РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2013 2/425/384/13

425/1004/13-ц

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.,

при секретарі - Гайворонській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рубіжне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - ,

встановив:

Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтовування позовних вимог позивач вказала, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 19.12.2012 року.

Відповідач проживає у сусідній квартирі АДРЕСА_2 та розповсюджує неправдиву інформацію стосовно того, що нібито вона облаштувала в своїй квартирі салон- перукарню, що призвело до забруднення повітря запахом ацетону та лаку, що не відповідає дійсності.

У зв,язку з чим, відповідач звернулася зі скаргою до державного закладу „Рубіжанська міська санітарно- епідеміологічна станція Луганської області", за якою, 26 грудня 2012 року було здійснено обстеження її квартири на предмет санітарно- епідеміологічного обстеження, про що складено акт, за висновком якого, факти викладені в скарзі ОСОБА_2 не підтвердилися і факт здійснення перукарських послуг, а також наявності в її квартирі сторонніх запохів, не встановлено.

03.01.2013 року відповідач викликала комисію ПП „Ромалекс", якою також не встановлено факт надання нею перукарських послуг, а факт наявності специфічних запохів встановлено лише зі слів сусідів.

03.01.2013 року відповідач влаштувала їй скандал, внаслідок чого їй довелося викликати швидку допомогу та пройти курс лікування.

04.01.2013 року відповідач знову влаштувала сварку з приводу сторонніх запахів, які нібито є наслідком діяльності з надання перукарських послуг в її квартирі, і вона знову викликала швидку допомогу та проходила курс лікування.

Крім того, відповідач звернулася зі скаргою до ПП „Ромалекс" з приводу її незаконного будівництва тамбура, про що було складено щодо неї протокол про адміністративне правопорушення.

Всі звинувачення відповідача, щодо порушення нею санітарно- епідеміологічних норм є безпідставними, оскільки квартирою вона володіє на праві приватної власності з 19.12.2012 року і з того ж часу почала користуватися нею та здійснювала підготовку до ремонту.

22.12.2012 року в її квартиру було завезено будівельні матеріали, серед яких не було жодних красителів, фарб та інших хімічних речовин, які могли б утворювати специфічні запохи. На період перевірок і до цього часу, в квартирі здійснюється ремонтні роботи, які з 30.12.2012 року по 07.01.2013 року не проводилися у зв,язку з новорічними святами.

Внаслідок постійних сварок, які виникають з ініціативи відповідача, вона перебуває в постійній нервній напрузі, що призвело до погіршення стану її здоров,я, за відновленням якого їй довелося звертатися до лікаря, на що було витрачено грошові кошти в сумі 206 грн. 41 коп.

Крім того, відповідач своїми неправомірними діями, які вбачаються в її безпідставних скаргах до відповідних установ, спричинила їй моральну шкоду в розмірі 2000 грн., та яка полягає у душевних та фізичних стражданнях, яких вона зазнала у зв,язку з протиправною поведінкою відповідача щодо неї. Відповідач фактично займається наговором відносно того, що вона нібито здійснювала діяльність, яка її заважає, чим створює негативне враження інших сусідів відносно неї.

У зв,язку з усіма вказаними негативними подіями, вона проходить лікування у лікаря- психіатра. Вважає, що це буде мати свої наслідки щодо її подальшого життя, адже перебування на лікуванні у психіатричному відділенні, у майбутньому може вплинути на її працевлаштування. тощо.

Просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду,завдану внаслідок пошкодження здоров,я в розмірі 206 грн. 41 коп., моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, надала суду аналогічні пояснення по суті заявлених вимог.

В судовому засіданны представник відповідача позовні вимоги не визнав,пояснив ,що вважає позов необгрунтованим, оскільки для встановлення факту завдання шкоди в цих правовідносинах позивачу необхідно довести, зокрема, протиправність діяння( поширення інформаціїї, що не відповідає дійсності), негативні наслідки цього протиправного діяння ( порушення конкретно визначених особистих немайнових прав), причинний зв,язок між протиправними діями та негативними наслідками, а на відповідача покладається обов,язок довести відсутність своєї вини.

Як вбачається із позову та акту санітарно- епідеміологічного обстеження від 26.12.2012 року, відповідач звернулася до ДЗ „Рубіжанська МСЕС" 25.12.2012 року посилаючись на обставини, які мали місце до цієї дати. При обстеженні комісією не встановлено фактів, викладених у заяві відповідача, проведення перукарських (манікюрних) послуг, наявність сторонніх запахів в квартирі позивача. Але такий висновок зроблений на момент обстеження, і, відповідно, не може свідчити про достовірність інформації, викладеної відповідачем у своєму зверненні з посиланням на факти, які мали місце до цієї дати. Відповідно, такий акт не свідчить про розповсюджування недостовірної інформації відповідачкою, та не спростовує відомостей, викладених у зверненні відповідача.

Як вбачається із акту від 03.01.2013 року, комісія, яка складалась с представників ПП „Ромалекс" та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, за участю жильців квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4, дійшла до висновку, що встановити факт наявності сторонніх запахів неможливо, оскільки на момент перевірки вхідні двері були відчинені. Між тим, поява специфічних запахів до часу перевірки підтверджена жильцями квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 цього будинку. Відповідно, такий акт не свідчить про розповсюджування недостовірної інформації відповідачем, та не спростовує відомостей, викладених у зверненні відповідача.

Факт самовільного будівництва тамбура позивачем встановлений протоколом про адміністративне правопорушення №11, складеним представником балансоутримувача і, що спростовує доводи позивача про розповсюджування недостовірних відомостей про цей факт відповідачем. Позивач не оскаржила встановлений у протоколі факт самовільного будівництва.

Позивач не визначилася з особистими немайновими правами, які порушені і на захист, яких вона звертається, а лише посилається на погіршення її здоров,я, пов,язуючи це зі скандалом, який виник на зазначених фактах. При цьому позивач не послалась на образи, приниження і гідність, честі з боку відповідача.

Проте, звернення однієї особи до іншої з приводу певних обставин не визначається як протиправність дій і правового розуміння скандалу діюче законодавство не містить. При цьому, само по собі прохання ( вимога) припинити певні дії, які порушують права інших осіб не містять ознаки протиправності. Факт такого звернення і наслідків у вигляді погіршення здоров,я позивачем не доводиться належними і допустимими доказами.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши докази, матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено,що позивач є власником квартири , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (копія договору дарування- а.с.7).

Відповідно до акту санітарно- епідеміологічного обстеження від 26.12.2012 року (а.с.10), відповідач звернулася до ДЗ „Рубіжанська МСЕС" 25.12.2012 року. При обстеженні комісією не встановлено фактів, викладених у заяві відповідача, проведення перукарських (манікюрних) послуг, наявність сторонніх запахів в квартирі позивача.

Відповідно до акту від 03.01.2013 року (а.с.11) , виходить ,що встановити факт наявності сторонніх запахів неможливо, оскільки на момент перевірки вхідні двері були відчинені. Поява специфічних запахів до часу перевірки підтверджена жильцями квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4.

Факт самовільного будівництва тамбура позивачем встановлений протоколом про адміністративне правопорушення №11 від 11.02.2013 р.(а.с.14)

Позивач не оскаржила встановлений у протоколі факт самовільного будівництва.

Відповідно до довідок Центральної міської лікарні (а.с.16,18) позивач зверталася до лікаря-психіатра ,був встановлений діагноз: вегито-судинна дістонія .

Відповідно відповіді на запит суду Центральної міської лікарні (а.с. )позивач зверталася до психіатричного абінету ,діагноз: неврастеничний синдром психогенного характеру.

У пункті 16 постанови №1 від 27.02.2013 року Пленуму ВСУ „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов,язані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода,завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю,відшкодувається особою ,яка її завдала,за наявності її вини,крім випадків .встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року із змінами,внесеними згідно з Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 25.05.2001 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"обов"язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди,протиправність діяння її заподіювача,наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Із наданих позиачем довідок не вбачається причинний зв"язок між діями відповідача та хворобою позивача.

Звернення відповідача до різних інстанцій не є протиправними діями та е протиречать діючому законодавству.

Таким чином . позивачем не надано жодного доказу, які б підтвердили причинний зв'язок між завданою йому шкодою та діями відповідача .

При таких обставинах ,суд вважає позовні вимоги такими ,що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного ,керуючись ст.ст.23,1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міській суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Москаленко