Дата документу 15.01.2013 Справа № 0814/8784/2012
Номер провадження 2/334/191/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2013 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Вєтлугіній Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в позовній заяві, що 19.04.2005 р. між Акціонерним комерційним банк «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», і відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML-200/244/2005, згідно з умовами якого останній отримав кошти в розмірі 85 000 доларів США на придбання нерухомого майна, зі сплатою 14% річних, строком до 19.04.2020 р.

В забезпечення повернення кредитних коштів 19.04.2005 р. між Акціонерним комерційним банк «Райффайзенбанк Україна»Банком та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були укладені договори поруки № CGML-200/244/2005, згідно з якими відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зобовязались відповідати перед Банком за повне та своєчасне виконання Позичальником боргових зобовязань за кредитним договором у повному обсязі таких зобовязань. Відповідно до п.1.2 вказаних договорів поруки, Поручителі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та Боржник ОСОБА_1 відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобовязань як до Боржника, так і до Поручителів, чи до всіх одночасно.

23.09.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк»було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно умов цього договору Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»прийняло право вимоги за кредитним договором № МL-200/244/2005 від 19.04.2005 р. та договорами поруки № CGML-200/244/2005 від 19.04.2005 р.

Однак, відповідач ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобовязання за кредитним договором, несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредит та відсотки за користування кредитом. В звязку з чим, станом на 06.07.2012 р. виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 1 895 812 грн. 89 коп., в тому числі: сума заборгованості за тілом кредиту 67 019,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2012 р. становить 535 685 грн. 82 коп.; сума заборгованості за процентами - 24 031,88 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2012 р. становить 192 086 грн. 81 коп.; пеня, нарахована на суми заборгованості в розмірі 1 % на кожний день прострочення сплати кредиту 1 168 040 грн. 25 коп.

Позивач просить стягнути на свою користь з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 1 895 812 грн. 89 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3219 грн.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна»раніше приймав участь у судових засіданнях та підтримав позовні вимоги, а в судове засідання, призначене на 15.01.2013 р., не зявився,

надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що дійсно має заборгованість за кредитним договором № ML-200/244/2005, однак вважає її занадто завищеною. У звязку з чим просить зменшити розмір нарахованої позивачем пені, оскільки не працює та має скрутне матеріальне становище.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що вважає суму заборгованості за кредитним договором завищеною, тому просить зменшити розмір нарахованої позивачем пені у звязку із тяжким матеріальним становищем, оскільки її чоловік ОСОБА_1 відповідач у справі - не працює, вона працює, але отримує невелику заробітну плату.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, своїх заперечень щодо позову не представив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.04.2005 р. між Акціонерним комерційним банк «Райффайзенбанк Україна», і відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML-200/244/2005, згідно з умовами якого останній отримав кошти в розмірі 85 000 доларів США на придбання нерухомого майна, зі сплатою 14% річних, строком до 19.04.2020 р.

Відповідно до п.1.5.1 кредитного договору, погашення відповідної частини кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням.

Згідно п. 1.5.1.1 кредитного договору нараховані у порядку, передбаченому цим договором відсотки сплачуються Позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту.

Відповідно до п. 4.1.1 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобовязань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум.

В забезпечення повернення кредитних коштів 19.04.2005 р. між Акціонерним комерційним банк «Райффайзенбанк Україна»Банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № CGML-200/244/2005, згідно з яким відповідачка ОСОБА_2 зобовязалась відповідати перед Банком за повне та своєчасне виконання Позичальником боргових зобовязань за кредитним договором у повному обсязі таких зобовязань. Відповідно до п.1.2 вказаного договору поруки, Поручитель ОСОБА_2 та Боржник ОСОБА_1 відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобовязань як до Боржника, так і до Поручителя, чи до обох одночасно.

В забезпечення повернення кредитних коштів 19.04.2005 р. між Акціонерним комерційним банк «Райффайзенбанк Україна»Банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № CGML-200/244/2005, згідно з якими відповідач ОСОБА_3 зобовязався відповідати перед Банком за повне та своєчасне виконання Позичальником боргових зобовязань за кредитним договором у повному обсязі таких зобовязань. Відповідно до п.1.2 вказаного договору поруки, Поручитель ОСОБА_3 та Боржник ОСОБА_1 відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобовязань як до Боржника, так і до Поручителя, чи до обох одночасно.

Згідно ст. 1 Статуту Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», затвердженого рішенням Загальних Зборів Акціонерів, Протокол № 54 від 23.07.2009 р., та погодженого Національним банком України за реєстраційним №273 від 19.08.2009 р., Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обовязків Закритого

акціонерного товариства «ОТП Банк», який в свою чергу є правонаступником усіх прав та обовязків Акціонерного комерційного банку «Райффайзен Україна». Згідно з рішенням позачергових Загальних Зборів Акціонерів від 09.10.2006 р. (Протокол №40) Банк змінив свою назву з Акціонерного комерційного банку «Райффайзен Україна»на Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк».

23.09.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк»було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно умов цього договору Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»прийняло право вимоги за кредитним договором № МL-200/244/2005 від 19.04.2005 р. та договорами поруки № CGML-200/244/2005 від 19.04.2005 р.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

На підставі ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників ( солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний в повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних божників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обовязку у повному обсязі одним із боржників припиняє обовязок решти солідарних боржників перед кредитором.

Як передбачено ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Банк у повному обсязі виконав прийняті на себе зобовязання за договором і надав відповідачу ОСОБА_1 суму кредиту, а відповідач у свою чергу не виконав свої зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 06.07.2012 р. у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 1 895 812 грн. 89 коп., в тому числі: сума заборгованості за тілом кредиту 67 019,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2012 р. становить 535 685 грн. 82 коп.; сума заборгованості за процентами - 24 031,88 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2012 р. становить 192 086 грн. 81 коп.; пеня, нарахована на суми заборгованості в розмірі 1 % на кожний день прострочення сплати кредиту 1 168 040 грн. 25 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Листами ТОВ «ОТП Факторинг Україна»за вих. №№ 58844, 58845, 58846 від 27.06.2012 р. на адресу відповідачів були направлені досудові вимоги про дострокове погашення кредитної заборгованості, які були залишені без задоволення.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»розяснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу.

Істотними обставинами в розумінні частити третьої статі 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

В судовому засіданні відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було заявлено про зменшення розміру нарахованої позивачем пені у звязку з тяжким матеріальним становищем.

Враховуючи, що пеня, нарахована позивачем на суми заборгованості в розмірі 1 % на кожний день прострочення сплати кредиту складає 1 168 040 грн. 25 коп., що значно перевищує суму заборгованості за тілом кредиту (535 685 грн. 82 коп.), а також враховуючи майновий стан відповідачів, а саме те, що відповідач ОСОБА_1 не працює та згідно наданих ним суду податкових декларацій про майновий стан і доходи, а також розрахунків податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності за 2012 рік, він підприємницькою діяльністю не займався, доходів не отримував; відповідачка ОСОБА_2, згідно наданої нею у судовому засіданні довідки про заробітну плату від 10.01.2013 р., має мінімальну заробітну плату; крім того відповідачі мають сина, що підтверджується довідкою з місця проживання №12 від 14.01.2013 р., та враховуючи те, що відсутні негативні наслідки для позивача через прострочення виконання зобовязання, суд вважає за можливе зменшити суму пені з 1 168 040 грн. 25 коп. до 100 000 грн.

Зважаючи на той факт, що на час розгляду справи ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору, має невиконані перед позивачем зобовязання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для часткового задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідачів у солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»заборгованості за кредитним договором в сумі 827 772 грн. 63 коп., що складається з наступного: сума заборгованості за тілом кредиту 67 019,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 535 685 грн. 82 коп.; сума заборгованості за процентами - 24 031,88 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 192 086 грн. 81 коп.; пеня 100 000 грн. У звязку з чим, в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів у солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»судові витрати у виді судового збору в сумі 3219 грн., які були сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 218 ЦПК України, і ст. ст. 509, 526, 530, 543, 553-554, 549-551, 610-612, 616, 623, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № МL-200/244/2005 від 19.04.2005 р. в сумі 827 772 грн. 63 коп. (вісімсот двадцять сім тисяч сімсот сімдесят дві гривні 63 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»судові витрати в сумі 3219 грн. (три тисячі двісті девятнадцять гривень).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.Є. Баруліна