Справа № 2/431/56/2013р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

(повний текст)

07 серпня 2013 року. Старобільський районний суд

Луганської області

у складі:головуючого судді Озерова В.О.,

при секретарі Дубініній О.О.,

за участю:

представника позивача за первісним

позовом, представника відповідача

по зустрічному позову ОСОБА_1,

відповідача за первісним позовом,

позивача по зустрічному позову ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільську цивільну справу за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськвода» в особі відокремленого підрозділу Старобільського управління ТОВ «Луганськвода» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги по водопостачанню та водовідведенню та по зустрічному позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськвода» в особі відокремленого підрозділу Старобільського управління ТОВ «Луганськвода» про визнання претензії посадової особи незаконною,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Луганськвода» в особі відокремленого підрозділу (далі ВП) Старобільського управління ТОВ «Луганськвода» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги по водопостачанню та водовідведенню.

В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що ТОВ «Луганськвода» в особі ВП Старобільського управління ТОВ «Луганськвода» надає послуги по водопостачанню відповідачу ОСОБА_2, який є споживачем ТОВ «Луганськвода».

Згідно ст. 13 ЗУ «Про Житлово-комунальні послуги» водопостачання та водовідведення відноситься до комунальних послуг.

Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги розраховується згідно з затвердженими в установленому порядку тарифами.

Стаття 68 ЖК України вказує на своєчасну та щомісячну сплату споживачами комунальних послуг.

Згідно п. 20 та 21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 630 від 21.07.2005 року»: «Плата за надані послуги вноситься споживачами відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документу або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) засобів обліку води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: - з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення-з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Згідно «Правил надання послуг на централізоване опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Постановою КМУ за № 630, абоненти зобовязанні щомісячно не пізніше 20 числа місяця, який наступає за розрахунковим, вносити плату за послуги.

Відповідач сплачував нараховану плату за отримані послуги згідно вищезазначених Правил, але не в повному обсязі.

Договір, який був укладено 06.06.2009 року, вступив в дію з моменту його підпису сторонами. Позивач в установлені законом строки, не надав відповідачу протокол розбіжностей. Також, в судовому порядку, договір не був оскаржений. А це означає, що всі умови договору сторін влаштовували.

У ОСОБА_2 прилад обліку води відсутній.

Так як у ОСОБА_2 відсутній прилад обліку водоспоживання, то згідно заключного Договору, правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 630 від 21.07.2005 року, постанови КМУ № 1107 від 25.08.2004 року, рішення виконавчого комітету Старобільської міської ради від 29.07.2008 року, нарахування за водопостачання та за полив проводилося по нормі водоспоживання.

ОСОБА_2 виконував умови договору в повному обсязі до тих пір, поки йому не стали нараховувати плату за полив. За 2009 року було нараховано за полив 430 грн. 35 коп., за 2010 рік за полив нараховано 803 грн. 85 коп. За 2011 рік за полив нараховано 775 грн. 88 коп., за 2012 рік за полив нараховано 1146 грн.66 коп. Частково заборгованість погашена.

Було зроблено перерахунок та проведено нарахування з урахуванням дощових днів згідно довідки Гідрометеорологічного центру Луганської області. Загальна сума боргу за полив становила 3151 грн. 83 коп.

ОСОБА_2 була нарахована плата за полив, а не за нераціональне використання води (полив шлангами), як вказується ним в позовній заяві. Згідно п.5.2.1 Договору за нераціональне використання води, проводиться дорахування «Споживачу» додатково дораховується обсяг води, який розраховується по пропускній спроможності водопровідного вводу за добу.

У позивача ОСОБА_2 витоків води, або нераційного використання питної води (поливу шлангами) виявлено не було, акти не складалися.

Згідно ст. ст. 6, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи із затверджених тарифів обласної державної адміністрації. Рішенням Луганської обласної ради № 22/11 від 29.05.2008 року з 01.06.2008 року тарифи на послуги становлять: на водопостачання - 3,90 грн./м 3; на водовідведення - 2,76 грн. /м3.

Згідно постанови НКРЕ України № 98 від 27.01.2011 року, з 01.02.2011 року тарифи на послуги становлять: на водопостачання - 4,49 грн./м3; на водовідведення - 3,18 грн.

Згідно ст. 21 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», договір про надання послуг з питного водопостачання набирає чинності після досягнення домовленості з усіх його істотних умов та підписання сторонами.

Згідно ст. 29 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», у сфері питної води та питного водопостачання встановлюються такі нормативи:

- нормативи питного водопостачання;

- екологічні нормативи якості води джерел питного водопостачання;

- технологічні нормативи використання питної води.

Порядок розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Для оцінки та забезпечення раціонального використання води встановлюється відповідно до закону поточні та перспективні технологічні нормативи використання питної води.

Технологічні нормативи використання питної води розробляються кожним підприємством питного водопостачання, погоджуються з місцевими органами виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, водного господарства та затверджуються органами місцевого самоврядування.

Порядок розроблення та затвердження технологічних нормативів використання питної води встановлюється центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Згідно постанови КМУ № 1107 від 25.08.2004 року «Про затвердження Порядку розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання», нормативом (нормою) питного водопостачання є розрахункова кількість питної води, яка необхідна для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб однієї людини протягом доби у конкретному населеному пункті, на окремому об'єкті або транспортному засобі. Перегляд нормативів питного водопостачання здійснюється один раз на три роки. Методика визначення нормативів питного водопостачання населення розробляється та затверджується центральнім органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Норми водоспоживання затверджені рішенням Старобільської міської ради № 74 від 29.07.2008 року, згідно якого «Водокористування на полив садів, присадибних ділянок, квітників та газонів прийнято 6 літрів на м2. Поливними місяцями є травень, червень, липень, серпень».

Станом на 12.11.2012 року за відповідачем - абонентом ВП Старобільського управління ТОВ «Луганськвода» згідно довідки та зворотної відомості абонентського відділу по рахунку № 2574 заборгованість за водопостачання та водовідведення станове 3151 грн. 83 коп., яка виникла з 01.07.2009 року.

Остання оплата відповідачем по рахунку відбулася в листопаді 2012 року.

Відповідач з заявою про зменшення об'ємів спожитої води та стоків не звертався.

Несплата відповідачем негативно відображається на фінансовому стані ВП Старобільського управління ТОВ «Луганськвода», та станове збитки підприємству, несвоєчасну сплату податків та інших платежів.

Раніше позивач звертався з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги по водопостачанню та водовідведенню до Старобільського районного суду, заява була задоволена. 11.02.2011 року Старобільським районним судом було винесено судовий наказ за № 2-н-48/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості та судових витрат в повному обсязі.

Ухвалою Старобільського районного суду від 03 березня 2011 року судовий наказ, було скасовано.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськвода» в особі відокремленого підрозділу Старобільського управління ТОВ «Луганськвода» про визнання претензії посадової особи незаконною.

В обґрунтування свого зустрічного позову посилається на те, що в дійсності свій город він поливаю водою із власної шпари, а не з міського водопроводу, і це є загальновідомим, у тому числі й для самого відповідача, фактом, підтвердженим. У нього в наявності є власної шпара, обладнана спеціально та призначена для поливу городу. Призначення поливної систем полягає в тому, щоб виключити нераціональне використання питної води при поливі городу. Висновок фахівця зі штату відповідача - контролера ОСОБА_3 у вигляді: поливна площа 342 м/2 своя шпара, яке вона внесла в частину 2 договору після того, як на її прохання він продемонстрував їй - чому він поливає свій город; Актом комісії Старобільської міської ради від 07.04.2010р. № 805, підписаного в тому числі й фахівцем зі штату відповідача - контролером ОСОБА_4; Актом, складеним контролером ОСОБА_4 з приводу спіткавшого його город стихійного лиха, з якого випливає, що з 3,47 соток городу, які фактично він поливає водою із власної шпари, стихія залишила йому для оплати ні яким образом і ні в якому виді, не здійснюваного ним поливу, питною водою всього 0,5 сотки. З погляду етики й моралі сучасного, цивілізованого, демократичного суспільства, відповідач, таким чином, робить у відношенні нього, звичайно ж, свідомо несправедливе, свідомо несумлінне, свідомо нерозумне діяння, виправдати (обґрунтувати) яке якою саме нормою права не представляється можливим тому, що в законодавстві немає й не може бути норми права, що входить у протиріччя з основними початками цивільного законодавства, зазначеними в п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, тобто претензія відповідача незаконна. При всьому цьому, довівши справу вже до десятого суду підряд. Відповідач категорично наполягає на тому, що цю абсурдну претензію до нього пред'являє, нібито, на законній підставі, яким на його думку, нібито є стаття 21 Постанови КМУ № 630, яка є нормою матеріального права, і дозволяє йому, а то й зовсім зобов'язує його пред'являти йому цю абсурдну претензію свідомо за ні яким образом і ні в якому разі не здійснюваний ним полив городу питною водою. Таким чином, позивач вважав незаконними нарахування йому плати за не здійснюваний ним полив городу питною водою та предявлену йому відповідачем претензію про стягнення з нього заборгованості сумою в 3151 грн. 83 коп. за не здійснюваний ним полив городу питною водою.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, представник відповідача по зустрічному позову ОСОБА_1, первісний позов підтримала у повному обсязі та просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ТОВ «Луганськвода» в особі ВП Старобільського управління ТОВ «Луганськвода» 3151 грн. 83 коп. та судові витрати в сумі 244 грн. 60 коп. Зустрічний позов ОСОБА_2 вважала необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні позивач по зустрічному позову, відповідача за первісним позовом ОСОБА_2, первісний позов вважав необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зустрічний позов підтримав у повному обсязі та просив суд: нарахування йому плати за не здійснюваний ним полив городу питною водою, визнати незаконним, та предявлену йому відповідачем претензію про стягнення з нього заборгованості сумою в 3151 грн. 83 коп. за не здійснюваний ним полив городу питною водою, визнати незаконною.

Розглянувши первісні та зустрічні позовні вимоги, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

У відповідності до первісного позову, підставою стягнення з позивача заборгованості по сплаті за водопостачання, є користування позивачем водою для поливу належного йому огороду.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом досліджено рішення Старобільського районного суду Луганської області по цивільній справі № 2-61/2010 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ТОВ «Луганськвода» в особі ВП Старобільського управління ТОВ «Луганськвода» про визнання дій посадових осіб неправомірними, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 для поливу огороду використовують належну їм шпару. Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області, при розгляді апеляційної скарги ТОВ «Луганськвода» в особі ВП Старобільського управління ТОВ «Луганськвода» на вказане рішення Старобільського районного суду, в своїй ухвалі від 14 квітня 2010 року, вказав на відсутність у відповідача (ТОВ «Луганськвода» в особі ВП Старобільського управління ТОВ «Луганськвода») підстав для нарахування ОСОБА_2 оплати за полив огороду.

Вказані судові рішення є преюдиціальною обставиною для даної цивільної справи.

Жодних доказів того, що ОСОБА_2 у 2010-2012 роках використовувалась для поливу огороду вода, поставлена ТОВ «Луганськвода» в особі ВП Старобільського управління ТОВ «Луганськвода», первісним позивачем не надано.

У звязку з наведеним, суд вважає позов ТОВ «Луганськвода» в особі ВП Старобільського управління ТОВ «Луганськвода» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги по водопостачанню та водовідведенню, необґрунтованим.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_2 до ТОВ «Луганськвода» в особі ВП Старобільського управління ТОВ «Луганськвода», то суд вважає зустрічний позов необґрунтованим з наступних підстав.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обовязку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача ОСОБА_2 по зустрічному позову, по визнанню вимог претензії посадової особи незаконною, є такими що не відповідають способам захисту цивільних прав судом, передбачених діючим законодавством.

На підставі викладеного ч. 2 ст. 16 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні первісного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськвода» в особі відокремленого підрозділу Старобільського управління ТОВ «Луганськвода» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги по водопостачанню та водовідведенню відмовити за необґрунтованістю.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськвода» в особі відокремленого підрозділу Старобільського управління ТОВ «Луганськвода» про визнання претензії посадової особи незаконною відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Озеров