Справа № 283/3277/13-ц
Провадження №2/283/919/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2013 року Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Тарасенка М.П., з секретарем Кравець Л.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 38000 грн. та понесені судові витрати.

Зазначив, що 25.07.2013 року відповідач позичив у нього за договором позики 38000 грн. та зобовязувався повернути борг до1.09.2013 року.

Незважаючи на те, що термін повернення боргу настав 1.09.2013 року відповідач жодної копійки суми боргу не повернув. Він неодноразово звертався до відповідача усно та просив його повернути борг, однак борг у сумі 38000 грн. відповідач не повертає.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення по суті заявлених вимог, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання на призначену дату і час не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином причину не явки не повідомив. що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення

Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що між сторонами був укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу у борг 38000 грн., які він зобовязувався повернути в строк до 1.09.2013 року, що підтверджується розпискою від 25.07.2013 року.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.. 1049 цього Кодексу позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій саме сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та у порядку, що встановлені договором.

Оскільки згідно договору позики відповідачу було передано позивачем у борг 38000 грн., які той повинен був повернути в строк до 1.09.2013 року, але не повернув його, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.. 10, 11, 60, 88, 179, 213, 215 ЦПК України,- ст.. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід. н. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ід. н. НОМЕР_2 борг за договором позики в сумі 38000 грн. та судові витрати в сумі 380 грн.

На рішення може бути подано позивачем апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд впродовж 10 днів з дня його проголошення, відповідачем у цей же строк з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_4