Провадження №2/761/7141/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 листопада 2013 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Малинникова О.Ф.

при секретарі Бєловій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 підтриманий начальником Автогосподарства УМВС України у Миколаївській області до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт», треті особи Автогосподарство УМВС України у Миколаївській області, Субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 про стягнення відшкодування шкоди завданої ДТП , -

в с т а н о в и в :

У серпні 2013 року надійшла до суду позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» про стягнення відшкодування шкоди завданої ДТП.

Позивач зазначив, що належний йому на праві власності автомобіль НОМЕР_1 був пошкоджений у ДТП, яке сталося 02.04.2012 року у м. Києві за участю належного автогосподарству УМВС України у Миколаївській області автомобіля «Фольксваген» д.н. НОМЕР_4.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.04.2012 року винним у ДТП визнано позивача ОСОБА_1

Згідно із Полісом серії АА № 7860815, виданим Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Лафорт» застрахована цивільна відповідальність ОСОБА_1, як власника автомобіля НОМЕР_1 у разі страхового випадку, внаслідок якого завдана шкода третім особам під час ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Згідно із актом виконаних робіт по відновлювальному ремонту автомобіля належного автогосподарству УМВС України у Миколаївській області автомобіля «Фольксваген. Пассат» д.н. НОМЕР_4 визначена вартість ремонту у сумі 31.800 грн. (а.с. 6-7). Експертом відповідача оцінено вартість збитків у сумі 29.000 грн.

Однак ним виплачено страхову суму у розмірі 17.246,04 грн. потерпілій стороні Автогосподарству УМВС України у Миколаївській області. Решта суми не виплачена.

Посилаючись на ч.2 ст. 636 ЦК України, у якій зазначено, що виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору, позивач просив:

- відновити порушене право автогосподарству УМВС України у Миколаївській області;

- зобовязати відповідача сплатити СТО СПД ОСОБА_2 14.553,96 грн.

- стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 145, 54 грн..

В судове засідання позивач не зявився через загальну канцелярію Шевченківського районного суду м. Києва 21.10.2013 року надав клопотання, в якому розгляд цивільної справи за його позовом просив суд проводити в його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт» в судове засідання свого представника повторно не направило, хоча було повідомлено про час і місце судового засідання, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надіслало.

Ухвалою суду від 11 листопада 2013 року постановлено про заочний розгляд справи.

Ухвалою суду від 30 вересня 2013 року судом залучено у якості третіх осіб Автогосподарства УМВС України у Миколаївській області та Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_2.

Треті особи Автогосподарства УМВС України у Миколаївській області, Субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 відповідно до їх письмових заяв проти позову не заперечують.

Суд, вивчивши позовну заяву позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи 02 квітня 2012 року в м. Миколаєві, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген» д.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_6 (автомобіль належить Автогосподарству УМВС України в Миколаївській області) та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Перебуваючи за кермом автомобіля, позивач ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 ПДР України не вибрав безпечну швидкість руху не дотримався безпечної дистанції на дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з зупинившимся по переду автомобілем.

На виконання умов Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004р. в редакції Закону № 3565-Х/І від 13.08.2011р. (що була чинною на момент настання страхового випадку - ДТП) цивільно-правова відповідальність гр. ОСОБА_1 на момент настання ДТП була застрахована ПрАТ Страхова компанія «Лафорт» згідно із Полісом серії АА №7860815.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.04.2012 року позивача визнано винним у настанні ДТП.

Згідно із ст. 982 ЦК України сторонам договору страхування встановлюються істотні умови договору страхування, якими є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Положеннями ст. 25 Закону України «Про страхування» передбачено порядок і умови здійснення страхових виплат та страхового відшкодування. Зокрема встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 60 ЦПК України покладено обовязки доказування і подання доказів на кожну із сторін. Як передбачено ст.57 Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ч.1) Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що відповідно до п. 34.2. Закону № 1961-IV страховик зобов'язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Спеціалістом був оглянутий пошкоджений транспортний засіб потерпілої в ДТП сторони, при цьому розмір матеріального збитку був визначений в сумі 29 000 грн.

З метою самостійного визначення розміру збитку постраждала сторона разом з Позивачем звернулися до відповідної станції технічного обслуговування (СПД ОСОБА_2 ІПН: НОМЕР_3) де вартість згідно із актом виконаних робіт по відновлювальному ремонту автомобіля належного автогосподарству УМВС України у Миколаївській області автомобіля «Фольксваген. Пассат» д.н. НОМЕР_4 визначена вартість ремонту у сумі 31.800 грн. (а.с.6-7). Експертом відповідача оцінено вартість збитків у сумі 29.000 грн. Однак ним виплачено страхову суму у розмірі 17.246,04 грн. потерпілій стороні Автогосподарству УМВС України у Миколаївській області. Решта суми не виплачена. Тобто Відповідач 22.08.2012 року провів лише часткову виплату страхового відшкодування в сумі 17 246.04 грн.

Відповідно до 36. 2. Закону України № 1961-IV Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Керуючись вищезазначеними нормами потерпіла особа разом з Позивачем подали страховику усі документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України № 1961-IV. Відповідно до ст. 36 Закону Страховик зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Проте на даний момент, жодного повідомлення не надійшло, що суперечить ст.36 Закону № 1961-IV.

Тому позивач просив суд зобовязати відповідача сплатити СТО СПД ОСОБА_2 14.553,96 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Сторона відповідача суду обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень не надіслала в судові засідання не зявлялась.

Згідно із статтею 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 6 Закону № 1961 -IV страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно із статтею 33 Закону № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із статтею 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

У відповідності до п. З ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 № 85/96-ВР (надалі - Закон) страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно із статтею 979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

Стаття 988 ЦК України встановлює, що у випадку настання страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на встановлені судом обставини на підставі зібраних доказів, яким суд надає оцінку у їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» страхове відшкодування за Полісом № АА/7860815, страхувальник ОСОБА_1, шляхом перерахування суми 14.553,96 грн. на розрахунковий рахунок НОМЕР_6 у ПАТ «ОТП банк» м. Миколаєва Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, свідоцтво про державну реєстрацію Серія НОМЕР_5 від 24.09.2004 року, як витрати на підставі акту виконаних робіт № 9 від 23.08.2012 року на ремонт автомобіля Фольксваген Пассат д.н. НОМЕР_4, належного Автогосподарству УМВС у Миколаївській області.

Враховуючи викладене, та на підставі ст. ст.ч.2 ст.636,979,985,986,988 ЦК України, керуючись ст. 3, 10, 11, 50, 57, 58, 60, 63, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, підтриманий начальником Автогосподарства УМВС у Миколаївській області до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт», треті особи Автогосподарства УМВС у Миколаївській області, Субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 про стягнення відшкодування шкоди завданої ДТП задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за Полісом № АА/7860815, страхувальник ОСОБА_1, шляхом перерахування суми 14.553 (чотирнадцять тисяч пятсот пятдесят три) грн., 96 коп. на розрахунковий рахунок НОМЕР_6 у ПАТ «ОТП банк» м. Миколаєва Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, свідоцтво про державну реєстрацію Серія НОМЕР_5 від 24.09.2004 року, як витрати на підставі акту виконаних робіт № 9 від 23.08.2012 року на ремонт автомобіля Фольксваген Пассат д.н. НОМЕР_4, належного Автогосподарству УМВС України у Миколаївській області.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 3 065 (три тисячі шістдесят пять) грн., 16 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 145, 54 грн. (сто сорок п'ять гривень 54 копійки).

Заява про перегляд заочного рішення, судом, що його ухвалив може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційному суду м. Києва через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: О.Ф. Малинников