Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 грудня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.

при секретарі - Пугач Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що витратили право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій, уточнивши позовні вимоги, просить суд усунути йому перешкоди у користування жилим приміщенням квартирою № 57 у буд. 72 по пр. Імені Газети «Правда» в м. Дніпропетрвоську.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 зазначає, що з відповідачкою він перебував у шлюбі з 13.09.2008 року, який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було розірвано. З жовтня 2012 року шлюбні відносини було припинено.

Під час перебування у шлюбі з відповідачкою, остання за згодою усіх мешканців спірної квартири була у неї вселена. Основним квартиронаймачем був він.

У спірній квартирі також зареєстрована його сестра з малолітньою дитиною.

В його житті так склалося, що на початку 2011 року він дуже себе погано почував, навіть готувався до смерті. Щоб його дружина та донька не залишилися на вулиці після його смерті він повністю розуміючи свої дії у серпні 2011 року подав заяву до виконкому Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про зміну умов договору найму житлового приміщення та 17.08.2011 року рішенням виконкому особовий рахунок на спірну квартиру був відкритий на ОСОБА_2

До кінця 2011 року він лікувався та завдяки цьому він залишився живим та здоровим. Новий рік вони справляли сім'єю разом. У 2012 році подружні стосунки між ним та відповідачкою погіршилися. У ОСОБА_2 з'явився новий чоловік з яким вона підтримувала стосунки.

В спірній квартирі він мешкав до 01 вересня 2012 року поки відповідач не змінила замки. Не пояснюючи своїх дій ОСОБА_2 вирішила, що він повинен жити окремо. Після цього він неодноразово намагався потрапити до себе в квартиру, звертався до житлової організації з проханням вселити його на підставі реєстрації у паспорті, але його працівники ЖЕКу неодноразово спрямовували до дільничного.

Він намагався якось домовитися з відповідачкою, але остання не йшла з ним на контакт. Одразу ж після зміни замків ОСОБА_2 подала заяву про розірвання шлюбу та 31.10.2012 ркоу шлюб між ними було розірвано.

Він також намагався домовитися про приватизацію спірної квартири та розподілити її, але відповідач на такі його пропозиції не реагує.

На теперішній час він створив нову сім'ю в якій теж зростає дитина та йому ніде жити.

Відповідач неправомірно перешкоджає йому у здійсненні законного парава на проживання та користування квартирою.

Не погодившись з позовними вимогами ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 предявила до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зустрічну позовну заяву в якій просить суд визнати останніх такими, що втратили право на користування квартирою № 57 у буд. № 71 по пр. Імені Газети «Правда» в м. Дніпропетровську та скасувати їхню реєстрацію за вказаною адресою.

Обґрунтовуючи вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 зазначає, що з ОСОБА_1 вони дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2012 року.

ОСОБА_1 у спірній квартирі не проживає з 10 жовтня 2009 року, не оплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири, не приймає участі у спільному побуті, не є членом її сім'ї, отже вважається таким, що втратив право на користування спірною квартирою.

ОСОБА_3 також не проживає у спірній квартирі, не оплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не змінили своєї реєстрації на виконання вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». ОСОБА_3 мешкає без реєстрації в с. Запорізьке Синельниківського району Дніпропетровської області по вул. 40-років Перемоги, буд. 41.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги за первісним позовом підтримали та посилаючись на викладені у ньому обставини просили позовну заяву до ОСОБА_2 задовольнити. ОСОБА_1 зазначив, що відповідач ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у користування спірною квартирою, яка у той час перейшла йому від матері. Він вселив відповідачку як члена своєї сім'ї, але згодом, коли між ними погіршилися подружні стосунки, остання почала чинити йому перешкоди у користування квартирою, змінила замки та не впускала його до приміщення квартири також як і його сестру ОСОБА_3 Тимчасова відсутність за місцем проживання була зумовлена тим, що він лікувався від наркоманії та готувався до смерті,перебував у різних лікарнях та центрах, оскільки в нього було діагностовано страшну хворобу, але він вилікувався, але вдома його веж ніхто не чекав.

Вимоги за зустрічною позовною заявою не визнали та просили у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

ОСОБА_2 та її представник позовні вимоги за первісним позовом не визнали та у його задоволенні просили відмовити в повному обсязі. Зустрічну позовну заяву просили задовольнити, посилаючись на викладені у ній обставини. ОСОБА_2 вказала, що ОСОБА_1 вживав наркотичні засоби та згодом сімейне життя з ним стало нестерпним, вони припинили подружні стосунки та стали проживати окремо. Підтвердила той факт, що ОСОБА_1 в результаті вживання наркотичних засобів дуже хворів.

ОСОБА_3 в судовому засіданні у задоволенні зустрічного позову просила відмовити, оскільки вважає, що вона та її малолітня дитина не є такими, що втратили право на користування та проживання у спірній квартирі. Вона проживає в іншому місті з дитиною, оскільки дитина хворіє та потребує додаткової уваги та піклування, що надають їй її родичі за місцем тимчасового проживання.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 13 вересня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2012 року було розірвано.

Від шлюбу в сторін народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склалося з причин непорозуміння на грунті побутових проблем, різні погляди на розподіл сімейних обовязків та покладення тягара утримання родини лише на ОСОБА_2

У спірні квартирі за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Імені Газети «Правда»АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, що підтверджується довідкою житлової організації КП «Північне» Дніпропетровської міської ради, та відомостями наданими Головним управлінням Державної міграційної служби у Дніпропетровській області.

Рішенням виконкому Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 17.04.2008 року № 224 особовий рахунок на спірну квартиру був відкритий на ОСОБА_1 складом сім'ї з 2 осіб, в т.ч. й на сестру ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) ОСОБА_6.

Рішенням виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 17.08.2011 року № 376 по взаємній згоді ОСОБА_1 та членів сім'ї особовий рахунок на спірну квартиру був відкритий на його дружину ОСОБА_2, складом сім'ї з чотирьох осіб, у т.ч. чоловік ОСОБА_1, донька ОСОБА_4, сестра чоловіка ОСОБА_7

Згідно з актом від 02.07.2013 року складеного співробітниками КП «Північне» ДМР ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, останні підтвердили, що ОСОБА_1 неодноразово, а саме 03.09.2012 року та 21.01.2013 року, звертався до майстрів з проханням про вселення у квартиру АДРЕСА_2Правда» в м. Дніпропетровську, де він зареєстрований. Також ОСОБА_1 неодноразово звертався до бухгалтерії КП «Північне» ДМР з проханням видати йому квитанцію про заборгованість за комунальними послугами у вказаній квартирі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 вказала, що з ОСОБА_1 вони познайомилися в жовтні 2011 року, підтримували фактичні подружні стосунки, проживали разом у спірній квартирі до квітня 2012 року поки у квартиру не вселилася ОСОБА_2 Коли ОСОБА_2 вселилася у квартиру вона забрала свої речі та виїхала до своїх батьків. Вона та ОСОБА_1 з 01.09.2012 року винаймали для проживання будинок. 01.09.2012 року ОСОБА_2 змінила замки у спірній квартирі та не впускала ОСОБА_1 до квартири та не давала йому бачитися з дитиною. До 01.09.2012 року ОСОБА_1 проживав у спірній квартирі, поки ОСОБА_2 не змінила замки. У 2010 2012 роках ОСОБА_1 лікувався від наркоманії.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_2 її рідня сестра. Колишній чоловік її сестри ОСОБА_1 був наркоманом, не допомагав ОСОБА_2, жодним чином не виконував сімейних обовязків. Саме з-за цього між ними виникали конфлікти. В 2011 році ОСОБА_1 вже не жив з ОСОБА_2, оскільки він пішов з дому та інколи приходив, не казав де жив. В кінці 2009 року ОСОБА_1 поїхав та у спірній квартирі залишилися проживати її сестра з дитиною. Чужих речей у квартирі не було. До 2011 року її сестра проживала у квартирі лише з дитиною. Вона це бачила, оскільки приходила у гості. В 2009 році вона декілька місяців проживала у квартирі разом з сторонами, але наприкінці 2009 року вона виїхала, а після неї з квартири поїхав і ОСОБА_1 Їй відомо, що ОСОБА_2 змінила у спірній квартирі замки.

Із наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні документів, а саме з проекту позовної зави ПАТ «КБ «ПрвиатБанк» від 02.08.2013 року, повідомлення ТОВ «Боргова агенція «Пристав» від 02.08.2013 року, листів ТОВ «ЕОС Фінанс Україна» від 11.03.2012 року, від 19.04.2013 року, та інших листів без вихідної дати, вбачається, що зазначена кореспонденція направлялася ОСОБА_1 саме за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Імені Газети «Правда», 72/57, та була в решті ним і отримана за цією адресою.

Згідно ст.71 ЖК Українсякої РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинках державного чи громадського фонду допускається у випадках відсутності наймача понад шість місяців.

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що ОСОБА_2 не надала до суду беззаперечних доказів на підтвердження своїх позовних вимог викладених у зустрічній позовній заяві, а саме, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на житловій площі не проживають більше шести місяців без поважних причин, за тієї умови, що в судовому засіданні було встановлено, що 01.09.2012 року ОСОБА_2 у спірній квартирі були змінені замки у звязку з чим ОСОБА_1 не міг потрапити до квартири, де мешкав на той час, але звертаючись до житлової організації та повідомляючи про те, що йому чинять перешкоди в користуванні житловим приміщенням, намагався потрапити до квартири та продовжити проживати у ній.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Отже суд вважає, що ОСОБА_2 чинилися перешкоди ОСОБА_1 та його сестрі ОСОБА_3 у їхньому законному праві на користування спірною квартирою, у звязку з чим позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з огляду на що ОСОБА_1 слід усунути перешкоди у користування квартирою № 57 в буд. № 72 по пр. Імені Газети «Правда» в м. Дніпропетровську шляхом зобовязання ОСОБА_2 не чинити цьому перешкод.

За встановлених в судовому засіданні обставин у задоволенні зустрічної позовної заяви слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 114,70 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 10-11, 59-60, 212, 213-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користування квартирою № 57 в буд. № 72 по пр. Імені Газети «Правда» в м. Дніпропетровську шляхом зобовязання ОСОБА_2 не чинити цьому перешкод.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що витратили право на користування житловим приміщенням відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 114,70 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук