АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1866/13 Головуючий 1-інстанції - Погасій О,Ф.
Категорія - відшкодування шкоди
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2013 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Борової С.А.

суддів - Крилової Т.Г.,Трішкової І.Ю.,

за участі секретаря - Карамишевої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 січня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а:

В грудні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування вимог посилалась на те, що внаслідок пожежі, що виникла з вини відповідачки, вона зазнала значної майнової шкоди на суму 60 000, 00 грн. та моральних страждань, які оцінює в 20 000, 00 грн. Просила стягнути з відповідача майнову шкоду 60 000, 00 грн. та 20 000, 00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 січня 2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 січня 2013 року скасувати, її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що вона підлягає частковому задоволенню. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до вимог ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

У судовому засіданні апеляційного суду сторонам були роз'яснені вимоги ст. 10 ЦПК України. Ніяких клопотань не надійшло.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що вона не надала доказів, що пожежа сталася з вини відповідачки та на підтвердження розміру майнової та моральної шкоди.

До такого висновку суд першої інстанції прийшов з порушенням норм матеріального та процесуального права . Висновки суду не відповідають матеріалам справи та судом невірно встановлені правовідносини, які виникли між сторонами.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 мешкає у квартирі АДРЕСА_1. Поряд з нею мешкає у кв. № 122 ОСОБА_2, яка є її власницею.

22.10. 2012 року у квартирі № 122 сталася пожежа.

Згідно з актом про пожежу від 22.10. 2012 р. причиною пожежі є «ймовірно необережне поводження з вогнем». Від дії вогню знищене та пошкоджене майно, яке знаходилося у квартирі позивачки. Пожежа сталася вночі. Під час сну мешканців будинку.

Таким чином, матеріалами справи достовірно встановлено, що пожежа сталася у квартирі відповідачки від необережного поводження з вогнем.

Відповідно до ст. 322 ЦКУкраїни власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 151 ЖК України передбачено, що безгосподарність власника будинку (квартири) тягне наслідки, передбачені ЦК України.

Тобто за стан квартири відповідає її власник.

Оскільки матеріалами справи достовірно встановлено, що власником квартири № 122, де виникла пожежа, є ОСОБА_2 вона несе відповідальність за стан квартири , а тому і відповідає за шкоду, яка спричинена іншим особам ( позивачці) від неналежного утримання своєї власності відповідачкою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, яка спричинена майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка спричинила цю шкоду у повному обсязі.

Особа, яка спричинила шкоду звільнюється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода спричинена не з його вини.

Відмовляючи у задоволенні позову з тих підстав, що позивачка не надала доказів вини відповідачки у пожежі , суд допустився помилки, оскільки такий обов'язок - надати докази відсутності вини, лежить на відповідачеві.

ОСОБА_2 не надала доказів, які б спростували вищенаведене.

Разом з тим, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відмову у позові з тих підстав, що позивачкою не надано доказів розміру майнової шкоди. При роз'ясненні вимог ст. 10 ЦПК України, ніяких клопотань від неї не надходило.

На думку судової колегії, оскільки пожежа сталася з вини відповідачки, то підлягає задоволенню позов у частині відшкодування моральної шкоди.

При цьому судова колегія виходить з наявності самогофакту пожежі. В результаті пожежі, яка сталася вночі, , у холодну пору року, позивачка вимушена була вибігти на вулицю, було пошкоджено її майно, - речі , квартира, що підлягало ремонту та придбання нових речей, порушений її звичний ритм життя, вона перенесла страх, погіршився стан здоров'я. Судова колегія з урахуванням вищенаведеного вираховує суму моральної шкоди у 10000 ( десять тисяч) грн..

Відповідно з вимогами ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується винною особою при наявності її вини.

Оскільки судова колегія задовольняє позов у частині немайнового характеру, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню позивачу понесені судові витрати у розмірі 107 грн. 30 коп..

Відповідно до ст. 309 ЦПК України судова колегія змінює або скасовує судове рішення у випадку невідповідності висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 січня 2013 року змінити, скасувавши його у частині відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 10000 ( десять тисяч) грн., судові витрати 107, 30 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

судді -