Справа № 408/9301/12
Провадження №2/210/681/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2013 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді Валуєвої В.Г.,

при секретарі Булах К.А.,

за участі:

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності. В обґрунтування позову у позовній заяві вказали, що 31 березня 2012 року помер ОСОБА_5, який доводиться ОСОБА_1 - чоловіком, а ОСОБА_2 - батьком, що підтверджується свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про народження дитини.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина в т.ч. на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 63,9 кв.м, житловою площею 41,5 кв.м, яка належала померлому на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченому 28.12.2001 Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, за № в реєстрі № 1271 та зареєстрованого Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в книзі: 10/6ПВ-312, номер запису: 312. Оскільки ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_5 на час придбання вказаної квартири у зареєстрованому шлюбі, то вважає, що це майно має бути судом визнано їх спільною сумісною власністю, а за нею має бути визнано право власності на 1 / 2 частину вказаної квартири як за одним з подружжя.

Решта - 1 /2 частина вказаної квартири підлягає спадкуванню спадкоємцями померлого за законом, якими за відсутності заповіту ОСОБА_5 в першу чергу за законом являються вони позивачі - його дружина - ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 Вони позивачі - прийняли спадщину, подавши 10 травня 2012 року заяву про прийняття спадщини за законом, у звязку з чим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 було заведено спадкову справу № 29/2012, що підтверджується Витягом зі спадкового реєстру. Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, належні їм, позивачам, як спадкоємцям частки у спадщині, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 становлять 1 /2 частина : 2 =1 / 4 частину спірної квартири. ОСОБА_8 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.11.2012 р. приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно кожній на 1/ 4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2, померлого 31 березня 2012 року ОСОБА_5 у зв'язку відсутністю документів на самочинно переплановане нерухоме майно.

Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стало те, що характеристики спірної квартири, вказані в документах на право власності на квартиру не співпадають з даними ОСОБА_3 з реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме: у договорі купівлі-продажу квартири, посвідченому 28.12.2001 р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 1271, вказана житлова площа - 41,5 кв.м, загальна площа - 63,9 кв.м, а з ОСОБА_3 з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП ДОР «Криворізьке БТІ» 16.10.2012 р. № 35871918 слідує, що рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 46 від 13.02.2002 р. квартиру переведено з житлового приміщення в нежитлове, реконструйовано в нежитлове приміщення загальною площею 65,7 кв.м, вбудоване в 1 поверх 3-4 поверхового житлового будинку під торгівельно-виставочний салон згідно дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Кривого Рогу на виконання будівельних робіт № 169 від 25.06.2002р. та прийнято в експлуатацію ОСОБА_4 державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію від 10.09.2002 р., на реконструйовану квартиру, однак правовстановлюючі документи не замінені.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 23 ОСОБА_8 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вважають, що у звязку з відмовою нотаріуса в оформленні права на спадщину, їх право власності на спадкове майно з врахуванням реконструкції спірної квартири та переведення її до нежилого фонду, підлягає визнанню судом, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Як вбачається з обставин справи ОСОБА_5 за життя, в період спільного шлюбу з нею, позивачем ОСОБА_1, як співвласниками квартири було переведено квартиру з житлового приміщення в нежитлове, реконструйовано в нежитлове приміщення загальною площею 65,7 кв.м., за рахунок власних коштів.

Вказані обставини підтверджуються Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно виданим КП ДОР «Криворізьке БТІ» 16.10.2012р. № 35871918; Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №46 від 13.02.2002 р.; Дозволом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Кривого Рогу на виконання будівельних робіт №169 від 25.06.2002 р.; ОСОБА_4 державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію від 10.09.2002 р., на реконструйовану квартиру, однак правовстановлюючі документи не були замінені. Відповідно п. 8.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, передбачено, що оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно органами місцевого самоврядування фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності документу, що посвідчує право на земельну ділянку, та документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом обєкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам

Відповідно до Порядку організації робіт з оформлення прав власності на об'єкти нерухомого майна у м. Кривому Розі, затвердженого рішенням виконкому Криворізької міської ради від 09.12.2009 р. № 366, оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності, в тому числі і на квартири після їх перепланування, здійснюється виконкомом міської ради.

Разом з тим Тимчасовим положенням передбачено, що для оформлення свідоцтва про право власності разом з документами, визначеними чинним законодавством України подається заява від власника відповідного об'єкту нерухомого майна або уповноважених ним осіб, однак відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов'язки) припиняється у момент смерті фізичної особи. На підставі вищевикладеного вбачається неможливість оформлення свідоцтва про право власності на спірне приміщення виконкомом міської ради у зв'язку зі смертю його власника ОСОБА_5 Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що переведення в нежитлове приміщення та реконструкція спірної квартири, належної ОСОБА_5 та їй - ОСОБА_1, на праві спільної сумісної власності як дружині померлого, а також належної обом позивачам на праві спадкування після смерті ОСОБА_5, було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, будівельних та санітарно-технічних та інших норм, проектної документації, введено в експлуатацію, але не зареєстровано за життя ОСОБА_5 та не замінено правовстановлюючі документи, вважають, що вказане право власності на вказану квартиру як нежитлове приміщення з урахуванням її реконструкції підлягає визнанню за ними в судовому порядку.

Таким чином, вважають, що визнанню судом підлягає їх право власності на спірне нежитлове приміщення, в т.ч. на 1 /2 його частину як на майно, що належить ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності подружжя, а також за ними, ОСОБА_1, ОСОБА_2 за кожною на 1/ 4 частину спірного нежитлового приміщення по праву спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 та просять суд визнати квартиру АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/ 2 частину нежитлового приміщення № 2 буд. № 36 по проспекту Гагаріна в м. Кривому Розі, загальною площею 65,7 кв.м, вбудованого в 1 поверх 3-4 поверхового житлового будинку, з врахуванням реконструкції, прийнятої в експлуатацію ОСОБА_4 державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію від 10.09.2002 р., як майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за кожною право власності на 1 /4 частину нежитлового приміщення № 2 буд. № 36 по проспекту Гагаріна в м. Кривому Розі, загальною площею 65,7 кв.м., вбудованого в 1 поверх 3-4 поверхового житлового будинку, прийнятого в експлуатацію після реконструкції ОСОБА_4 державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію від 10.09.2002 р., належного їм по праву спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 31 березня 2012 р., що належало померлому на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 28.12.2001 р. Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, за № в реєстрі №1271 та зареєстрованого Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в книзі: 10/6ПВ-312, № запису: 312.

У судовому засіданні позивачі та їх представник, посилаючись на повно викладені у позовній заяві обставини справи, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у вирішенні спору покладалась на розсуд суду, оскільки не має заперечень щодо того, що відповідні дозволи на перепланування квартири видавались та власник квартири згідно закону може здійснювати переобладнання квартири.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Так, судом встановлено, що 31 березня 2012 року помер ОСОБА_5, який доводиться ОСОБА_1 - чоловіком, а ОСОБА_2 - батьком, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про смерть (а.с. 11-13).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, у тому числі і на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 63,9 кв.м, житловою площею 41,5 кв.м, яка належала померлому на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченому 28.12.2001 Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, за № в реєстрі № 1271 та зареєстрованого Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в книзі: 10/6ПВ-312, номер запису: 312 (а.с. 16). Оскільки позивач ОСОБА_1Г, перебувала з ОСОБА_5 в офіційному шлюбі, зареєстрованому 13.08.1988 р. Жовтневим відділом ЗАГС м. Кривого Рогу, актовий запис № 802, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, тобто на час придбання вказаної квартири, то суд вважає, що це майно може бути визнане їх спільною сумісною власністю, а за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на 1 /2 частину вказаної квартири як за одним з подружжя, оскільки, згідно зі ст. 22 КпШС України, чинного на момент придбання спірної квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) та вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Також згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, незважаючи на те, що спірна квартира була зареєстрована на померлого ОСОБА_5, суд дійшов висновку, що вона належала подружжю на праві спільної сумісної власності подружжя в рівних частках по 1/ 2 частині кожному, у тому числі 1 /2 частина цієї квартири на праві спільної сумісної власності належить позивачу у справі ОСОБА_1 Таким чином, спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася лише на 1/ 2 частину вказаної квартири та підлягає спадкуванню спадкоємцями померлого за законом, оскільки, як встановлено судом, померлий ОСОБА_5 за життя заповіту не складав.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За відсутності заповіту ОСОБА_5 в першу чергу спадкоємцями за законом являються його дружина - ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2, які прийняли спадщину, подавши 10 травня 2012 року заяву про прийняття спадщини за законом, у звязку з чим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 було заведено спадкову справу № 29/2012, що підтверджується Витягом зі спадкового реєстру (а.с. 14).

Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, належні спадкоємцям, тобто позивачам у справі частки у спадщині, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 є рівними та становлять 1 /2 частина : 2 = 1/ 4частину спірної квартири кожній.

З ОСОБА_8 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.11.2012 р. приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с.8) вбачається, що підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стало те, що характеристики спірної квартири, вказані в документах на право власності на квартиру, не співпадають з даними ОСОБА_3 з реєстру прав власності на нерухоме майно. Дійсно, у договорі купівлі-продажу квартири, посвідченому 28.12.2001 р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 1271, вказана житлова площа - 41,5 кв.м, загальна площа - 63,9 кв.м, (а.с. 16), а з ОСОБА_3 з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП ДОР «Криворізьке БТІ» 16.10.2012 р. № 35871918 вбачається, що рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 46 від 13.02.2002 р. квартиру переведено з житлового приміщення в нежитлове, реконструйовано в нежитлове приміщення загальною площею 65,7 кв.м, вбудоване в 1 поверх 3-4 поверхового житлового будинку під торгівельно-виставочний салон згідно дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Кривого Рогу на виконання будівельних робіт №169 від 25.06.2002р. та прийнято в експлуатацію ОСОБА_4 державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію від 10.09.2002 р., на реконструйовану квартиру, однак правовстановлюючі документи не замінені (а.с. 15).

Відповідно до абз. 2, 3 п. 23 ОСОБА_8 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тому суд вважає, що за позивачами слід визнати право на спадкове майно з врахуванням реконструкції спірної квартири та переведення її до нежилого фонду. Так, згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_5 за життя, в період спільного шлюбу з ОСОБА_1, як співвласниками спірної квартири було переведено її з житлового приміщення в нежитлове, реконструйовано в нежитлове приміщення загальною площею 65,7 кв.м згідно Дозволу на виконання будівельних робіт № 169 від 25.06.2002 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Кривого Рогу на ім`я ОСОБА_5 (а.с. 23). З ОСОБА_4 державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію від 10.09.2002 р. на реконструйовану квартиру вбачається, що будівництво закінчене та прийняте в експлуатацію , а зазначений ОСОБА_4 є підставою для оформлення права власності на збудований обєкт та включення його до Державної звітності (а.с. 24).

Вказані обставини підтверджуються Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП ДОР «Криворізьке БТІ» 16.10.2012р. № 35871918; Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 46 від 13.02.2002 р. (а.с.15), однак правовстановлюючі документи не були замінені. Відповідно до Зведеного акту вартості будівель та споруд, складеного Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна вартість спірного приміщення станом на 11.10.2012 складає 41952,00 грн. (а.с. 17).

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування і забудова територій це діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає в т.ч. реконструкцію існуючої забудови та територій.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вживаний у вказаній нормі термін «будівництво» включає в себе нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт обєктів будівництва.

Таким чином, терміном «будівництво» охоплюється як будівництво нових об'єктів, так і реконструкція чи добудова, перепланування існуючих об'єктів містобудування.

Згідно зі ст. 332 ЦК України переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ.

Згідно з ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Так, відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України «Про основи містобудування» до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать в т.ч. проведення робіт з прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про основи містобудування» місцеві ради вирішують інші питання у сфері містобудування відповідно до закону, а також можуть делегувати вирішення питань, що належать до їх компетенції, своїм виконавчим органам або відповідним місцевим державним адміністраціям.

Відповідно до п. 8.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, передбачено, що оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно органами місцевого самоврядування фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності документу, що посвідчує право на земельну ділянку, та документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом обєкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам

Відповідно до Порядку організації робіт з оформлення прав власності на об'єкти нерухомого майна у м. Кривому Розі, затвердженого рішенням виконкому Криворізької міської ради від 09.12.2009 р. № 366, оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності, в тому числі і на квартири після їх перепланування, здійснюється виконкомом міської ради.

Разом з тим Тимчасовим положенням передбачено, що для оформлення свідоцтва про право власності разом з документами, визначеними чинним законодавством України, подається заява від власника відповідного об'єкту нерухомого майна або уповноважених ним осіб, однак відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов'язки) припиняється у момент смерті фізичної особи. На підставі вищевикладеного вбачається неможливість оформлення свідоцтва про право власності на спірне приміщення виконкомом міської ради у зв'язку зі смертю його власника ОСОБА_5

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що переведення в нежитлове приміщення та реконструкція спірної квартири, належної ОСОБА_5 та позивачу ОСОБА_1, на праві спільної сумісної власності як дружині померлого, а також належної обом позивачам на праві спадкування після смерті ОСОБА_5, було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, будівельних та санітарно-технічних та інших норм, проектної документації, введено в експлуатацію, але не зареєстровано за життя ОСОБА_5 та не замінено правовстановлюючі документи, суд вважає, що вказане право власності на вказану квартиру як нежитлове приміщення з урахуванням її реконструкції підлягає визнанню за позивачами в судовому порядку, тому задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 317, 319, 331, 332, 368, 383, 392,1261, 1267, 1268, 1273, 1274, 1296 ЦК України, ст. 22 КпШС України, ст.ст. 60, 63, 69, 70 СК України, ст.ст. 12, 14 Закону України «Про основи містобудування», ст.ст. 2, 11 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст., ст. 60, 209, 213-215, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності.

Визнати квартиру АДРЕСА_4 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1 /2 частину нежитлового приміщення № 2 будинку № 36 по проспекту Гагаріна у м. Кривому Розі, загальною площею 65,7 кв. м, вбудованого у перший поверх 3-4 поверхового житлового будинку з врахуванням реконструкції, прийнятої в експлуатацію ОСОБА_4 державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію від 10.09.2002 року як майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожною право власності на 1/ 4 частину нежитлового приміщення № 2 будинку № 38 по проспекту Гагаріна в м. Кривому Розі, загальною площею 65,7 кв м, вбудованого в перший поверх 3-4 поверхового житлового будинку, прийнятого в експлуатацію після реконструкції ОСОБА_4 державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкту в експлуатацію від 10.09.2002 року належного їм по праву спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 31 березня 2012 року, що належало померлому на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченому 28.12.2001 року Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за номером в реєстрі 1271 та зареєстрованого Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в книзі 10/6ПВ-312, № запису 312.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання до суду апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом 10 днів з дня проголошення рішення до суду не надійде апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_9