АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2013 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лисичної Н.М., Баранніка О.П.

при секретарі Нікуліній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2013 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2013 року визнана мирова угода, відповідно до якої: сторони досягали згоди з питань щодо вимог за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину; сторони досягли згоди з питань щодо вимог за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на онука; за вільним волевиявленням сторони домовились про те, що за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнається право власності на 1/2 квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 - 1/2 частина квартири на момент укладення даної мирової угоди належить - батьку малолітньої дитини ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 липня 1993 року, виданого виконавчим комітетом міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням №К-806 від 30 липня 1993 року; за вільним волевиявленням сторони домовились про те, що право на аліменти та додаткові витрати (лікування, навчання, репетиторство, гуртки, відпочинок тощо) з ОСОБА_4 на малолітню дитину ОСОБА_6, 22 липня 2004 р.н., припиняється до досягнення ним повноліття у зв'язку з передачею права власності на 1/2 частину нерухомого майна, що визначено в п.3 даної мирової угоди; за вільним волевиявленням сторони домовились про те, що право на аліменти з ОСОБА_5 на малолітнього внука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, припиняється до досягнення ним повноліття у зв'язку з передачею ОСОБА_4 права власності на 1/2 частину нерухомого майна, що визначено в п.3 даної мирової угоди; за вільним волевиявленням сторони домовились про те, що не будуть чинити перешкоди один одному при виконанні умов даної мирової угоди, а ОСОБА_4 повинен передати ОСОБА_3 оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1; ОСОБА_3 відмовляється від позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з укладенням даної мирової угоди; ОСОБА_3 відмовляється від позовних вимог до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на онука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з укладенням даної мирової угоди; усі витрати, які понесли сторони до моменту укладання даної мирової угоди залишаються за сторонами; сторони стверджують, що ця мирова угода не суперечить їх інтересам та не порушує їх прав. Провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину - закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд виходив із того, що 06.06.2013 року на адресу суду від сторін надійшла заява про затвердження мирової угоди з зазначенням її умов. З наслідками затвердження мирової угоди сторони ознайомлені та просили її затвердити. Суд також зазначив, що мирова угода не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін та їх неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6

За положеннями ч. 1-6 ст.175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Як видно із справи, згідно мирової угоди, умови якої викладено в письмовій заяві сторін, що надійшла до суду 06.06.2013 року, суд першої інстанції вирішив питання щодо визнання права власності на нерухоме майно ? частину квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

В тексті мирової угоди сторони зазначили, що зазначена квартира належала ОСОБА_4 та померлій 12.03.1995 року ОСОБА_7, кожному по 1/2 частині (а.с. 15).

В апеляційні скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що дана мирова угода, яка визнана ухвалою суду від 19 червня 2013 року, порушує її права та інтереси, оскільки квартира АДРЕСА_2 є спадковим майном після смерті її матері ОСОБА_7

Проте такі доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи. Як вбачається з матеріалів справи згідно мирової угоди за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, визнано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право власності на житло.

Мирова угода не стосується іншої частини вказаної квартири, яка належала ОСОБА_7 Окрім цього ОСОБА_2 зверталася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 про визнання права на належне майно в порядку спадкування. Даний спір стосувався вищевказаної квартири. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2013 року за письмовим клопотанням ОСОБА_8 вказану позовну заяву залишено без розгляду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апелянтом не надано доказів того, що мирова угода, яка визнана ухвалою суду від 19 червня 2013 року, порушує її права, свободи чи інтереси, у звязку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 311, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2013 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: