РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2013 2/425/58/13

1224/736/12

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого -судді Москаленко В.В.,

при секретарі -Прудовій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6 ,ОСОБА_7 про визнання договорів удаваними ,визнання права власності на майно ,поділ майна

встановив:

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з січня 2007 року до серпня 2012 року.

За час шлюбу ними було придбано майно, що складається з будинку АДРЕСА_1, вартістю 40 000грн.; автомобілів: Mercedes-Bens S 430, державний номер НОМЕР_1, 1999 року випуску, вартістю 144000 грн.; Ford Fiesta 1.3, державний номер НОМЕР_2, 1992 року випуску, вартістю 24000 грн.; Nissan Sanny державний номер НОМЕР_3, 1984 року випуску, вартістю 12000 грн.; Ford Tranzit, державний номер НОМЕР_4, 2003 року випуску, вартістю 80000 грн.Загальна вартість придбаного ними майна за час спільного проживання та ведення спільного господарства складає 300 000 грн.. В 2007 році вона з колишнім чоловіком вирішили придбати будинок АДРЕСА_1. Відповідачка ОСОБА_3 запропонувала їм сплатити завдаток за вказаний будинок і придбати майно, що знаходилось в будинку, яке складалось з: пральної машини- автомату, газової печі, вбудованих меблів, жалюзі, килиму, баку- водонагрівача, тощо. Відповідач ОСОБА_8 сплатив ОСОБА_3 гроші за запропоновані речи. Вона погодилась, щоб стороною договору купівлі-продажу зазначеного будинку виступав як покупець відповідач, оскільки вона усвідомлювала, що майно, яке придбане в шлюбі, є власністю подружжя. ОСОБА_2 здійснив з відповідачкою ОСОБА_3 розрахунок за будинок. В жовтні 2007 року вона разом з відповідачем ОСОБА_2 та її донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, вселились до спірного будинку, а 29.01.2008 року в ньому зареєструвалися. В січні 2009 року померла мати відповідача ОСОБА_2 Під час оформлення ним в 2010 році спадщини від померлої матері, їй стало відомо, що при оформленні договору купівлі-продажу спірного будинку, стороною договору виступив не ОСОБА_2, а його мати -ОСОБА_10, і того ж дня остання зробила заповіт на цей будинок на ім'я відповідача ОСОБА_2 Виявивши обман з боку ОСОБА_2, вона запропонувала йому оформити 1/2 частину на неї, оскільки вони багато коштів вкладали в благоустрій будинку та прибудинкової території, на що відповідач відповів відмовою.Вважає себе рівноправним набувачем спірного будинку поряд із відповідачем ОСОБА_2.

17.07.2012 року відповідач ОСОБА_2, без її відома, продав відповідачці ОСОБА_4 автомобіль Mercedes-Bens S 430, державний номер НОМЕР_1, 1999 року випуску, який був придбаний нею та відповідачем ОСОБА_2 в період шлюбу. Решту автомобілів він забрав і сховав. На її прохання надати їй можливість користуватись будь-яким автомобілем, відповів відмовою.

Таким чином відповідач ОСОБА_2 порушив її права власника на 1/2 частку спільного майна подружжя.

Просить визнати удаваним договір купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1, від 11 жовтня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Нецвітай О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3204. Перевести права та обов'язки покупця за договором купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1 з ОСОБА_10 на ОСОБА_2. Визнати свідоцтво про право на спадщину, видане Рубіжанською державною нотаріальною конторою від 01.06.2010 року, реєстр № 501, недійсним. Визнати договір купівлі-продажу автомобіля Mercedes-Bens S 430, державний номер НОМЕР_1, 1999 року випуску, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - недійсним. Визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя майно, а саме: будинок АДРЕСА_1; автомобілі Mercedes-Bens S 430, державний номер НОМЕР_1, 1999 року випуску; Ford Fiesta 1.3, державний номер НОМЕР_2, 1992 року випуску; Nissan Sanny державний номер НОМЕР_3, 1984 року випуску; Ford Tranzit, державний номер НОМЕР_4, 2003 року випуску. Поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме: виділити та визнати за нею право власності на: будинок зі службовими будівлями АДРЕСА_1, загальною площею 54,2 кв. м., вартістю 40 000 гривень; автомобіль Ford Tranzit, державний номер НОМЕР_4, 2003 року випуску, вартістю 80 000 грн.- на загальну суму 120 000 грн. Виділити відповідачу ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на: Mercedes-Bens S 430, державний номер НОМЕР_1, 1999 року випуску, вартістю 144 000 грн.; Ford Fiesta 1.3, державний номер НОМЕР_2, 1992 року випуску, вартістю 24 000 грн.; Nissan Sanny державний номер НОМЕР_3, 1984 року випуску, вартістю 12 000 грн.- на загальну суму 180 000 грн. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь компенсацію вартості майна, що є сумісною власністю подружжя в сумі 30 000 грн. та витрати по сплаті судового збору і на правову допомогу.

В судовому засіданні позивач та її представник уточнили позовні вимоги, зазначили, що 15.04.2009 року відповідач ОСОБА_2, без її відома, продав автомобіль Hyundai Tucson, державний номер НОМЕР_3, 2006 року випуску, вартістю 128 000 гривень, який був придбаний ними в період шлюбу. Новим власником вказаного автомобілю є відповідач ОСОБА_5, а державний номер змінено на НОМЕР_6.

27.08.2009 року відповідач ОСОБА_2, без її відома, продав автомобіль Ford Focus С-Мax, державний номер НОМЕР_3, 2005 року випуску, вартістю 92 000 гривень, який був придбаний ними в період шлюбі. Новим власником вказаного автомобілю є відповідач ОСОБА_12, а державний номер автомобілю змінено на НОМЕР_7.

16.03.2011 року відповідач ОСОБА_2, без її відома, продав автомобіль Toyota Camry, державний номер НОМЕР_4, 2008 року випуску, вартістю 160 000 гривень, який був придбаний ними в період шлюбу. Новим власником вказаного автомобілю є відповідач ОСОБА_7, державний номер автомобілю змінено на НОМЕР_8.

За час шлюбу вона з відповідачем ОСОБА_2 придбали автомобіль Ford Tourneo Connect, державний номер НОМЕР_5, 2003 року випуску, вартістю 80000 гривень. Вказаний автомобіль знаходиться у володінні відповідача ОСОБА_2

Таким чином відповідач ОСОБА_2 порушив її права власника на 1/2 частку спільного майна подружжя.

Просить визнати удаваним договір купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1, від 11 жовтня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Нецвітай О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3204. Перевести права та обов'язки покупця за договором купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1 з ОСОБА_10 на ОСОБА_2. Визнати свідоцтво про право на спадщину, видане Рубіжанською державною нотаріальною конторою від 01.06.2010 року, реєстр № 501, недійсним. Визнати договір купівлі-продажу автомобіля Mercedes-Bens S 430, державний номер НОМЕР_1, 1999 року випуску, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - недійсним. Визнати договір купівлі-продажу автомобілю Hyundai Tucson, державний номер НОМЕР_3, 2006 року випуску, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - недійсним. Визнати договір купівлі-продажу автомобілю Ford Focus С-Мax, державний номер НОМЕР_3, 2005 року випуску, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 - недійсним. Визнати договір купівлі-продажу автомобілю Toyota Camry, державний номер НОМЕР_4, 2008 року випуску, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 - недійсним. Визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя: будинок АДРЕСА_1; автомобілі: Mercedes-Bens S 430, державний номер НОМЕР_1, 1999 року випуску: Ford Fiesta 1.3, державний номер НОМЕР_2, 1992 року випуску; Nissan Sanny державний номер НОМЕР_3, 1984 року випуску; Ford Tranzit, державний номер НОМЕР_4, 2003 року випуску; Hyundai Tucson, державний номер НОМЕР_3, 2006 року випуску; Ford Focus С-Мax, державний номер НОМЕР_3, 2005 року випуску; Toyota Camry, державний номер НОМЕР_4, 2008 року випуску; Ford Tourneo Connect, державний номер НОМЕР_5, 2003 року випуску.

Поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме: виділити та визнати за нею право власності на: будинок зі службовими будівлями АДРЕСА_1, загальною площею 54,2 кв. м., вартістю 40 000 гривень; автомобіль Ford Tranzit, державний номер НОМЕР_4, 2003 року випуску, вартістю 80 000 грн.; автомобіль Hyundai Tucson, державний номер НОМЕР_3, 2006 року випуску, вартістю 128 000 гривень; автомобіль Ford Tourneo Connect,державний номер НОМЕР_5, 2003 року випуску, вартістю 80 000 гривень,- на загальну суму 328 000 грн.

Виділити відповідачу ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на: автомобіль Mercedes-Bens S 430, державний номер НОМЕР_1, 1999 року випуску, вартістю 144 000 грн.; автомобіль Ford Fiesta 1.3, державний номер НОМЕР_2, 1992 року випуску, вартістю 24 000 грн.; автомобіль Nissan Sanny державний номер НОМЕР_3, 1984 року випуску, вартістю 12 000 грн.; автомобіль Ford Focus С-Мax, державний номер НОМЕР_3, 2005 року випуску, вартістю 92000 гривень; автомобіль Toyota Camry, державний номер НОМЕР_4, 2008 року випуску, вартістю 160000 грн.,- на загальну суму 432 000 грн.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь компенсацію вартості майна, що є сумісною власністю подружжя, в сумі 52 000 грн.

Визнати удаваним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, від 09 лютого 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Білоус З.В. та зареєстрований в реєстрі за № 179. Поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, виділити та визнати за нею право власності на: ? частку салону, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 вартістю 140 000 гривень.

Виділити відповідачу ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на: ? частку салону, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 вартістю 140 000 гривень;

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь витрати по сплаті судового збору та на правову допомогу.

Представник відповідача у судове засідання надав заперечення проти позовних вимог, в яких зазначив, що він перебував з позивачем в зареєстрованому шлюбі з січня 2007 року до 21 серпня 2012 року. За час шлюбу ним було придбане майно: автомобіль Ford Fiesta 1.3, державний номер НОМЕР_2, 1992 pоку випуску, який був придбаний у 12.12.2007 році; автомобіль Hyundai Tucson ,державний номер НОМЕР_3, 2006 pоку випуску, який був придбаний 06.11.2008 року; автомобіль Ford Focus С-Мax, державний номер НОМЕР_3, 2005 p/в, придбаний 14.08.2009 року; автомобіль Nissan Sanny, державний номер НОМЕР_3, 1984 p/в, придбаний 06.11.2009 року; автомобіль Toyota Camry, державний номер НОМЕР_4, 2008 pоку випуску, придбаний 10.12.2009 року; автомобіль Ford Tranzit, державний номер НОМЕР_4, 2003 pоку випуску, придбаний 23.03.2011 року; автомобіль Ford Tourneo Connect, державний номер НОМЕР_5, 2003 pоку випуску, придбаний 07.12.2011 року; автомобіль Mercedes-Bens S 430, державний номер НОМЕР_1, 1999 pоку випуску, придбаний 15.03.2012 року.

Автомобілі Ford Fiesta 1.3, державний номер НОМЕР_2, 1992 pоку випуску, що був проданий 15.08.2008 року; Hyundai Tucson ,державний номер НОМЕР_3, 2006 pоку випуску, який був проданий 15.04.2009 року; Ford Focus С-Мax, державний номер НОМЕР_3, 2005 року випуску, який був проданий 27.08.2009 року; Toyota Camry, державний номер НОМЕР_4, 2008 pоку випуску, який був проданий 16.03.2011 року; Ford Tourneo Connect, державний номер НОМЕР_5, 2003 pоку, який був проданий 14.06.12 pоку; Mercedes-Bens S 430, державний номер НОМЕР_1, 1999 pоку випуску, який проданий 17.07.12 pоку були придбані за час шлюбу з позивачем.

Вказані автомобілі вони з позивачем продали в період шлюбу, а гроші були витрачені спільно з позивачем на спільні потреби в інтересах сім'ї.

На гроші, що були отримані за попередній автомобіль, він купував наступний, про що було відомо позивачу, оскільки це було спільне рішення.

Одним з предметів спору є автомобілі .Договори щодо відчуження цих автомобілей не належать до тих, що підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації. Відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, конструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388. обов'язковій державній реєстрації підлягають самі транспортні засоби, а не договори про їх відчуження.

Відповідно до п. 19 постанови №11 від 21.12.2007 р. пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", при розпорядженні майном одним з подружжя в період шлюбу діє презумпція згоди другого подружжя на укладення договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя.

Відповідно до п. 24 вищевказаної постанови, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи.

На час розірвання шлюбу у сумісному користуванні залишилися два автомобіля: автомобіль Nissan Sanny, державний номер НОМЕР_3, 1984 року випуску, який був придбаний 06.11.2009 року та автомобіль Ford Tranzit, державний номер НОМЕР_4, 2003 року випуску, який був придбаний 23.03.2011 року.

Вважає необхідним саме ці два автомобіля поділити між ним та позивачем, шляхом визнання за позивачем права власності на автомобіль Nissan Sanny, державний номер НОМЕР_3, 1984 року випуску, вартістю 12000 грн., який залишився у позивача.

Йому залишити автомобіль Ford Tranzit, державний номер НОМЕР_4, 2003 року випуску, вартістю 55091,52 грн..

Не заперечує проти вимог в частині компенсування позивачу різниці вартості між цими

автомобілями у розмірі 21545,76 грн. з наступного розрахунку: 55091,52 грн. (вартість автомобілю Ford Tranzit) - 12000,00 грн. (вартість автомобілю Nissan Sanny) = 43091,52 грн. : 2 = 21545,76 грн.

Будинок №3 по провулку Партизанському в м. Рубіжне належав його матері, який вона придбала за свої гроші. Після її смерті вказаний будинок залишився йому у спадщину. Вважає, що вказаний будинок не може вважатися спільним майном та не підлягає поділу.

Також немає жодних підстав визнавати договір купівлі -продажу вказаного будинку удаваним правочином та переводити на нього права покупця.

Щодо поділу салону, який розташований за адресою: АДРЕСА_3, вважає вимоги необгрунтованими, оскільки 10.02.2011 року був укладений попередній договір про намір укласти основний договір купівлі -продажу, але він з позивачем не змогли зібрати необхідну суму і цей договір був розірваний.

З позивачем вони придбали у ОСОБА_14 квартиру АДРЕСА_2, при цьому він повністю сплатив їм вартість цієї квартири. Ці гроші вони зберігали, щоб пізніше сплатити ОСОБА_14 за салон, але потім їх витратили на спільні потреби в інтересах сім'ї .

Після розірвання шлюбу з позивачем, а саме у вересні 2012 року, він домовився з ОСОБА_14 про купівлю - продаж салону за 35000 доларів США. В якості завдатку він, 29.09.2012 року, сплатив ОСОБА_14 гроші у розмірі 5000 доларів США, які позичив у знайомого.

На цей час, його борг перед ОСОБА_14 складає 30000 доларів США, після чього договір купівлі продажу салону буде укладений.

Пояснення позивача, що квартира АДРЕСА_2 була передана ОСОБА_14 в рахунок міни та про те , що він з позивачем взяли на себе обов'язки, щодо сплати кредиту не відповідають дійсності, оскільки між ним та ОСОБА_14 була усна домовленість про те, що можливо вони з позивачем будуть за нього сплачувати кредит, але ця домовленість з їх сторони не була виконана.

Вважає, що позовні вимоги, щодо розподілу майна ОСОБА_14 між ним та позивачем незаконні.

Просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилась,надала заяву про розгляд справи за її відсутності ,позовні вимоги не визнала .

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилась,надала заяву про розгляд справи за її відсутності ,позовні вимоги не визнала .

Відповідач ОСОБА_14 в судове засідання не з"явився,надав заяву про розгляд справи за його відсутності ,позовні вимоги не визнав .

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився,надав заяву про розгляд справи за його відсутності ,позовні вимоги не визнав .

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з"явився,надав заяву про розгляд справи за його відсутності ,позовні вимоги не визнав .

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з"явилась,надала заяву про розгляд справи за її відсутності ,позовні вимоги не визнала .

Суд, вислухавши позивача,її представника,представника відповідача ОСОБА_2,дослідивши й оцінивши надані письмові докази по справі в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 знаходились з січня 2007 року по серпень 2012 року в зареєстрованому шлюбі,що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.112) та сторонами не оспорювалось.

11.10.2007 року між відповідачем ОСОБА_3 та матір"ю відповідача ОСОБА_2-ОСОБА_15 було укладено договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.06.2010 року (а.с.52) відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_1 ,яка складається з будинку АДРЕСА_1 і на даний час є власником зазначеного будинку (витяг з реєстру прав власності -а.с.52 зв.)

Відповідно відповіді на запит від 22.12.2012 року (а.с.78) автомобіль Mercedes-Bens S 430, державний номер НОМЕР_1, 1999 року випуску знятий з реєстрації 17.07.2012 р. Новим власником є ОСОБА_4.

Автомобіль Hyundai Tucson, державний номер НОМЕР_3, 2006 року випуску знятий з реєстрації 15.04.2009 року .Новим власником є ОСОБА_5 .

Автомобіль Ford Focus С-Мax, державний номер НОМЕР_3, 2005 року випуску знятий з обліку 27.08.2009 р.Новим власником є ОСОБА_12.

Автомобіль Toyota Camry, державний номер НОМЕР_4, 2008 року випуску знятий з обліку 16.03.2011 року .Новим власником є ОСОБА_7.

Автомобіль Ford Fiesta 1.3, державний номер НОМЕР_2, 1992 pоку випуску, знято з обліку 15.08.2008 року ,новий власник невідомий.

Автомобіль Ford Tranzit, державний номер НОМЕР_4, 2003 року випуску зареєстрований за ОСОБА_2.

Автомобіль Nissan Sanny, державний номер НОМЕР_3, 1984 p/в, придбаний 06.11.2009 року, зареєстрований за ОСОБА_2.

Автомобіль Ford Tourneo Connect, державний номер НОМЕР_5, 2003 року випуску.,знято з обліку 14.06.2012 року,новий власник невідомий.

Відповідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно(а.с.123) відповідачу ОСОБА_14 на праві власності належить нежиле приміщення,вбудоване-перукарня ,яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно з попереднім договором купівлі-продажу від 10.02.2011 року (а.с.124) ОСОБА_14 та ОСОБА_1домовилися в майбутньому в строк до 10.06.2018 року укласти договір купівлі-продажу нежилого приміщення,вбудованого -перукарні ,яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Зазначений попередній договір було розірвано 26.06.2012 року (договір про розірвання попереднього договору-а.с.125).

Згідно з договором купівлі-продажу від 10.02.2011 року (а.с.49) ОСОБА_1 продала ОСОБА_14 квартиру АДРЕСА_2 за 40000 грн.

Відповідно до свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.02.2011 року (а.с.130) спадкоємцем після смерті ОСОБА_12 є його син ОСОБА_6.Спадкове майно складається з автомобілю марки Автомобіль Ford Focus С-Мax, 2005 року випуску.

Згідно із звітом № 01/02 про оцінку транспортного засобу від 17.12.2012 року (а.с.112-119) вартість автомобіля Ford Tranzit, державний номер НОМЕР_4, 2003 року складає 55091,52 грн.

Вартість автомобіля Nissan Sanny, державний номер НОМЕР_3, 1984 pоку випуску складає 12000 грн.

Сторонами не оспорювалась вартість зазначених автомобілів.

Клопотання про проведення автотоварознавчої експертизи зазначених автомобілів також не заявлялись.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені

частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст..216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ст.65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач не надала доказів того,що будинок АДРЕСА_1 був куплений за гроші сторін,не обгрунтувала вимогу про про визнання договору купівлі-продажу даного будинку удаваним.

Пояснення відповідача ОСОБА_3 ,надані позивачем (а.с.6) ,суд не може взяти до уваги оскільки відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилася,надала заяву про незгоду з позовом .Отже підтверджень того,що ці пояснення писала саме відповідач ОСОБА_3 суду не надано.

Крім того,суд вважає,що в даному випадку ,питання про недійсність правочинів мусить бути вирішено в залежності від добросовісності іншої сторони правочину.Тобто позивач повинен довести,що ОСОБА_4, ОСОБА_5 ,ОСОБА_7,ОСОБА_12 діяли недобросовісно при покупці автомобілів у ОСОБА_2,тобто знали чи повинні були знати про відсутність згоди позивача на здійснення такого правочину.Оскільки цього не було доведено позивачем в судовому засіданні ,суд вважає,що зазначені відповідачі є добросовісними набувачами і визнання договорів купів-лі-продажу автомобілів недійсними може порушити їх права.

Крім того ,відповідно до положень ст.216 ЦК України у разі визнання недійсними зазначених правочинів ,кожна із сторін зобов"язана повернути другій стороні у натурі все,що вона одержала на виконання цього правочину.В даному випадку,позивач вважає,що відповідачі повинні повернути автомобілі ,а відносно того, що позивач і відповідач ОСОБА_2повинні будуть повернути кошти,отримані за ці автомобілі,позивач нічого не зазначає.

Відповідно до ст..69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст..70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними,

якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,розірвання шлюбу ,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",при розпорядженні майном одним з подружжя в період шлюбу діє презумпція згоди другого подружжя на укладення договорів з розпорядження майном,що є у спільній сумісній власності подружжя.

Згідно з п.24 вказаної постанови,до складу майна ,що підлягає поділу включається загальне майно подружжя,наявне у нього на час розгляду справи.

На час розгляду справи за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровані автомобіль Ford Tranzit, державний номер НОМЕР_4, 2003 року випуску ,автомобіль Nissan Sanny, державний номер НОМЕР_3, 1984 pоку випуску.

Із пояснень сторін виходить що автомобіль Nissan Sanny, державний номер НОМЕР_3, 1984 pоку випуску знаходиться у позивача,автомобіль Ford Tranzit, державний номер НОМЕР_4, 2003 року випуску знаходиться у відповідача ОСОБА_2

Суд вважає можливим поділити це майно між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 та стягнути на користь позивача різницю вартості зазначених автомобілів, а саме : 55091,52 грн.(варість автомобіля Ford Tranzit, державний номер НОМЕР_4, 2003 року випуску )-12000 грн(вартість автомобіля Nissan Sanny, державний номер НОМЕР_3, 1984 pоку випуску )= 43091 грн.: 2 =21545,76 грн.

Щодо визнання удаваним договору купівлі-продажу від 10.02.2011 року квартири АДРЕСА_2 та поділу нежилого приміщення,вбудованого-перукарні ,яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3,суд вважає,що ця вимога задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

В зазначеному договорі купівлі-продажу відсутні посилання на те,що дана квартира була продана в рахунок міни.Доказів цього позивачем не надано.

Крім того удавані правочини вчиняються з метою приховання іншого правочину,який сторони насправді мали на увазі .Отже,тут завжди має місце укладення двох правочинів : реального правочину,вчиненого з метою створити певні юридичні наслідки та правочину ,вчиненого для приховання реального правочину.

Таким чином незрозуміло,який же реальний правочин був прихований сторонами при укладенні нібито удаваного правочину -договору купівлі-продажу від 10.02.2011 року квартири АДРЕСА_2 .

Позивач таких пояснень не надала.

На цей час приміщення,вбудоване-перукарня ,яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, знаходиться у власності відповідача ОСОБА_14 і підстав для визнання даного приміщення сумісною власністю позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 та його поділу немає .

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60,65,,69,70 СК України.ст.215,216,235 ЦК України ,суд

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6 ,ОСОБА_7 про визнання договорів удаваними ,визнання права власності на майно ,поділ майна задовольнити частково.

Поділити майно, що являється спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, виділивши ОСОБА_1 автомобіль NISSAN SANNY ,державний номер НОМЕР_3 ,1984 року випуску ,вартістю 12000 грн .та визнавши за нею право власності на вказаний автомобіль.

Виділити ОСОБА_2 автомобіль FORD TRANZIT ,державний номер НОМЕР_4,2003 року випуску,вартістю 55091,52 грн.,визнавши за ним право власності на зазначений автомобіль.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 21545,76 грн. в рахунок компенсації різниці вартості сумісно нажитого майна,а саме : автомобіля NISSAN SANNY ,державний номер НОМЕР_3 ,1984 року випуску ,вартістю 12000 грн .та автомобіля FORD TRANZIT ,державний номер НОМЕР_4,2003 року випуску,вартістю 55091,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 335,45 грн.судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави недоплачений судовий збір в сумі 541 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.В.Москаленко