Провадження № 6/755/8791/2013
У Х В А Л А

04.11.2013 року м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали заяви Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про зміну способу та порядку виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Представництво в цивільному процесі це процесуальна діяльність особи (представника) у межах наданих їй повноважень, спрямована на захист субєктивних прав, свобод та інтересів іншої особи, яка бере участь у справі, від імені та в інтересах останньої.

Згідно положення ч. 1 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в

суді, за винятком осіб, визначених у статті 41 цього Кодексу.

Юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники. (ч. 3 ст. 38 Цивільного процесуального кодексу України)

Повноваження керівників організацій, установ, котрі виступають як одноособові органи юридичних осіб, стверджуються документами, що посвідчують їх службове становище, і обовязково повинні бути представлені до суду, оскільки є підставою для допуску їх до участі у процесі.

Стаття 92 Цивільного кодексу України у частині першій зазначає, що юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Тому набувати цивільних процесуальних прав та обовязків вони можуть також через свої органи.

Дане правило свідчить про те, що органи юридичних осіб не є судовими представниками, здійснювані ними дії є діями самої юридичної особи, оскільки орган юридичної особи і сама юридична особа становлять єдиний субєкт права.

Як убачається із матеріалів поданої заяви, заява від імені Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про зміну способу та порядку виконання рішення суду підписана представником за дорученням ОСОБА_1, який відповідно до змісту заяви діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби.

Разом з тим, в порушення вимог вищенаведених норм Цивільного процесуального кодексу України до заяви не долучено належним чином завіреної довіреності уповноваженого органу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про зміну способу та порядку виконання рішення суду на право дії ОСОБА_1 від імені та в інтересах заявника, в тому числі у судах загальної юрисдикції, яка має бути чинною на момент звернення із заявою до суду, про що працівниками загальної канцелярії суду складено відповідний акт.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається, серед іншого, у випадках, коли заяву від імені заявника подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про звернення до суду з даною заявою від імені заявника особи, яка не має повноважень на ведення справи, що є підставою для повернення поданої заяви заявнику.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 38, 40, 121, 209, 210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:

Заяву Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про зміну способу та порядку виконання рішення суду - повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

С у д д я: