Справа № 2/465/590/13 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/6015/13 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2013 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.,

суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участі секретаря: Олексіва О.А.

та участю ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 17 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5 до ДП у Франківському районі м. Львові, ОСОБА_9, Генеральної прокуратури України про зняття арешту з майна,-

встановила:

Оскаржуваною ухвалою провадження по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5 до ДП у Франківському районі м. Львові, ОСОБА_9, Генеральної прокуратури України про зняття арешту з майна - зупинено.

Дану ухвалу оскаржили позивачі, шляхом подання апеляційної скарги.

Вказують, що суд першої інстанції не мав підстав для зупинення провадження по справі, оскільки жодним чином не обґрунтував в ухвалі неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. Апелянти вважають, що зупинення провадження у справі порушує їх законні інтереси, як власників майна на праві особистої приватної власності.

Просять ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, заперечення представника ДП у Франківському районі м. Львові ОСОБА_6 та прокурора Лящука Т.І., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Встановлено, що позивачі звернулися в суд з вищевказаним позовом.

Судом поставлено на обговорення питання про зупинення провадження по справі та вирішено зупинити провадження по справі до вирішення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_9 за ч.2, 3 ст.368 КК України та ОСОБА_10 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.

Постановляючи вказану ухвалу від 17.07.2013 року про зупинення провадження, суд умовою зупинення провадження вважав неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається у порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зі спірного питання Пленумом Верховного Суду України 12 червня 2009 року прийнято постанову № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", пунктом 33 якої передбачено, що, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

У порушення вимог ст. 210 ЦПК України в мотивувальній частині ухвали суду не зазначено у чому саме полягає неможливість вирішення справи за даним позовом до вирішення кримінальної справи і не наведені мотиви такої ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи позивачі звернулись в суд з позовом про зняття із належного їм особисто кожному майна арешту, що був накладений слідчим 16 лютого 2011 року у звязку із порушенням кримінальної справи за ч. 2, 3 ст. 368 КК України щодо ОСОБА_9, який у 2005р. поселився, зареєстрований та проживає в будинку по вул. Гіпсовій , 38-а у м. Львові.

Встановлено, що окрім вказаного будинку слідчим накладено арешт і на земельну ділянку, що надана для обслуговування цього будинку і належить ОСОБА_4

Апелянти посилаються на те, що про приналежність арештованого майна особисто ОСОБА_4 і ОСОБА_5 суду надано відповідні документи, які суд ще не досліджував.

В оскаржуваній ухвалі суд не навів достатніх підстав для зупинення провадження, оскільки не обґрунтував неможливість розгляду даної справи.

Таким чином судова колегія вважає, що покликання апелянтів є обгрунтованими, а тому підстав для постановлення ухвали не було, т.я. відсутній правовий звязок між цими справами і розгляд даного позову від розгляду кримінальної справи не залежить.

Отже, суд прийшов до помилкового висновку про зупинення провадження.

Судова колегія враховує і ту обставину, що по аналогічній справі про виключення майна з опису та повернення власнику (ОСОБА_4, ОСОБА_5І.) рішення апеляційного суду від 8 липня 2013 року скасовано ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2013 року та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому не встановлено підстав для про зупинення провадження по справі.

Враховуючи наведене судова колегія вважає, що ухвала від 17 липня 2013 року підлягає скасуванню та справу слід направити для продовження розгляду справи.

Керуючись п.4 ч.2 ст.307, п.3 ст.312, п.2 ч.1. ст.314, ст.315 ст.317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 на - задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 17 липня 2013 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до Франківського районного суду м. Львова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий : Бермес І.В.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_3