Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2013 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді Шеремет А.М.,

суддів: Василевича В.С., Шимківа С.С.

секретар судового засідання Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 27 червня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 27 червня 2013 року зменшено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 до ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішено стягнення проводити щомісячно з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Вважаючи дане рішення незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу.

Зазначає, що ні вона, ні її представник належним чином не були повідомлені про дату розгляду справи.

При цьому покликається на те, що ухвалюючи рішення про зменшення розміру цих аліментів до ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вийшов за межі позовних вимог.

Крім того, позивачем не надано суду всієї інформації, яка б обєктивно охарактеризувала його майнове становище.

Просить скасувати оскаржуване рішення, а позовну заяву залишити без розгляду.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 22 лютого 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти розмірі 1600 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 вересня 2009 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду від 14 листопада 2011 року зменшено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_3, з 1600 грн. до 800 грн. щомісячно від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, який в засіданні суду першої інстанції просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів з 800 грн. до 25 відсотків від його заробітної плати, що підтвердив і в суді апеляційної інстанції, суд першої інстанції виходив з того, що існують обставини, які свідчать про погіршення матеріального становища ОСОБА_2

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Позивач, як на підставу зміни свого матеріального становища посилається на те, що не має можливості займатись підприємницькою діяльністю, має кредитні зобовязання, має нову сімю та має дохід не вище 1300 грн.

З матеріалів справи, а саме з довідки № 19 від 20 листопада 2013 року, виданої ТзОВ МП „Блок, трудової книжки ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_2 працює в ТзОВМП „Блок на посаді менеджера по постачанню та збуту та отримує заробітну плату в сумі 1280 грн.

З відповіді Рівненської митниці № 01/55-08-2886 від 18 травня 2013 року вбачається, що в зоні діяльності Рівненської митниці транспортних засобів ОСОБА_2 за період часу з 2009-2013 роки оформлено такі автомобілі: автомобіль легковий , пасажирський марка FORD, МОДЕЛЬ FUSION, вантажний автомобіль марки MERCEDES, модель SPRINTER 903.КА, вантажний автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель CADDY BESTEL, вантажний автомобіль марки SEAT, модель INCA 1.9 SDI.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Рівненського міського суду від 14 листопада 2011 року встановлено, що на імя ОСОБА_2 відкритий валютний рахунок у ПАТ „Імексбанк, на який протягом 2010 року ОСОБА_2 було зараховано кошти у сумі 7935, 78 EUR та 7300 EUR, що підтверджується довідкою про рух коштів по рахунку № 9000 № 511 від 14 червня 2011 року, за період з 01 січня 2010 року.

Однак, аліменти за вказаний період позивачем не сплачувались або сплачувались в значно меншому розмірі.

Згідно довідки-розрахунку відділу Державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції № 2101 від 07 березня 2013 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість по аліментах в сумі 36799 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що метою зменшення розміру аліментів є намагання ОСОБА_2 ухилитись всіма можливими способами від сплати визначених судом аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду першої інстанції встановлено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2, а саме в твердій грошовій сумі. Суд, змінюючи розмір аліментів шляхом їх встановлення у частці від заробітку (доходу) ОСОБА_2, не звернув увагу, на те, що чинним законодавством передбачено можливість лише змінювати розмір аліментів, а не встановлений принцип (спосіб) їх нарахування.

Оскільки суд першої інстанції припустився помилок при застосуванні норм матеріального права, невірно оцінив обставини, що мають значення для справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись ст. 192 СК України, ст. ст. 11, 303, 304, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду від 27 червня 2013 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча А.М. Шеремет

Судді: В.С. ОСОБА_5 Шимків