Справа № 442/2702/13-ц
Провадження №2-н/442/135/2013
У Х В А Л А

п р о з а л и ш е н н я з а я в и б е з р у х у

10 квітня 2013 року м. Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" в особі Філії Дрогобицького управління по експлуатації газового господарства про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1, ОСОБА_2, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ "Львівгаз" в особі Філії Дрогобицького управління по експлуатації газового господарства звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу по стягненню заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов (ст. 98 ЦПК України). Наслідком недотримання зазначених умов є залишення заяви без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення (стаття 121 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи наведене, вважаю, що зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 98 ЦПК України, а саме, заявником до матеріалів заяви не додано і в заяві відсутні будь-які посилання на укладення із боржником договору про надання послуг з газопостачання.

Відповідно до пункту 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Відповідно до ч. 6 ст. 98 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про видачу судового наказу застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

А відтак, приходжу до переконання, що подана заява про видачу судового наказу підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а :

Заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" в особі Філії Дрогобицького управління по експлуатації газового господарства про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1, ОСОБА_2, - залишити без руху.

Повідомити ПАТ "Львівгаз" в особі Філії Дрогобицького управління по експлуатації газового господарства про необхідність виправити зазначені недоліки заяви в триденний термін з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити заявнику, що інакше заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя