БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/5106/13-ц
провадження № 2/361/1932/13
РІШЕННЯ

Іменем України

30 липня 2013 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
при секретаріШевлюга А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в :

До суду надійшов зазначений позов ОСОБА_3, де в обґрунтування позовних вимог зазначається, що сторони перебували у шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 Рішенням Броварського міськрайонного суду від 12 липня 2011 року задоволено позовні вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання сина у розмірі ? частки усіх видів його заробітку щомісячно.

В середньому відповідач сплачує аліменти в розмірі 230 грн., однак позивач вважає, що ОСОБА_4 приховує дійсний розмір своїх доходів та не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. З часу визначення рішенням суду аліментів витрати на сина зросли у зв'язку з його віковими потребами, тому просить збільшити розмір аліментів та стягувати по ? частці усіх видів заробітку відповідача.

Крім того, зазначає, що дитина є інвалідом, у нього хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість ІІ-ІІІ ступеня - втрата слуху, у зв'язку з чим у позивача виникають додаткові витрати. Зокрема, дитина потребує слухопротезування та його постійний догляд. Також дитина потребує додаткових занять логопеда, психолога та дитині рекомендоване санаторно-курортне лікування та профілактичні заходи. За розрахунками позивача стягненню із відповідача підлягають кошти у розмірі 2 638 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у судовому засіданні доводи позову підтримала та надала аналогічні пояснення.

Відповідач у судовому засіданні проти доводів позову заперечував, пояснюючи, що окрім сплачених аліментів, він додатково переказує кошти позивачу, придбає дитині необхідні йому речі та одяг, про що надав для огляду в судовому засіданні відповідні квитанції. Також зазначив, що частину витрат за слуховий апарат він відшкодував позивачу, а про другий слуховий апарат йому нічого не відомо і позивач не зверталася до нього за допомогою у його придбанні. Пояснив, що не хоче надавати гроші позивачу, оскільки не впевнений, що ці гроші будуть витрачені в інтересах дитини.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 17 вересня 2005 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, прізвище після одруження - ОСОБА_4.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 26 липня 2011 року шлюб між сторонами розірвано, подружжя проживає окремо, дитина - з матір'ю.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 12 липня 2011 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_7 про стягнення із ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі ? частки усіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Із довідки від 22.07.2013 року видно, що ОСОБА_4 працює охоронцем в ТОВ «Мона» та отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 997, 21 грн. за період з січня по червень 2013 року.

Пред'являючи вимоги про збільшення розміру аліментів, позивач при цьому розмір частки не збільшує, але вважає, що відповідач приховує доходи. Разом з тим, у судовому засіданні не здобуто доказів на підтвердження вказаних доводів, а позивач не навела доказів обставин, передбачених ст. 192 СК України, тому вимоги про збільшення розміру аліментів задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги про стягнення із відповідача додаткових витрат на утримання дитини підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той із батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Матеріалами справи встановлено, що дитині ОСОБА_5 встановлено діагноз хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість ІІ-ІІІ ступеня - втрата слуху.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3, виданого 11.08.2012 року ОСОБА_3 на термін з 11.08.2012 року по 06.07.2024 року, позивач отримує державну соціальну допомогу дитині інваліду, розмір якої становить 894, 70 грн.

Із Індивідуальної програми реабілітації інваліда №257 від 11.09.2012 року вбачається, що дитині-інваліду ОСОБА_5 рекомендовано слухопротезування, профілактичні заходи та санаторно-курортне лікування.

За підрахунками позивача необхідно 5 276, 60 грн. додаткових витрат на місяць, які включають: протезування, обслуговування слухового апарату, послуги логопеда, послуги психолога, профілактичні заходи та санаторно-курортне лікування.

У судовому засіданні позивач не заперечувала, що слухопротезувальний апарат 25.05.2012 року купували разом із відповідачем, а на підтвердження придбання 17.05.2013 року ще одного слухопротезувального апарату надала розрахунково-товарний чек, однак із даного чеку не вбачається, що саме придбано за ціною 4 680 грн. та хто його придбав.

Крім того, у судовому засіданні позивач не змогла надати належних доказів на обґрунтування заявлених додаткових витрат, необхідних на послуги психолога, логопеда та санаторно-курортне лікування, не вказала які необхідно проводити профілактичні заходи.

З огляду на викладене, дослідивши докази надані позивачем та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 дійсно потребує додаткових коштів щомісячно, щоб забезпечити нормальний розвиток та здоров'я сина ОСОБА_9, який є дитиною-інвалідом. Проте розмір заявлених витрат є необґрунтованим та не підтвердженим позивачем, крім того, остання отримує державну соціальну допомогу в розмірі 894, 70 грн., тому суд вважає, що необхідно притягнути відповідача до участі у додаткових витратах, шляхом стягнення з нього щомісячно коштів у розмірі 400 гривень до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, позивач не позбавлена можливості звернутися до суду із відповідним позовом у випадку виникнення інших додаткових витрат, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180, 185, 192 СК України та ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, 1981 р.н, і.н. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, і.н. НОМЕР_2, кошти на додаткові витрати на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з його інвалідністю у розмірі 400 грн. щомісячно до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, 1981 р.н, і.н. НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Петришин Н. М.