АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

12 листопада 2013 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Махлай Л.Д., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрФінанси», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «УкрКредит», Публічне акціонерне товариство «Банк Восток» про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2013 року у задоволенні первісного то зустрічного позовів відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Проте, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 295 ЦПК України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені: в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Апеляційна скарга не відповідає вимогам зазначеної норми, оскільки вимоги про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції не ґрунтуються на вимогах чинного цивільно-процесуального законодавства. В апеляційній скарзі апелянт лише зазначає про порушення процесуальних норм, що позбавило його можливості ознайомитися з матеріалами справи і будь-яких обґрунтувань щодо неправильності чи необґрунтованості рішення суду не наводить.

Виходячи з викладеного апелянту слід визначитися з вимогами апеляційної скарги та зазначити в чому полягає незаконність чи необґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу застосовується положення ст. 121 цього Кодексу.

№ апеляційного провадження: Справа № 22-ц-796/15845/13
Головуючий у суді першої інстанції: Маліновська В.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків.

На виконання даної ухвали апелянту запропонувати подати апеляційну скаргу у новій редакції, із виправленими недолікам.

Керуючись ст. ст. 119 - 121, 295, 297 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у випадку не усунення недоліків апеляційної скарги у наданий строк, апеляційну скаргу буде визнано неподаною і повернуто особі, яка її подала.

Суддя