Справа № 2/2033/107/2012 р.
Провадження № 22-ц/2090/7425/2012 р. Головуючий 1 ін. -Тарасенко Л.М.
Категорія: «визнання права власності» Доповідач -Бородін М.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого -судді: Бородіна М.М.,

суддів - Міненкової Н.О., Костенко Т.М.,

при секретарі - Галушко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа: Гаражний кооператив «Велозаводський»про визнання права власності та усунення перешкод в праві користування гаражем,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року ОСОБА_3 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа: Гаражний кооператив «Велозаводський»про визнання права власності та усунення перешкод в праві користування гаражем.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що гараж АДРЕСА_1, на праві приватної власності належить її чоловіку ОСОБА_5, з яким вона перебувала в шлюбі з 1 липня 1981 року до моменту його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначений гараж був придбаний на спільні кошти.

В 2005 році ОСОБА_5 без її згоди написав заяву в ГК «Велозаводська»про згоду ОСОБА_6 користуватися гаражем. 9 червня 2005 року на засіданні кооперативу було прийняте незаконне рішення про переоформлення гаражу на ОСОБА_6, а 11 серпня 2005 року на підставі заяви ОСОБА_6 правлінням кооперативу було прийняте незаконне рішення про переоформлення гаражу на ОСОБА_7.

В зв'язку із чим ОСОБА_5 вимушений був звернутися до суду з позовною заявою до відповідачів про усунення перешкод в праві користування гаражем, але справа не була розглянута в зв'язку з його смертю..

ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Оформити гараж не має можливості, оскільки ОСОБА_7 перешкоджає доступу техніка для проведення його оцінки.

Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд визнати рішення правління АГК «Велозаводська»щодо переоформлення гаражу АДРЕСА_1 на ОСОБА_4 та ОСОБА_7 неправомірними.

Визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на гараж НОМЕР_1 в АГК «Велозаводська»та усунути перешкоди в праві користуванні гаражем НОМЕР_1 в АГК «Велозаводська»та зобов'язати ОСОБА_7 звільнити зазначене приміщення протягом 10 днів з дня набрання чинності рішення суду.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_7, її представник, відповідач ОСОБА_6 позов не визнали.

Відповідач ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що у 2005 році ОСОБА_5 продав їй гараж НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Велозаводська». Зі слів ОСОБА_5 їй відомо, що його дружина ОСОБА_3 не заперечувала проти продажу гаражу. Також повідомив, що гараж не приватизований. Гроші за гараж отримав від неї особисто ОСОБА_5. Вона вважає себе власником гаражу.

Відповідач ОСОБА_6 пояснила, що її батько ОСОБА_5 продав свій гараж НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Велозаводська»ОСОБА_7. З його слів було відомо, що гараж неприватизований.

Третя особа, представник автогаражного кооперативу «Велозаводська»позов не визнав, пояснив, що в 2005 році ОСОБА_5 звертався з заявою до правління кооперативу про переоформлення гаражу на дочку ОСОБА_6, його заява була задоволена. Через деякий час ОСОБА_5 просив дати згоду на продаж гаражу ОСОБА_7. Остання передала гроші ОСОБА_5 Відомостей про згоду дружини на продаж гаражу правління не мали, також не мали відомостей про приватизацію гаражу.

Рішенням Фрунзенського районного суду Харківської області від 03 жовтня 2012 року позов задоволений.

Визнано неправомірними рішення правління ГК «Велозаводська», щодо переоформлення гаражу АДРЕСА_1 на ОСОБА_4, ОСОБА_2.

Визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на гараж АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

Усунуто перешкоди в праві користування гаражем АДРЕСА_1, та зобов'язано ОСОБА_2 звільнити гараж.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 судові витрати, з кожного по 318 грив. 50 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт зокрема зазначає, що вона є власником спірного гаража, оскільки придбала його у попереднього власника.

Колегія суддів, вислухавши суддю -доповідача, пояснення з'явившихся учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 1981 року.

У період шлюбу ними було придбано гараж АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Згідно заповіту, який посвідчений 31 липня 2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лукяновою О.Б., ОСОБА_5 заповідав все належне йому на праві приватної власності майно своїй дружині -ОСОБА_3.

Відповідно до відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»від 26 вересня 2012 року право власності на гаражний бокс АДРЕСА_1 зареєстровано на ім'я ОСОБА_5 на підставі довідки АГК «Велозаводська»від 22 квітня 1998 року (а.с. 173).

ОСОБА_2 посилається на те, що у 2005 році придбала гараж у ОСОБА_5 на законних підставах.

Проте, колегія суддів не може погодитися із такими твердженнями відповідача.

Відповідно до ст. 567 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Вказана вимога закону є імперативною та підлягає обов'язковому дотриманню при укладанні всіх правочинів щодо нерухомого майна.

При цьому ОСОБА_2 не надала суду будь-яких документальний відомостей укладання договору купівлі-продажу гаражу та передачі ОСОБА_5 грошей за приміщення гаражу.

Оскільки з 1998 року єдиним власником гаража був ОСОБА_5, правління АГК «Велозаводська»не мало будь-яких правових підстав для його переоформлення на іншу особу.

Всі доводи ОСОБА_2 щодо купівлі у власність вказаного гаражу будуються лише на свідченнях інших громадян, що не допускається у справах про оспорювання факту отримання коштів та придбання нерухомого майна.

До того ж колегія суддів зазначає, що 08 жовтня 2007 року ОСОБА_5 звертався у суд із позовом про с усунення перешкод в праві користування спірним гаражем, що вказує на відсутність намірів продажу приміщення гаражу.

Інші доводи апеляційної скарги на висновків районного суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції надано об'єктивну оцінку всім обставинам у справі та постановлено законне рішення, підстав для скасування або зміни якого не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: