АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8685/13 Справа № 419/9478/13 Головуючий у 1 й інстанції - Нізік О.В. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2013 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Красвітної Т.П.

при секретарі - Завідоновій К.Д.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2013 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про усунення перешкод в користуванні житлом, відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом, відшкодування майнової та моральної шкоди, в якому просив усунути перешкоди з боку відповідача в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом надання йому та членам його сім'ї вільного доступу до квартири та наданням ключів від вхідних дверей вказаної квартири, а також просив стягнути з відповідача на його користь 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 19100 грн. на відшкодування майнової шкоди.

Рішенням Красногварідйського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2013 року позов задоволено частково та ухвалено усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом надання вільного доступу до квартири та наданням ОСОБА_2 ключів від вхідних дверей вказаної кварити. (а.с. 76-81).

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позову скасувати, ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторонам по справі належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1, зокрема: позивачу належить 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 червня 1998 року та 1/12 частина квартири в порядку спадкування за законом після смерті його батька - ОСОБА_5; відповідачу належить 1/3 частина цієї квартири, на підставі договору дарування від 07 вересня 2004 року, зареєстрованого за № 4-595, а ОСОБА_4 також належить 1/4 частина цієї квартири в порядку спадкування за законом після смерті його батька - ОСОБА_5 (а.с. 7-12, 15, 16, 18, 19).

Згідно акту, завіреного начальником ЖЕК №11 КЖЕП «Південне» 01 березня 2012 року та постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 14 лютого 2012 року, відповідач ОСОБА_3 перешкоджає позивачу в проживанні в спірній квартирі, змінив замки на вхідних дверях та взагалі не допускає позивача до квартири (а.с. 20-22).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та в статті 321 Цивільного кодексу України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках, встановлених законом.

Закріплений в нормативно-правових актах принцип непорушності права приватної власності означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Задовольняючи позов частково в частині усунення перешкод з боку відповідача в користуванні спірною квартирою позивачу та надання йому ключів від вхідних дверей суд першої інстанції обгрунтовно виходив з того, що відповідачем вчинені дії які порушують права позивача на проживання та користування спірною квартирою, а саме відповідач фактично самоправно замінив замки на вхідних дверях до квартири та перешкоджає вільно користуватись цією квартирою, а також відповідачем заперечується право користування позивачем вищевказаною квартирою.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом необгрунтовано було відмовлено в частині позовних вимог про усунення перешкод в користуванні квартирою його членам сім'ї, проте ці доводи колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки позивачем ці члени сім'ї не зазначені як сторони у позовній заяві, а також позивачем взагалі не вказано кого він відносить до членів своєї сім'ї, у зв'язку з чим суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Крім того, доводи апеляційної скарги позивача про те, що діями відповідача йому заподіяно матеріальну та моральну шкоду, проте ці доводи колегія суддів також вважає необгрунтованими, оскільки доказів заподіяння такої шкоди позивачем суду не надано. Крім того відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції неправильно застосував матеріальний закон та не дав оцінки всім доказам по справі колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки ці доводи зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді