусу, який в усній формі пояснив про неможливість видачі вказаного свідоцтва через відсутність правовстановлюючого документа на спірну будівлю на ім'я його померлої матері та роз'яснив про можливість вирішення спірного питання в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_10 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зустрічні позови ОСОБА_4, ОСОБА_3 не визнали, посилаючись на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 спадщину не прийняли у встановленому законом порядку, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 не заперечували.

Відповідач, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 не заперечує, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_5 заперечує.

Представник відповідачів адвокат Тірон Л.В. зустрічні позови ОСОБА_4, ОСОБА_3 підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_2, посилаючись на те, що ОСОБА_9 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_2 визнав в повному обсязі, проти задоволення зустрічних позовів ОСОБА_4, ОСОБА_3 заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 спадщину не прийняли.

Представник третьої особи - Територіальної громади в особі Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про час місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідачів, свідків дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно зі ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 була надана земельна ділянка під забудову на підставі договору про право забудування участка землі від 27 січня 1928 року. /а.с. 8-10 т. 1/

Житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 був побудований ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час їх перебування у шлюбі.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.02.2008 року, яке набрало чинності, встановлено факт знаходження у шлюбі з 1916 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8. /а.с.148 т. 2, а.с. 200-201 т. 2/

Відповідно до ст.. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином на підставі Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб та акти громадянського стану УРСР частка кожного з подружжя у спірному домоволодінні складала по ? частині.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 /а.с. 5 т. 1 /

Спадкоємцями за законом після його смерті на підставі ст. 418 ЦК УРСР 1922 року були його дружина ОСОБА_8, дочка ОСОБА_6 та син ОСОБА_9. / а.с.148 т. 2, а.с. 200-201 т. 2, а.с. 7 т. 1/

На підставі ст. 420 ЦК УРСР 1922 року при одержуванні спадщини за законом спадкове майно ділиться поголовно на рівні частки між усіма особами, вказаними у ст. 418 цього кодексу.

Згідно зі ст. 429 ЦК УРСР 1922 року спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняли ОСОБА_6 та ОСОБА_8, оскільки вони на той час проживали в місці відкриття спадщини, в АДРЕСА_1, що підтверджується копією будинкової книги. /а.с. 98-99 т. 1/

Факт неприйняття спадщини ОСОБА_9 після смерті ОСОБА_7 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_17, двоюрідної сестри ОСОБА_2, яка пояснила, що ОСОБА_9 до зазначеного будинку прийшов зі своєю дружиною в 1950-х роках. У суду немає підстав не довіряти показанням свідка.

Оскільки відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не надано жодних доказів того, що ОСОБА_9 прийняв спадщину, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 не прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7

Тобто після смерті ОСОБА_7 частка ОСОБА_8 складала ? (1/2+1/2:2) частини в житлового домоволодіння по АДРЕСА_1, а ОСОБА_6 - ? (1/2:2) частина зазначеного домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_8 /а.с. 4 т. 1/

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 3/4 частин зазначеного домоволодіння.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_8 були її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_9 Відповідно до копії будинкової книги ОСОБА_9 та ОСОБА_6 були зареєстровані в АДРЕСА_1, тому вважалися такими, що прийняли спадщину./а.с. 98-99 т. 1/

Також те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 прийняли спадщину підтвердила і свідок ОСОБА_17, яка та пояснила, що власниками житлового будинку по АДРЕСА_1 були ОСОБА_7 та ОСОБА_8 В 1944 році помер ОСОБА_7, а в 1956 році ОСОБА_8, ховала їх ОСОБА_6 і вона стала господинею даного будинку. Під час війни у двір їх будинку впала бомба і вони були вимушені відбудовувати будинок.

Таким чином після смерті своїх батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_6 (ОСОБА_6.) мала право на 5/8 частин зазначеного житлового домоволодіння, а ОСОБА_9 - 3/8 частин.

ІНФОРМАЦІЯ_10 помер ОСОБА_9 /а.с. 34 т. 1/

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Тобто після смерті ОСОБА_9 спадкоємцями першої черги в рівних частках були його дружина ОСОБА_11 та син ОСОБА_13.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

На час смерті ОСОБА_9, ОСОБА_11 була зареєстрована в АДРЕСА_1, що підтверджується копією будинкової книги, вступила у володіння будинком, тому вважається такою, що прийняла спадщину./а.с. 97-98/

Відповідно до копії вироку Народного суду Червонозаводського району від 18.08.1971 року на час смерті свого батька ОСОБА_13 знаходився в місцях позбавлення волі, тому не міг звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. /а.с. 51-53 т. 2/

Частка ОСОБА_11 та ОСОБА_13 у спадковому майні складала по 3/16 (3/8:2) частині домоволодіння по АДРЕСА_1 кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_11 помер ОСОБА_13 /а.с. 33 т. 1/

Спадкоємцями першої черги після його смерті були його мати ОСОБА_11, діти: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_12, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, довідки з Міського ВРАЦС №3 Харківського обласного управління юстиції./а.с. 36 т. 1, а.с. 65, 108 т. 2/

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на час смерті батька ОСОБА_13 були неповнолітніми, тому вони не могли звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому суд вважає, що вони прийняли спадщину .

ОСОБА_12 була зареєстрована в зазначеному будинку, тобто також прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7./а.с. 95-96 т. 1/

Таким чином після смерті ОСОБА_13, ОСОБА_11 мала право на 15/64 (3/16+3/16:4) частин домоволодіння по АДРЕСА_1, діти померлого ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_12 на 3/64 (3/16:4) частин зазначеного домоволодіння кожний.

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_11 /а.с. 35 т. 1/

Згідно з ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Свідок ОСОБА_18, яка є подругою ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_4 жила постійно зі своєю бабусею по АДРЕСА_1, доглядала її півроку, оскільки бабуся була паралізована. Вона декілька разів ночувала в них вдома по АДРЕСА_1. На похованні ОСОБА_11 були ОСОБА_1 її чоловік ОСОБА_24, ОСОБА_12 та ОСОБА_3. ОСОБА_3 місяць жив у спірному будинку, взяв собі стару ікону.

Свідок ОСОБА_19, який є чоловіком ОСОБА_20, пояснив, що ОСОБА_4 проживала з бабусею в АДРЕСА_1. Він познайомився з ОСОБА_4 в 1998 році, приходив до неї додому. ОСОБА_11 вони з ОСОБА_4 ховали за їх кошти, приїжджав ОСОБА_3.

У суду немає підстав не довіряти показанням свідків.

Таким чином, ОСОБА_4, ОСОБА_21 вступили в управління житловим будинком АДРЕСА_1, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_18, ОСОБА_19, копією поновленої будинкової книги, відповідно до якої ОСОБА_4 була зареєстрована в зазначеному будинку. /а.с. 85-86 т. 1 /

ОСОБА_12 на момент смерті ОСОБА_11 була зареєстрована в спірному будинку, тому також вважається такою, що вступила в управління та володіння будинком, та такою, що прийняла спадщину. /а.с. 95-96 т. 1/

Тобто після смерті ОСОБА_11 її онуки ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_12 мали право на спадкування її 15/64 частин зазначеного домоволодіння і таким чином частка кожного з них складає 1/8 (3/64+15/64:3) частину домоволодіння по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_12 померла ОСОБА_12, яка до розірвання шлюбу була ОСОБА_22 /а.с. 107 т.2, а.с. 3 т. 3/

На підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом є її син ОСОБА_5, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження. /а.с. 3 т. 3/

На момент смерті ОСОБА_12 ОСОБА_5 був неповнолітній, тому відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину.

29 липня 2011 року померла ОСОБА_6 /а.с. 69 т. 3/

Спадкоємцем першої черги після її смерті є ОСОБА_23, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження. /а.с. 215 т. 3/

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про одруження ОСОБА_23 змінила прізвище на «ОСОБА_23». /а.с. 200 т. 3/

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі та визнати за нею право власності на 5/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Зустрічні позовні заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково та визнати за ними право власності на 1/8 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 за кожним в порядку спадкування за законом, а в задоволенні зустрічних позовних вимог в іншій частині необхідно відмовити, оскільки відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не надано жодних доказів того, що ОСОБА_9 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7

Також суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_4 в задоволенні зустрічних позовних вимог в частині встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4, а саме факту її проживання разом із ОСОБА_11 з 1998 року до дня її смерті в житловому будинку по АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_4 була зареєстрована в даному домоволодінні з 21.01.1998 року, що підтверджується копією будинкової книги і цей факт підтвердженню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 418, 420, 429 ЦК УРСР1922 року, ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.10,11,209,212,214,215,218, ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 право власності на 1/8 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 за кожним в порядку спадкування за законом.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в іншій частині відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення або в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: А. М. Юр'єва