Провадження №2/761/8517/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

12 листопада 2013 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Пономаренко Н.В.

при секретарі Клим Т.О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

встановив:

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вони не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між ними припинені подружні стосунки, сім'я фактично розпалась, примирення між ними неможливе.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити з викладених в ньому підстав.

Відповідач не з»явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у свою відсутність не направив.

Суд, з урахуванням думки позивачки, яка не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення, вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 1990 року (а.с.5).

Від цього шлюбу мають повнолітню доньку Тетяну та неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Через наявність різних поглядів на спільне життя, суперечок, відсутність почуття кохання та взаємоповаги, порозуміння, а, зі слів позивачки, також повного ігнорування відповідачем прийняття участі у вирішенні питань, що виникають протягом спільного сімейного життя, нагальних питань щодо вирішення проблем сім»ї, - все вказане призвело до того, що сторони з березня 2013 року хоча і проживають в одній квартирі, однак не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, спроби примиритися позитивного результату не дали, тому подальше збереження сім»ї неможливе.

Позивачка не висловила бажання зміни прізвище на своє дошлюбне, а проти надання строку на примирення заперечувала.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення.

Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу України, ст. ст.10, 57, 60, 174, 209, 213-215, 218, 224-228, 292-294 ЦПК України суд ,-

вирішив:

позов - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 липня 1990 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у Комарівській сільській Раді Макарівського району Київської області, актовий запис № 5 - розірвати.

Прізвища після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :