Провадження № 2/202/2204/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 квітня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючої судді - Слюсар Л.П.

при секретарі - Щіголєвій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в позовній заяві і у судовому засіданні позивачка посилалася на те, що 01 серпня 1998 року нею був зареєстрований шлюб з відповідачем. В шлюбі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка вказала, що після одруження відповідач продовжував вести особисте життя, а саме: втікав з квартири коли йому заманеться, регулярно не ночував дома, наступного дня приходив додому напідпитку, не пояснюючи причини своєї відсутності вдома; вчиняв сварки та ображав позивачку принизливими словами. Після народження сина ситуація не змінилася. В 2003 році позивачка припинила такі сімейні відносини та переїхала до своїх батьків. В липні 2012 року подружжя спробувало налагодити сімейні відносини, однак в серпні 2012 року відповідач зник та став проживати зі своєю матірю. Позивачка вирішила розірвати фактично припинений шлюб у судовому порядку. Спору про місце проживання дитини відсутній, дитина проживає з позивачкою. Спору про поділ майна не має. Просила позов задовольни та шлюб розірвати.

Відповідач в судове засідання зявився. Обставини, викладені у позовній заяві не заперечував, однак просив шлюб не розривати.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами 01 серпня 1998 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 423 був зареєстрований шлюб. В шлюбі народився син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що сторони з 2003 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе. Позивачка докладала зусиль щодо збереження сімї, однак відповідач жодних дій щодо її збереження не вчинив. Спору щодо місця проживання дитини немає, однак між сторонами можливий спір щодо поділу майна.

Причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між позивачкою та відповідачкою взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, втрата почуттів взаємної любові та поваги, що призводить до постійних сварок та скандалів.

При постановленні рішення, суд враховує те, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, відповідач щодо поновлення сімейно-шлюбних відносин жодних дій не вчинює, а тому приходить до висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на його користь у розмірі 114 грн. 70 коп.

Керуючись ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3,7,10, 11, 15, 57,88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Анфьорова) ОСОБА_4, зареєстрований в Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська 01 серпня 1998 року, актовий запис № 423, які мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу змінити на Анфьорова.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Л.П. Слюсар