21.08.2013 Єдиний унікальний № 371/1191/13-ц
МИРОНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №371/1191/13-ц
Провадження № 2/371/385/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2013 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудика Ю.В.

при секретарі Ткаченко О.В.,Семерей Л.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

До суду з таким позовом звернувся позивач мотивуючи свої вимоги тим, що 27 липня 2011 року він передав відповідачу в борг суму 16000 грн. За умовами боргну відповідач зобов"язувався повернути борг до 27 липня 2012 року в сумі , що дорівнює 2000 доларів США на момент повернення боргу та відсотки в національній валюті, що дорівнюють 200 доларів США. На підтвердження позовних вимог надав розписку вілповідача написану ним власноручно. На неодноразові вимоги позивача щодо повернення боргу відповідач не реагує, а тому позивач просить стягнути суму боргу та відсотки, які передбачені борговою розпискою, понесені судові витрати.

Позивач та його поредставник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали , посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав та пояснив, що дійсно з представником позивача ОСОБА_1 була домовленість про отримання в борг суми еквівалентної 2000 доларів США у липні 2011 року. Гроші були потрібні для придбання квартири. На підтвердження домовленості він передав ОСОБА_1 розписку про отримання в борг 16000 грн. та домовилися, що за користування отриманими коштами він сплатить суму, що дорівнгює 200 доларів США. Проте, пізніше необхідність у позиці у нього відпала та фактично грошей від ОСОБА_1 він не отримував.

Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності прийшов до висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Договір позики - це один із видів зобовязань, спрямованих на передачу майна.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за довогором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками , а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками , у такій саме кількості, такого саме роду та такої саме якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено , що 27 липня 2011 року ОСОБА_3 отримав в позику у ОСОБА_2 гроші в сумі 16000 грн., яку зобов"язувався повернути у строк до 27 липня 2012 року та відсотки за користування грошима в сумі , яка буде дорівнювати 200 доларів США на момент повернення боргу.

На підтвердження укладеного договору позики та його умов позивачем ОСОБА_2 надана розписка в оригіналі ОСОБА_3 про отримання грошових коштів.

Таким чином, факт підписання ОСОБА_3 договору позики є доказом отримання ним від ОСОБА_2 позики в сумі 16000 грн.

Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог стст.57 60 ЦПК України.

Обставини, визнані сторонами, згідно із ч.1 ст.61 ЦПК України України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі , що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості , ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того , що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості , ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків , коли договір був укладений під впливом обману, насильства , зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Позичальником ОСОБА_3 договір позики на тій підставі , що грошові кошти не були одержані ним він позикодавця ОСОБА_2 у встановлений законом порядок не оспорений, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення суми позики підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавеь має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором або законом.

При написанні розписки позичальником ОСОБА_3 позикодавцю ОСОБА_2 сторони у борговій розписці передбачили повернення суми боргу з відсотками, що буде дорівнювати 200 доларі США на час повернення боргу.

По курсу Національного Банку України станом на 21 серпня 2013 року американський долар дорівнює 7,993 грн. отже , передбачена борговою розпискою сума відсотків за договором складає 1598,6 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 необхідно стягнути понесені ним та офіційно підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст. 1046 1049, 1051 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 15, 60,61, 80, 212 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики 16000 грн., проценти від суми позики в сумі 1598, 60 грн., 303 грн. судових витрат, а всього 17901,60 грн. ( сімнадцять тисяч девятсот одну гривню шістдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Миронівський

районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з часу проголошення, особами, які не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Суддя підпис ОСОБА_4

З оригіналом згідно.

Суддя Ю.В. Рудик