АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4248/13 Головуючий 1 інстанції Федорова О.В.
Справа № 2033/5267/2012 Доповідач - Коровін С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2013 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: - Коровіна С.Г.

Суддів : Коваленко І.П.

Довгаль А.П.

При секретарі: - Рудь А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2013 року по справі за заявою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.07.2012 року стягнуто аліменти з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 на дочку ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму дитини певного віку. Починаючи з 09.07.2012 року і до повноліття дитини.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування вимог він посилався на те, що в зазначеному рішенні суду не вказано ідентифікаційні номери позивача і відповідача і такий недолік можливо виправити лише шляхом ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ст. 220 ЦПК України. Відсутність ідентифікаційного номеру виключає належне оформлення виконавчого листа.

Ухвалою суду у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою суду від 27 травня 2013 року виправлено описку в тексті ухвали суду, змінено дату постановлення ухвали з 26 березня 201року на 26 квітня 2013 року.

В апеляцій скарзі поставлено питання про скасування ухвали суду і задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення. Апелянт вважає, що судом першої інстанції порушені вимоги процесуального закону. Ухвалою суду порушено право позивачки на справедливий суд. Виконавчий лист виданий на підставі зазначеного рішення суду не відповідає вимогам виконавчого документу і постановою державного виконавця відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документу. Це унеможливлює позивачці отримувати аліменти.

Заслухавши доповідача, представника апелянта, відповідача, який підтримав апеляційну скаргу і не заперечував надати суду першої інстанції відомості про ідентифікаційний код, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала скасуванню з передачею питання на розгляд до суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 липня 2012 року стягнуто аліменти з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини доходів боржника але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з 09.07.2012 року до повноліття дитини ОСОБА_7.

Постановою державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 20.08.2012 року відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2033/5267/12, виданого 15.08.2012 року. Підставою відмови зазначено відсутність у виконавчому документі відомостей про ідентифікаційний код боржника. Це є порушенням ч.1 п.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що справу про стягнення аліментів розглянуто у відсутність сторін. Суд не з'ясував у сторін ідентифікаційні коди і не вказав їх в резолютивній частині рішення. Відсутність номерів ідентифікаційних кодів у виконавчому листі і відмова виконавчої служби відкрити виконавче провадження позбавляє позивачку отримувати аліменти на дитину.

Представник позивача просив ухвалити додаткове посилаючись на те, що відсутність відомостей про ідентифікаційні коди сторін у справі унеможливлює належним чином оформити виконавчий лист, перешкоджає виконанню рішення суду.

Питання про ухвалення додаткового рішення вирішується за правилами ст.220 ЦПК України.

Вирішуючи зазначене питання суд першої інстанції в супереч вимогам ч.3ст.220 ЦПК не повідомив сторони про час і місце розгляду справи. Суд при розгляді справи і при ухваленні додаткового рішення не з'ясував номери ідентифікаційних кодів сторін і не зазначив їх у рішенні. Без зазначення ідентифікаційних кодів неможливо правильно оформити виконавчий лист і відповідно виконувати рішення. При таких обставинах крім ухвалення додаткового рішення стосовно ідентифікаційних кодів сторін усунути допущений недолік неможливо. Відповідач не заперечує надати суду відомості про свій ідентифікаційний код. Оскільки суд першої інстанції вирішував це питанні у відсутність відповідача, то не мав можливості усунути вказаний недолік рішення суду.

Згідно ст.220 ЦПК України додаткове рішенні має право ухвалити тільки суд, що ухвалив рішення. Таке право апеляційному суду не надано. Вирішити питання про додаткове рішення по цій справі колегія позбавлена можливості.

Враховуючи наведене, а також пояснення відповідача, що він не заперечує проти зазначення ідентифікаційного коду в рішенні суду і згодний надати суду відповідну інформацію, колегія скасовує ухвалу суду, а питання передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2013 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -