Номер справи 623/168/13- ц
Номер провадження 2/623/248/2013
РІШЕННЯ

іменем України

11 березня 2013 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Вергун І.В.

при секретарі: Ардашевій Я. В.

за участю судового розпорядника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за позовом ОСОБА_2 до фермерського господарства «Бєсєдіна» про визнання договору оренди землі недійсним, вчинення дій щодо скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки, -

встановив:

В січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до фермерського господарства « Бєсєдіна» про визнання договору оренди недійсним, вчинення дій щодо скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в листопаді 2008 року уклав договір оренди з відповідачем. ОСОБА_3 договір не містить всіх істотних умов, а саме умови передачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки просить суд визнати його недійсним і скасувати державну реєстрацію договору оренди.

Представник відповідача позов не визнала посилаючись на те, що на момент укладення договору волевиявлення сторін було вільним, сторони досягли згоди з усіх істотних умов , суд має оцінювати відповідність чи невідповідність правочину відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Крім цього просить суд застосувати правила позовної давності.

Третя особа міськрайонне управління Держкомзему в м. Ізюмі і Ізюмському районі в судове засідання не зявилось, подало суду письмові пояснення, де просить суд відмовити в позові, в звязку з пропущенням строку позовної давності.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 про зобовязання міськрайонного управління Держкомзему в м. Ізюмі і Ізюмському районі вчинити дії щодо скасування державної реєстрації то вони повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Представник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області в судове засідання не зявився, просить суд розглядати справу за їх відсутності.

В судовому засіданні встановлено, не заперечується сторонами і підтверджується наявними доказами, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 11,1611 га на території Бражківської сільської ради Ізюмського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується ксерокопією Державного акту на право приватної власності на землю ІІ ХР № 108589, виданого Бражківською сільською радою 23 травня 2001 року ( а.с.6).

15 вересня 2008 року між сторонами укладено договір оренди землі, який був підписаний сторонами і 23 січня 2009 року зареєстрований в Ізюмському міськрайонному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП « Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельним ресурсам», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за № 01 ( а.с.8).

В спірному договорі оренди на думку позивача не вказано істотні умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що є істотною умовою договору оренди землі, згідно з абзацом 11 і 12 частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Укладений договір визнається недійсним на підставі статті 215 ЦК України при недодержанні сторонами вимог, встановлених частинами 1-3,5 та 6 статті 203 ЦК України.

Частиною 1 статті 15 Закону України « Про оренду землі» визначені істотні умови договору оренди, відсутність хоча б однієї з цих істотних умов є підставою для відмови в державні реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним у розумінні частини 2 статті 15 Закону України « Про оренду землі».

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

В силу частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є, в тому числі і умови , що визначені законом як істотні.

Істотні умови договору оренди землі встановлені ст. 15 Закону України « Про оренду землі».

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства яке діяло на момент вчинення правочину.

На час укладення договору оренди ,15.09.2008 року діяв Закону України « Про оренду землі» в редакції від 03.06.2008 року.

Згідно з частиною 1 ст. 15 Закону України « Про оренду землі», в редакції чинній на час виникнення даних правовідносин, передбачав, що істотними умовами договору оренди землі є:

- обєкт оренди ( кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

- строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форми платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату;

- умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду;

- умови збереження стану обєкту оренди;

- умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;

- умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

- існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

- визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини;

- відповідальність сторін.

Законом № 509-VІ( 509-17) від 16.09.2008 року, який набрав чинності 14.10.2008 року

внесені зміни в частину 1 статті 15 Закону України « Про оренду землі» і доповнено пунктами: умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки».

За загальними правилами нормативно правовий акт не має зворотної дії в часі, крім

випадків коли він помякшує чи скасовує відповідальність ( ч. 1 ст. 58 Конституції України).

Згідно зі ст. 25 ч. 2 п. 1 Закону України « Про оренду землі» та умовами договору від

15.09.2008 року, договір набирає чинності з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України укладення договору повязане не

лише з досягненням угоди сторонами з усіх істотних умов договору, але із наданням цій угоді належної форми. Тобто процес укладення договору поділяється на кілька етапів.

Волевиявлення позивача та укладення договору оренди земельної ділянки мало місце

15.09.2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи момент волевиявлення особи на вчинення правочину та момент його юридичного вчинення різняться. ОСОБА_2 підписав договір 15.09.2008 року, а зареєстрований він був 29.01.2009 року.

ОСОБА_3 № 509-VІ( 509-17) від 16.09.2008 року набув чинності після укладення сторонами договору оренди земельної ділянки, то такий закон на дані правовідносини не поширюється.

Отже підстав для задоволення позову і визнання недійсним договору оренди землі не має.

Крім цього суд вважає безпідставними вимоги позивача, що договір був підписаний в листопаді 2008 року, оскільки управління Держземагенства в Ізюмському районі наданий спірний договір який був підписаний 15.09.2008 року.

Керуючись статтями 10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, статтями 203,215,638,640,792 ЦК України, Законом України « Про оренду землі» суд -

В и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до фермерського господарства « Бєсєдіна» про визнання договору оренди землі недійсним, вчинення дій щодо скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційні скарги протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду І. В. Вергун