АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/1011/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/3670/2013
Головуючий у 1-й інстанції Щабельська І.В.
Доповідач Карнаух П. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Карнауха П.М.

Суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області про стягнення боргу та відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_2, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області відмовлено за безпідставністю.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_1 та подав на нього апеляційну скаргу.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким його позовні вимоги про стягнення боргу та відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю , всього на суму 28425,01 грн., до Управління Пенсійного Фонду України задовольнити повністю. Вважає, що рішення суду від 19.09.2013 року не відповідає дійсним обставинам справи, судом не повно зясовані обставини, що мають значення для справи, відповідачем не доведені обставини відсутності коштів належними доказами, які суд вважає встановленими та висновки суду суперечать як нормам матеріального (ст. 1173 ЦК України), процесуального права так і нормам міжнародних договорів, а також нормам Конституції України (ст. 22, 56,64).

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, зясувавши межі апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з підстав, визначених ст.308 ЦПК України.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, місцевий суд виходив з того, що дані вимоги є безпідставними, оскільки позивачем не надано суду доказів наявності протиправної бездіяльності органу державної влади, не надано незаконного рішення державного органу, які стали причиною заподіяння шкоди особі.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, як убачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим судом, що постановою Диканського районного суду від 25 березня 2011 року, зміненою Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2011 року було зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі провести перерахунок основної державної пенсії ОСОБА_1 по ІІІ групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 13 вересня 2010 року по 09 березня 2011 року з виконанням приписів ст. 67 цього закону та ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести виплату нарахованих сум. Постановою Диканського районного суду від 26 вересня 2011 року, яка набрала законної сили 19 квітня 2012 року аналогічне рішення було прийнято щодо нарахування та виплати відповідачем позивачу вказаних видів пенсії за період з 10 березня 2011 року по 18 червня 2011 року.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Згідно із ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст.. 1175 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, який був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державною, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

З матеріалів справи, а саме з повідомлення УПФ в Диканському районі вбачається, що позивачу було нараховано на підставі вищевказаних постанов Диканського районного суду Управлінням Пенсійного фонду України в рахунок невиплаченої основної державної пенсії та додаткової пенсії як інваліду ІІ групи кошти в загальній сумі 26 294 грн. 15 коп. Проте вказана сума до цього часу залишається невиплаченою позивачу у звязку з відсутністю фінансування в Державному бюджеті України на такі цілі та законодавчою неврегульованістю та відсутністю фінансування на такі цілі у Державному бюджеті України.

Місцевим судом також вірно встановлено, що відповідач по справі ніяких рішень, дій по незаконній відмові у виплаті суми нарахованої позивачу пенсії стосовно позивача не вчиняв. Таким чином, місцевий суд прийшов до вірних висновків про відсутність вини відповідача в даному випадку в заподіянні позивачу якої-небудь шкоди, а тому правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення завданої шкоди.

Висновок місцевого суду зроблений на підставі повного, всебічного та обєктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка з дотримання норм статті 212 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що висновки місцевого суду вірні та ґрунтуються на нормах закону.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК України зміст, аналіз підстав та предмету заявленого позову свідчить про розгляд справи судом першої інстанції з дотриманням принципу диспозитивності.

Тлумачення норм матеріального права апелянтом проведено поверхово, без повного та системного аналізу норм, а тому доводи викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу. Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Карнаух П.М.

Судді: Дряниця Ю.В.

ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_2