АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1061/2013 р. Головуючий 1 інстанції: Міндарьова М.Ю.
Справа № 2035/3428/12 р. Доповідач : Пшенічна Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2013 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Гуцал Л.В., Івах А.П.

за участю секретаря - Варюшичевій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2012 року

за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Інститут Укроргверстатінпром» про скасування наказу, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона працювала у відповідача з 03.02.2012 року. 22.03 2012 року вона звернулася до директора підприємства із заявою про звільнення її на підставі 4.3 ст. 38 КЗпП України оскільки відповідач не виплачував їй заробітну плату, однак наказом від 23.03.2012 року її було звільнено за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Вважала, що відповідач грубо порушив її волевиявлення, змінивши без її згоди підставу звільнення та в порушення положень ст. 44 КЗпП України не виплатив їй вихідну допомогу у розмірі 3-х заробітних плат та не виплатив їй у день звільнення заробітну плату за лютий та березень 2012 року а також лікарняні так як з 17.03.2012 року по 22.03.2012 року вона знаходилась на лікарняному. В послідуючому позивач уточнила свої позовні вимоги, а саме в частині стягнення на її користь заробітної плати відмовилась оскільки заборгованість по ній відповідачем була виплачена у квітні 2012 року, просила суд зобов'язати відповідача скасувати наказ від 23.03.2012 року в частині підстав звільнення, змінивши «ст. 38 КЗпП України» на « 4.3 ст. 38 КЗпП України» та внести відповідні зміни до трудової книжки; стягнути з відповідача суму вихідної допомоги в сумі 3219, 00 гривень; зобов'язати відповідача виплатити їй середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в сумі 6438,00 гривен.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Змінено наказ від 23березня 2012 року № 14-К в частині підстави звільнення, змінивши «ст. 38 КЗпП України» на « 4.3 ст. 38 КЗпП України» та внести відповідні зміни до трудової книжки.

Стягнуто з ПАТ «Інститут Укроргверстатінпром» на користь ОСОБА_3 вихідну допомогу у розмірі 3 219,00 грн.

Стягнуто з ПАТ «Інститут Укроргверстатінпром» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку у розмірі 1 158,40 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що її було звільнено 23.03.2012 року. Відповідач в порушення вимог ст. 116 КЗпП України не виплатив їй остаточний розрахунок в повному обсязі ні 23.03.2012 року, ані 12.04.2012 року, тобто фактичного розрахунку на день ухвалення рішення суду не було.

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Позивач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги.

Згідно зі ст.. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Суд першої інстанції встановив, що мала місце затримка розрахунку по виплаті нарахованих позивачу до виплати грошей з 24.03.по 12.04.2012 року і стягнув за цей час середній заробіток відповідно до вимог вищенаведеної норми права.

Що стосується вимог про стягнення середнього заробітку за затримку виплати вихідної допомоги в розмірі 3219 грн., то вказана сума не нараховувалася позивачу на час звільнення, стягнута судом у зв'язку зі зміною підстав звільнення позивача і зобов'язання по сплаті вказаної суми у відповідача виникло після рішення суду.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач частково довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії