УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2013 року м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві про надання дозволу на примусове проникнення до квартири,

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець ВДВС Соломянського районного управління юстиції у м. Києві Кукурічко Л.І. звернувся в суд з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у ВДВС Соломянського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-5255/12, виданого 06 грудня 2012 року Соломянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 95901 гривні.

Державний виконавець направив запити для встановлення майнового стану боржника.

Державним виконавцем були здійснені неодноразові виходи за місцем проживання боржника для здійснення виконавчих дій. Проте потрапити до квартири не виявилось можливим.

У звязку з цим, просить постановити ухвалу про примусове проникнення до житла боржника для опису і арешту майна.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням держаного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У судове засідання страший державний виконавець ВДВС Соломянського районного управління юстиції у м. Києві Кукурічко Л.І. не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Соломянського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-5255/12, виданого 06 грудня 2012 року Соломянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 95901 гривні.

01 лютого 2013 року старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк на добровільне виконання до 08 лютого 2013 року.

19 лютого 2013 року старшим державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Державним виконавцем додані до подання вимоги до ОСОБА_2 про необхідність зявитись до державного виконавця та оплату боргу у добровільному порядку.

Разом з тим, суду не надано доказів на підтвердження того, що державний виконавець направляв такі вимоги та що ОСОБА_2 отримував їх.

Крім того, до подання додано акти державного виконавця від 27 вересня 2013 року, 25 вересня 2013 року, складені в присутності понятих, а також акт державного виконавця від 02 жовтня 2013 року, який складений державним виконавцем одноособово.

У матеріалах подання міститься копія свідоцтва про право власності на житло від 25 січня 2000 року та копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 грудня 2001 року, згідно яких ОСОБА_2 належить частина квартири АДРЕСА_1.

Будь-яких доказів на підтвердження того, чи належить зазначена квартира ОСОБА_2 станом на 2013 рік старшим державним виконавцем не надано. У період з 2000 року по 2013 рік ОСОБА_2 міг її відчужити.

Таким чином, суду не надано доказів на підтвердження того, що старшим державним виконавцем вживались дії для виконання рішення суду, та що боржник ухиляється від виконання рішення.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до квартири не підлягає задоволенню.

Керуючись п. 10 ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 376 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві про надання дозволу на примусове проникнення до квартири.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: