АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/739/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2452/2013
Головуючий у 1-й інстанції Тесленко Т.В.
Доповідач Гальонкін С. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Гальонкіна С.А.

Суддів: Триголова В.М., Абрамова П.С.

при секретарі: Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут"

на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 травня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми "Добробут" про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка звернувся до суду з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки, укладеного між нею та відповідачем, недійсним.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 травня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 01 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Здобуток", реорганізованого в подальшому в ТОВ Агрофірма "Добробут", площею 3,53 га (ділянка № 213), розташованої в адміністративних межах Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, кадастровий номер НОМЕР_1, який зареєстрований у Кобеляцькому відділі Полтавської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України" 15 грудня 2010 року за № 68.

З рішенням не погодився відповідач. В своїй апеляційній скарзі просив рішення місцевого суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви скарги, підстав для її задоволення та скасування рішення суду не вбачає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що згідно договору оренди землі, складеного 01.04.2008 року між ОСОБА_1 та СТОВ "Здобуток", правонаступником якого є ТОВ Агрофірма "Добробут", в користуванні відповідача перебуває належна позивачу земельна ділянка площею 3,53 га. Термін дії укладеного договору 5 років.

Вказаний договір оренди земельної ділянки зареєстрований в Кобеляцькому районному відділі Полтавської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 15 грудня 2010 року.

Задовольняючи позов про визнання договору оренди недійсним, суд першої інстанції виходив з того, що в договорі оренди землі не зазначено істотних умов, зокрема: умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної длілянки та умови збереження стану об'єкта оренди, а отже наявні всі підстави для визнання договору оренди недійсним відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі".

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови , що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонам) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

В апеляційній скарзі апелянт посилається зокрема на те, що оскільки стаття 15 Закону України "Про оренду землі" була доповнена згідно Закону України № 509 від 16.09.2008 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву", то на час укладення спірного договору, 01.04.2008 року, визначення умови передачі в заставу та внесення до статутного фонду об'єкта оренди не було передбачено в якості істотних умов договору оренди землі. Отже, місцевий суд безпідставно задовільнив позовні вимоги.

Проте, такі доводи не заслуговують на увагу суду. Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації.

Обов'язок здійснення державної реєстрації договору оренди покладений на орендаря (ст. 25 ЗУ "Про оренду землі").

Оспорюваний договір зареєстрований в Кобеляцькому районному відділі Полтавської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 15 грудня 2010 року, і є укладеним (вчиненим) саме з цього моменту.

Отже, місцевий суд вірно визначив, що на момент вчинення спірного договору оренди він не містив всіх істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України "Про оренду землі", а тому підлягає визнанню недійсним.

При цьому, суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги не містять нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст., 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Гальонкін С.А.

Судді: Триголов В.М.

Абрамов П.С.