Справа № 2/756/5410/13
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2013 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Великохацької В.В..
при секретарі - Хмелюк К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
24.10.2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26 вересня 1992 року у Відділі РАГС Дніпровського району м. Києва було укладено шлюб між сторонами, про що зроблено запис за № 1339. Від сумісного шлюбу сторони мають двох дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя з відповідачкою не склалось, між ними припинені шлюбні відносини. Подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою.
В судовому засіданні позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд шлюб розірвати.
Відповідачка в судовому засіданні зазначила, що позов визнає на розірвання шлюбу погоджується.
Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд, враховуючи те, що визнання позову відповідачкою не порушує прав та свобод інших осіб та не суперечить закону, вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Шлюб між сторонами зареєстрований 26 вересня 1992 року у Відділі РАГС Дніпровського району м. Києва, про що зроблено запис за № 1339 (а.с.10).
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
З позовної заяви, поданої позивачем вбачається, що подальше спільне життя та збереження сімї неможливе, відповідачка позов визнала.
Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10,57,60,174, 213, 214, 215,216,218 ЦПК України, суд, -
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 вересня 1992 року у Відділі РАГС Дніпровського району м. Києва, про що зроблено запис за № 1339, розірвати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Великохацька