Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Бондаря В.Я.

при секретарі Іщик О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивач з позовом до ОСОБА_2, та, змінивши в ході розгляду справи предмет позовних вимог в порядку ст..31 ЦПК України, просила суд стягнути з відповідача на її на користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 750 гривень щомісяця на кожну дитину, та додаткові витрати у розмірі 500 грн. щомісяця на кожну дитину, а також, аліменти на її утримання до досягнення неповнолітнім сином ОСОБА_3, 07.10.2010 р.н, трирічного віку у розмірі 344 щомісячно. При цьому посилалась на те, що з відповідачем мають спільних дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 проте, відповідач їхнім життям не цікавиться, матеріальної допомоги добровільно на утримання дітей не надає, має мінливий дохід.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили суд його задовольнити, відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що у сторін є спільні діти син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження від 28.10.2010р. та 18.09.2009р.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище сторін, в тому числі те, що на утриманні у відповідача є ще одна неповнолітня дитина - донька від першого шлюбу ОСОБА_5, 25.02.1997р.н., суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_2 у розмірі 500 гривень щомісяця, та на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 600 грн.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей у розмірі 500 гривень щомісяця на кожну дитину та стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення неповнолітнім сином ОСОБА_3, 07.10.2010 р.н, трирічного віку у розмірі 344 щомісячно, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Також, згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 цієї ж статті, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Між тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували здійснення позивачем додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), або потребу у таких витратах.

Також, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з позивачем. Суд враховує, що в матеріалах справи міститься довідка №3 від 25.04.2013р., видана КП ДЕЗ «Порто-Франківький» з якої вбачається, що позивач мешкає разом з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Відомості про місце проживання та реєстрацію неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в матеріалах справи відсутні.

Ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей у розмірі 500 гривень щомісяця на кожну дитину та стягнення аліментів на її утримання до досягнення неповнолітнім сином ОСОБА_3, 07.10.2010 р.н, трирічного віку у розмірі 344 щомісячно є необґрунтованими, у звязку з чим задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного і керуючись, ст.ст. 10,60, 81, 88,174, ч. 3 ст. 209, ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 гривень щомісяця з 05.07.2013р. до досягнення сином повноліття, тобто до 21 листопада 2028 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 600 грн. щомісяця з 05.07.2013р. до досягнення дочкою повноліття, тобто до 20 серпня 2024 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: