Справа №784/3943/13 25.09.2013 25.09.2013 25.09.2013
Провадження №22-ц/784/3173/13
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження 22-ц/784/3173/13 Головуючий у 1-ї інстанції: Шикеря І.А.
Доповідач апеляційної інстанції: Буренкова К.О.
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Буренкової К.О.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Мурлигіної О.Я.,

при секретарі судового засідання: Яценко Л.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Первомайського міськрайонного суду від 15 серпня 2013 року у справі за його позовом до приватного підприємства «Євротранс Юг» (далі ПП «Євротранс Юг») про визнання незаконними та скасування наказів про відсторонення від роботи, звільнення з роботи, зміну формулювання звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

В травні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПП «Євротранс Юг» про визнання незаконними та скасування наказів про відсторонення від роботи, звільнення з роботи, зобов'язання змінити формулювання звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди.

Позивач зазначав, що з 06 грудня 2012 року він був прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів. 14 березня 2013 року наказом №30-к його було відсторонено від роботи у зв'язку з тим, що він нібито відмовився від проходження навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці. Проте з цим наказом він не був ознайомлений, а отримав його через пошту 05 квітня 2013 року. 14 березня 2013 року на підприємстві було видано ще один наказ №30, згідно якого його було відсторонено від роботи до рішення суду, у зв'язку із підозрою у вчиненні крадіжки. Незважаючи на відсторонення його від роботи він до 28 березня 2013 року щоденно виходив на роботу, однак відповідач не допускав його до роботи. Наказом №41-к від 10 квітня 2013 року він звільнений з роботи на підставі п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП, тобто у зв'язку з невідповідністю займаній посаді.

Позивач вважає вказані накази незаконними, оскільки всупереч вимогам трудового права відповідач не брав у нього письмових пояснень, обставини, зазначені в наказі про відсторонення у звязку з відмовою проходження навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці не відповідають дійсності, а наказ про відсторонення його від роботи з звязку із вчиненням крадіжки виданий з перевищенням повноважень відповідача. Крім цього, йому не виплачена заробітна плата за період з 10 березня 2013 року до 10 квітня 2013 року, що складає 40 робочих днів, а її розмір - 1475 грн.

Наполягаючи на порушенні відповідачем його трудових прав, позивач зазначав, що працевлаштувався, а тому відповідно ст. 235 КЗпП просив змінити формулювання підстави його звільнення з п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП на п.1 ст. 36 КЗпП.

Крім цього, позивач вказував, що неправомірними діями відповідача йому спричинена моральна шкода, компенсацію якої він визначив в 10000 грн.

Посилаючись на наведене, позивач з урахуванням збільшення позовних вимог остаточно просив визнати незаконними накази про його відсторонення від роботи та звільнення з роботи; змінити формулювання підстав його звільнення та звільнити його з 10 квітня 2013 року відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП; стягнути на його користь 1969 грн. 34 коп. заборгованості по заробітній платі та 50000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду від 15 серпня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Постановлено:

Стягнути з ПП «Євротранс Юг» на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 1969 грн. 34 коп.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Позивач зазначає, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та наявним у ній доказам, а також положенням ст. 46, п.2 ст. 40, ч. ст. 235 КЗпП.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_2 про визнання незаконними наказів про відсторонення його від роботи, звільнення з роботи та стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що вказані накази видані відповідачем з дотриманням вимог трудового законодавства, а тому трудові права позивача не порушені.

Проте такий висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи, наявним в ній доказам і положенням трудового права.

Із матеріалів справи вбачається, що з 08 грудня 2012 року ОСОБА_2 був прийнятий до ПП «Євротранс Юг» водієм автотранспортних засобів.

Згідно ст. 46 КЗпП власник або уповноваженим ним органом в разі відмови або ухилення працівника від обовязкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони вправі відсторонити його від роботи.

Згідно наказу ПП «Євротранс Юг» від 14 березня 2013 року №30-к ОСОБА_2 з 14 березня 2013 року було відсторонено від роботи без збереження заробітної плати у звязку з тим, що він відмовився від проходження навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та надано йому строк для проходження навчання, інструктажу й перевірки знань з охорони праці до 25 березня 2013 року. Наступним наказом № 41-к від 10 квітня 2013 року позивача звільнено з роботи на підставі п.2 ст. 40 КЗпП.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був ознайомлений із вказаним наказом, а його копію отримав через пошту 05 квітня 2013 року.

Акти від 14 березня 2013 року про відмову позивача від ознайомлення з наказом №30-к від 14 березня 2013 року та про відмову від навчання, інструктажу та перевірки знань з охорони праці, надання пояснень на не можна вважати належними доказами, оскільки вони підписані директором та економістом ПП «Євротранс Юг», тобто лише представниками адміністрації відповідача, та юристом ОСОБА_7, який не перебуває у трудових відносинах з останнім.

Наявний у справі план-графік проведення навчання та перевірки знань з охорони праці керівного складу підприємства та водіїв транспортних засобів, згідно якого позивач повинен був пройти навчання та перевірки знань з охорони праці у проміжок часу з 12 березня 2013 року по 14 березня 2013 року, також не містить відомостей про ознайомлення ОСОБА_2 з цим документом.

Крім цього, як видно із копії журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, який ведеться на ПП «Євротранс Юг», 13 березня 2013 року ОСОБА_2 повторно пройшов інструктаж з питань охорони праці.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Наведене свідчить, що ПП «Євротранс Юг» не надав належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 відмовився 14 березня 2013 року від навчання, інструктажу та перевірки знань з охорони праці. А тому накази відповідача № 30-к від 14 березня 2013 року та № 41-к від 10 квітня 2013 року відповідно про відсторонення від роботи у звязку з ухиленням від навчання, інструктажу й перевірки знань та про звільнення з роботи на підставі п.2 ст. 40 КЗпП через невідповідність займаній посаді є незаконними та підлягають скасуванню.

Як видно із матеріалів справи, наказом відповідача №30 від 14 березня 2013 року ОСОБА_2 з 14 березня 2013 року був повторно відсторонений від виконання обовязків водія у звязку з підозрою у вчиненні крадіжки до рішення суду.

Проте положеннями ст. 46 КЗпП не передбачено право власника підприємства або уповноваженого ним органу на відсторонення працівників від роботи у звязку з підозрою у вчиненні ним злочину.

Як видно із постанови старшого слідчого відділу Первомайського міського відділу УМВС України в Миколаївській області від 03 липня 2013 року кримінальне провадження, внесене за заявою директора ПП «Євротранс Юг» Кулачинського Ю.А. до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2013 року № 0000662, за фактом крадіжки грошових коштів та інструменту водіями ПП «Євротранс Юг» ОСОБА_2 та ОСОБА_6 закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Тому вказаний наказ № 30 від 14 березня 2013 року також є незаконним і підлягає скасуванню.

Наведені обставини свідчать про порушення відповідачем трудових прав позивача.

Згідно ст. 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні вимог про визнання незаконними наказів про відсторонення його від роботи, звільнення з роботи та стягнення моральної шкоди, суд не звернув належної уваги на вказані обставини, не дав належної правової оцінки доказам, які надали сторони, у звязку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та положенням ст.46, ч.2 ст. 40, ст. 237-1 КЗпП, що відповідно до пунктів 3, 4 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції в зазначеній частині і ухвалення в цій частині нового рішення, яким слід визнати незаконними та скасувати вказані накази та стягнути на користь позивача моральну шкоду.

Наведені обставини свідчать, що незаконними наказами відповідача про відсторонення ОСОБА_2 від роботи та звільнення його з роботи грубо порушено право останнього на працю, позбавлено його заробітної плати, внаслідок вказаних неправомірних дій він змушений був шукати роботу, чим спричинені останньому душевні страждання та переживання. Із врахуванням обставин даної справи, колегія вважає, що вимоги ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню із стягненням на користь останнього із відповідача 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо незаконності рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні його вимог про зміну формулювання звільнення із п. 2 ст. 40 КЗпП на п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП.

За змістом ч.3 ст. 235 КЗпП рішення про зміну формулювання звільнення орган по розгляду трудових спорів приймає в тому випадку, якщо формулювання причин звільнення є неправильним (тобто таким, що не відповідає фактичним обставинам справи), або таким, що не відповідає чинному законодавству при відсутності підстав для поновлення на роботі. При цьому суд змінює формулювання і вказує в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (її частину, пункт закону).

Як видно із змісту позовної заяви, ОСОБА_2 просив визнати незаконним та скасувати наказ №41-к від 10 квітня 2013 року про його звільнення з роботи у ПП «Євро транс Юг», а вимоги про поновлення на роботі не заявляв. Крім цього, із заявою про звільнення його з роботи на підставі п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП до відповідача він не звертався.

За наведених обставин, суд правильно відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_2 про зміну формулювання звільнення.

Апеляційна скарга не містить доводів, які спростовували б висновки суду в цій частині.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду від 15 серпня 2013 року в частині відмови у визнані незаконними наказів № 30-к від 14 березня 2013 року, № 30 від 14 березня 2013 року, №41-к від 10 квітня 2013 року та відмови в стягненні моральної шкоди скасувати, і в цій частині ухвалити нове рішення.

Визнати незаконними та скасувати накази приватного підприємства «Євротранс Юг» № 30-к від 14 березня 2013 року в частині відсторонення ОСОБА_2 від роботи; № 30 від 14 березня 2013 року про відсторонення ОСОБА_2 від роботи; № 41-к від 10 квітня 2013 року про звільнення ОСОБА_2 з роботи.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з приватного підприємства «Євротранс Юг» 1000 (одну тисячу) грн. в рахунок компенсації моральної шкоди.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: