Справа № 1314/1377/12 Головуючий у 1 інстанції: білоус Ю.Б.
Провадження № 22-ц/783/3505/13 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Служалі А.Ю.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 19 лютого 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про стягнення на її користь аліментів в розмірі 50 відсотків з усіх видів заробітку щомісячно на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7 та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття

Рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_3,вважає, що таке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що суд встановивши аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), не врахував, що це значно перевищуватиме прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, і те, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків. Визначивши розмір аліментів 1/3 частини всіх доходів, суд фактично обґрунтував не правові підстави такого розміру аліментів, а правові підстави щодо додаткових витрат на утримання дитини. Також апелянт зазначивши, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що дитина потребує лікування та понесення у звязку з цим додаткових витрат, погодився сплачувати аліменти в розмірі 800 грн. З наведених підстав просить рішення суду змінити в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу та стягувати такі в розмір ? частини.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 09.06.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 839, в якому у них народився син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, який проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Дані обставини відповідачем не заперечувались.

Згідно зі ст. 180, ч.3 ст. 181, ст.183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Батьки несуть рівний обовязок по утриманню дітей до досягнення ними повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з кти вони проживають, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Задоволюючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, ОСОБА_3, суд першої інстанції встановивши, що весь тягар по утриманню дитини лежить на позивачці, хоча обовязок по утриманню дітей покладається на обох батьків, а тому прийшов до вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, ОСОБА_4, до досягнення ним повноліття, та з врахуванням вимог ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України вірно визначив розмір аліментів у частці від заробітку, а саме, у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи при цьому, що ОСОБА_3 підприємницькою діяльністю не займається, є військовослужбовцем Чернівецького прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Відділ прикордонної служби Сокиряни), має постійний, регулярний дохід, отримуючи заробітну плату, його матеріальне становище та той факт, що між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача в утриманні дитини в грошовій формі.

Розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, судом першої інстанції визначено з дотриманням положень ст.183, ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, такий розмір частки відповідає дійсному майновому стану відповідача. Відповідач на підтримання доводів апеляційної скарги не надав суду доказів необхідності визначення розміру аліментів в розмірі ? від його заробітку (доходу).

Висновки суду достатньо мотивовані, такі підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

На підтвердження майнового стану відповідача ОСОБА_2 подала суду апеляційної інстанції подання начальника Галицького ВДВС ЛМУЮ, у якому зазначено про отримання ОСОБА_3 29.10.2012 р. з депозитного рахунку, відкритого у ПАТ АКБ Львів, коштів в розмірі 120000 грн. з нарахованими відсотками.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що визначений судом розмір аліментів в частці 1/3 від заробітку (доходу) є більшим від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не є підставою для визначення аліментів в розмірі ? частини від заробітку (доходу).

На думку колегії суддів, з врахуванням положень ст. 182 СК України, безпідставними є доводи апелянта щодо незаконного врахування судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів стану здоровя дитини, а твердження апелянта про те, що судом в оскаржуваному рішенні обґрунтовано не правові підстави розміру аліментів, а правові підстави стягнення додаткових витрат на дитину, є надуманими.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України, а тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги..

Віповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Мостиського районного суду Львівської області від 19 лютого 2013 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

ОСОБА_5