Номер провадження 2/404/406/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2013 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого - судді Галагана О.В.,

при секретарі - Чайка - Полоз О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2012року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 1326 грн. 45коп., стягнути з відповідача витрати, які складаються з судового збору- 214 грн. 60 коп., та витрати на правову допомогу - 300 грн., загалом 514 грн. 60 коп.

На обґрунтування у позові вказано, що з відповідачем перебувала у шлюбі. Від спільного проживання сторони мають дитину Кубальську - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

На підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.02.2007 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Однак, відповідач ігнорує судове рішення та не платить аліменти в повному обсязі, внаслідок чого на 28.11.2012 року за ним утворилась заборгованість в сумі 3 243, 92 грн.

За розрахунками за період з 01 вересня 2011 року до 01 травня 2012 року сума неустойки, яку відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача складає 1326,45 грн.

В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, посилаючись на обставини у ньому викладені.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пославшись на свої письмові заперечення. (а.с.20-21). Зазначав, що до липня 2011року він стало сплачував аліменти, оскільки відрахування відбувались через бухгалтерію установи в якій він працював. В липні він був звільнений, перебував на обліку в Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості до квітня 2012року, 13.04.2012року працевлаштувався.

Вказував, що з серпня 2011 року до квітня 2012 року періодично передавав різні суми ОСОБА_1 особисто або через доньку тому, що ОСОБА_1 відмовилась надати реквізити свого рахунку, мотивуючи це тим, що від нього їй нічого не потрібно і вона достатньо заробляє.

В квітні 2012 року після того, як відповідач став до роботи, ним до Кіровської виконавчої служби м. Кіровограда була подана письмова заява про направлення виконавчого листа на виплату аліментів до нового місця роботи. Інспектор виконавчої служби, який прийняв у нього заяву, порадив сплачувати призначені аліменти через банк, до того часу коли виконавча служба надішле листа до нового місця роботи і умовив по телефону ОСОБА_1 надати йому реквізити необхідного рахунку для перерахування аліментів.

З травня 2012року відповідач особисто через банк періодично виплачував різні суми чекаючи доки до бухгалтерії надійде виконавчий лист.

В жовтні 2012 року відповідач повторно звернувся з письмовою вимогою зробити йому перерахунок для того, щоб дізнатись про борг по аліментам. Цей перерахунок він отримав 19 листопада 2012 року, а 29 листопада 2012 року до бухгалтерії за його місцем роботи надійшов виконавчий лист і відповідач відразу передав до бухгалтерії копії квитанцій для перерахунку боргу.

Сума перерахованих ним коштів станом на листопад 2012 року (коли прийшов виконавчий лист) склала 4100 грн. (чотири тисячі сто гривень), що більше нарахованого виконавчою службою боргу (розрахунок виконавчої служби від 19.11.2012 року - 3243,92 грн.) на 850 грн.

Вважає, що метою подачі даного позову більш, як через півроку після відновлення сплати аліментів і який було подано на наступний день після засідання комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дітей Кіровоградської міської ради, на кому було прийнято рішення про встановлення графіка зустрічей із спільною з позивачем дитиною, є ухилення від виконання цього рішення. Також, при зверненні до суду з позовом позивач приховала інформацію, що борг по аліментам виплачено.

За наведених обставин просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі по 18.05.2010 року, від шлюбу вони мають спільну дитину Кубальську - ОСОБА_3, 25.08.2005 року. (а.с.7).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.02.2007 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно до розрахунку державного виконавця Кіровського відділу ДВС Кіровоградського МУЮ від 19.11.2012року, заборгованість по аліментам ОСОБА_5 становить 3243грн. (а.с.8), проте при розгляді справи встановлено, що довідка є неповною, не відображає всю інформацію про нараховані та сплачені аліменти.

Записами в трудовій книжці відповідача підтверджено його доводи, що він працював в органах внутрішніх справ до звільнення 13.07.2011року, потім з 29.02.2012 року по 11.04.2012року перебував на обліку в Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості, а з 13.04.2012року працевлаштувався до учбового закладу (а.с.30-31). За період перебування на обліку в центрі зайнятості відповідачем було отримано 744грн. 09коп. допомоги по безробіттю (а.с.22).

11.10.2012року відповідач звертався до ДВС із заявою про надання інформації наявності заборгованості (а.с.23).

З наданих відповідачем чеків вбачається, що за період з 10.05.2012року по 28.11.2012року ним сплачено позивачу аліментів на суму 6590грн.(а.с.24-27), його твердження, що з наявним боргом по аліментам він повністю розрахувався не спростовано.

Згідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

У свою чергу, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також зазначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. При цьому підкреслено, що на платника аліментів не можна покладати таку

відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів (п. 22).

За наведених обставин суд вважає, що вина відповідача у виникненні заборгованості по аліментам відсутня, за період, що виник борг по аліментам його сукупний дохід склав 744грн. 09коп. допомоги по безробіттю. Натомість, з травня 2012року, тобто в наступний місяць після працевлаштування відповідач розпочав активні дії спрямовані на погашення виниклого боргу і в найкоротший термін здійснив погашення боргу, останнє позивачем не спростовано.

Крім того, в судових рішеннях по справам даної категорії ВСУ зазначав, що при розгляді справи суду слід з'ясувати загальну суму заборгованості, чи мало місце повідомлення боржника про її наявність та про строк погашення державним виконавцем, оскільки саме з цієї дати слід нараховувати пеню за кожен день прострочення виплати заборгованості до її повного погашення (ухвала від 17.10.2007року №6-6713св07). Як встановлено при розгляді справи таких дій щодо відповідача вчинено не було.

Відтак, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 196 СК України, ст.ст. 10,11,60,80,212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда