Справа № 127/5023/13-ц
Провадження № 2/127/2414/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2013 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Антонюка В.В.,

при секретарі Вавшко Н.С.,

з участю: представника позивача за первісним позовом та відповідача та

за зустрічним позовом ОСОБА_1,

відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовом

ОСОБА_2,

представника відповідача за первісним позовом та позивача за

зустрічним позовом ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та визнання права власності на квартиру

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Позов мотивований тим, що з 23.04.1983р. ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 За час спільного проживання у сторін народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час являється повнолітньою. Відповідач постійно влаштовувала в сімї сварки та скандали. Подальше життя стало нестерпним і тому позивач був змушений залишити квартиру. 01.03.2010р. шлюб між сторонами розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 252. За час подружнього життя позивач разом із відповідачем придбали за спільні кошти майно, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, вартістю 800 000 грн. На даний час у спірній квартирі проживає відповідач та у неї знаходиться вся документація на квартиру. Просить розділити спільне майно подружжя - квартиру АДРЕСА_1 наступним чином: визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

02.08.2013р. судом прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, визнання права власності на квартиру, який вона мотивує тим, що 11.04.2006 р. ОСОБА_4 залишив сімю і виїхав на інше місце проживання, свою адресу він приховує, при цьому, він повідомив, що забирає частину свого майна, а саме: особисті речі, гараж, який знаходиться в дворі будинку № 101 по вул. Соборній в м. Вінниці, та належав батькові ОСОБА_2 - ОСОБА_6 Розмір гаража становить 4,70 на 9,00 метрів. ОСОБА_4 закрив гараж і 7 років користувався ним сам. Він забрав всі заощадження в сумі 10 000 доларів США, телевізор ( новий) німецький в оригіналі вартістю 5000 грн.; телевізор «Панасонік» вартістю 4000 грн.; музичний центр «Дживісі» - 2500 грн.; двохкасетний магнітофон німецький - 2500 грн.; три художні картини «Пиво,раки» художник ОСОБА_7 вартістю 3500 грн., картина «Чортополох» художник ОСОБА_7 3500 грн., картина батік, розпис на шовку, художник Соболь вартість - 2000 грн.; сервіз перламутровий чайно кавовий, окремо до сервізу 6 столових тарілок такої ж якості та кольору вартістю - 3000 грн.; золотий лом на 40 000 грн.; мельхіорові виделки, ложки, чайні ложки вартістю - 1500 грн.; ювілейні монети: срібна та золота, царської чеканки вартістю - 2500 грн., золоту монету з ліком царя ОСОБА_8; диван виробництва Югославії вартістю - 3000 грн. Всього ОСОБА_4 забрав майна на загальну суму 349 000 грн. Просить постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на квартири АДРЕСА_1. За відповідачем визнати право власності на гроші в сумі 10 000 доларів США, телевізор ( новий) німецький в оригіналі вартістю 5000 грн.; телевізор «Панасонік» вартістю 4000 грн.; музичний центр «Дживісі» 2500 грн.; двохкасетний магнітофон німецький 2500 грн.; три художні картини «Пиво,раки» художник ОСОБА_7 вартістю 3500 грн., картина «Чортополох» художник ОСОБА_7 3500 грн., картина батік, розпис на шовку художник Соболь вартість 2000 грн.; сервіз перламутровий чайно кавовий, окремо до сервізу 6 столових тарілок такої ж якості та кольору вартістю 3000 грн.; золотий лом на 40 000 грн.; мельхіорові виделки, ложки, чайні ложки вартістю 1500 грн.; ювілейні монети: срібна та золота царської чеканки вартістю 2500 грн., золоту монету з ліком царя ОСОБА_8; диван виробництва Югославії вартістю 3000 грн.; гараж вартістю 100 000 грн., та автомобіль марки «Фольксваген Пасат» вартістю 96 000 грн.

Представник позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному - ОСОБА_9 первісний позов підтримала за обставин викладених у позовній заяві, просила його задоволити та визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1. В задоволенні зустрічного позову, просила відмовити.

Відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 та її представник - ОСОБА_3, в судовому засіданні первинний позов не визнали, зазначили, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем були припиненні ще 7 років тому назад, шлюб розірвано 07.12.2009 р., згідно рішення Ленінського районного суду м. Вінниці. Просять відмовити в задоволенні первісного позову, та застосувати строк позовної давності, оскільки позивачем пропущено 3 річний строк звернення до суду та не ставиться питання про його поновлення. Зустрічний позов просили задоволити в повному обсязі, за обставин, викладених в позовній заяві.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14. ОСОБА_15 суду показали, що вони являються друзями сторін по справі та були присутні при тому, як ОСОБА_4 йшов із сім»ї та забирав речі, а саме: картини, посуд, кошти в іноземній валюті, золото. При тому він говорив, що забирає своє майно, а квартиру залишає ОСОБА_2 та доньці. На протязі останніх 7 років подружжя в шлюбі не проживає, спільного господарства не ведуть, фактичні шлюбні відносини між сторонами були припиненні, ще наприкінці 2009 року.

З»ясувавши позиції сторін, вислухавши пояснення свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Між сторонами виникли правовідносини в сфері сімейних особистих майнових відносин, що регулюються відповідними нормами Сімейного Кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4і. та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що 01.03.2010р. видано свідоцтво про розірвання шлюбу відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області серії 1-АМ№ 058563 (а.с.6).

Позивачем за первісним позовом ОСОБА_4 та його представником ОСОБА_1, невірно трактовано строки позовної давності, що випливають із свідоцтва про розірвання шлюбу, яке видано 01.03.2010р., оскільки відповідно до ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В даному випадку шлюб розірвано згідно рішення Ленінського районного суду м. Вінниці 07.12.2009 р. Рішення набрало чинності та ніким із сторін не оскаржувалось.

Частиною 2 ст. 72 СК України передбачено, що до вимог про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Відповідно до ст.ст. 257, 267 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно договору № 492 від 20.03.1992р. купівлі - продажу ОСОБА_2 придбала 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1, що свідчить про те що вона є власником квартири (а.с.92).

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя слід залишити без задоволення, оскільки позивачем пропущено строки звернення до суду та доказів поважності пропуску строку позовної давності, суду не надано. Крім того, ні позивачем за первісним позовом, ні його представником, клопотання про продовження строку позовної давності до суду заявлено не було.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, визнання права власності на квартиру, на думку суду також слід залишити без задоволення, оскільки ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, про що свідчить договір купівлі продажу квартири № 492 від 20.03.1992р. Також ОСОБА_2 не надано жодного доказу в підтвердження того, на якій правовій підставі за ОСОБА_4 слід визнавати право власності на: гроші в сумі 10 000 доларів США, телевізор ( новий) німецький в оригіналі вартістю 5000 грн.; телевізор «Панасонік» вартістю 4000 грн.; музичний центр «Дживісі» 2500 грн.; двохкасетний магнітофон німецький 2500 грн.; три художні картини «Пиво, раки» художник ОСОБА_7 вартістю 3500 грн., картина «Чортополох» художник ОСОБА_7 3500 грн., картина батік, розпис на шовку художник Соболь вартість 2000 грн.; сервіз перламутровий чайно кавовий, окремо до сервізу 6 столових тарілок такої ж якості та кольору вартістю 3000 грн.; золотий лом на 40 000 грн.; мельхіорові виделки, ложки, чайні ложки вартістю 1500 грн.; ювілейні монети: срібна та золота царської чеканки вартістю 2500 грн., золоту монету з ліком царя ОСОБА_8; диван виробництва Югославії вартістю 3000 грн. та гараж вартістю 100 000 грн., автомобіль марки «Фольксваген Пасат» вартістю 96 000 грн., крім того, до суду не надано жодного доказу про наявність вказаних речей та їх вартість, а тому у суду відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 57, 60, 62, 72 СК України, ст. 257,267 ЦК України, ст. ст. 10,11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та визнання права власності на квартиру відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: