Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2013 Московський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Погасій О.Ф.

при секретарі судового засідання Гелун Н.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про встановлення факту, визнання права власності на частину квартири,-

В С Т А Н О В И В :

24 листопада 2011 р. до суду звернулася ОСОБА_4 з позовом до Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 р., визнання права власності на 37/200 частин квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_4 померла, у зв'язку з чим за заявою ОСОБА_2 провадження по справі було зупинено до з'ясування кола спадкоємців. 03.12.2012 р. провадження по справі відновлено. Ухвалою суду від 11.12.2012 ОСОБА_2 залучений до участі у справі як правонаступник позивача ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_2 звернувся з уточненою позовною заявою до відповідача Харківської міської ради, в якому просить визнати за ним право власності на 37/200 частин квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р., встановивши факт проживання однієї сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 р.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, зазначивши, що тітка позивача ОСОБА_4 знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 07.02.1953 р. У березні 1971 р. їм була надана кімната площею 17,3 кв.м. у 3- кімнатній квартирі спільного заселення АДРЕСА_1. 10.05.1978 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був розірваний, але після розірвання шлюбу вони жили однією сім'єю, вели спільне господарство, були пов'язані взаємними правами та обов'язками подружжя. У 1986 р. їм, як родині із двох осіб, була надана ще одна кімната у квартирі площею 13,4 кв.м. 30.05.1995 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 приватизували належну їм частку квартири, про що було видане свідоцтво про право власності на житло, згідно якого вони стали власниками 63/100 частин у комунальній квартирі АДРЕСА_1. 01.07.1997 р. ОСОБА_5 склав заповіт, згідно якого заповів належні йому 63/200 частини квартири в рівних частинах ОСОБА_6, яка є племінницею ОСОБА_4, та її чоловіку ОСОБА_7. 24.09.1999 р. за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стали також власниками у рівних частках 37/100 частин квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер. Спадкова маса після його смерті складається з : 63/200 частин квартири, належних йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, та 37/200 частин квартири -за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Також представник позивача пояснила, що 63/200 частини квартири вже оформлені ОСОБА_6, про що 11.11.2011 р. видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_5 на частину спадщини, яку не охопив заповіт, є ОСОБА_4. Спадщину після його смерті ОСОБА_4 прийняла, оскільки на день смерті була зареєстрована разом з померлим у квартирі. Пояснила, що з 31.03.1971 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постійно мешкали та були зареєстровані в АДРЕСА_1. Усі роки вони жили однією родиною, були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, за спільні гроші купували продукти, сплачували комунальні послуги, проводили ремонт квартири, що ОСОБА_4 займалася похованням ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4 померла. Спадкоємцем після її смерті згідно заповіту, посвідченого 02.11.2011 р. ХДНК № 3, є позивач ОСОБА_2. Спадщину після її смерті він прийняв шляхом подання заяви про прийняття спадщини до ХДНК № 3. Частину спадщини, а саме 100/200 частин квартири АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_4, він прийняв, про що 13.09.2012 р. видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просив позов задовольнити, встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та визнати за ОСОБА_2 право власності на 37/200 частин квартири у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, оцінивши надані докази, дійшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належали : 63/100 частини у комунальній квартирі АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.05.1995 р. відділом приватизації НВО " Турбоатом ", № 613, та 37/100 частин квартири- на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого ХДНК № 3 24.09.1999 р. під р.№1-1872.

Згідно довідки з місця мешкання про склад сім'ї та реєстрацію КП "Жилкомсервіс", дільниця № 30 від 03.06.2011 р. за № 1067, ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 31.03.1971 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 р., разом з ним зареєстрована дружина ОСОБА_4 з 31.03.1971 р.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, 10.05.1978 р. шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був розірваний.

Згідно копії заповіту, посвідченого ХДНК №3 01.07.1997 р., р№ 1-1831, ОСОБА_5 заповідав належні йому 63/100 частини квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 р.

Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11.11.2011 р. ХДНК № 3, вбачається, що після смерті ОСОБА_5 спадкоємицею 63/200 частин квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_6.

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

Згідно копії заповіту, посвідченого 02.11.2011 р. ХДНК № 3, ОСОБА_4 заповідала все належне їй майно ОСОБА_2.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 13.09.2012 р. ХДНК № 3, спадкоємцем 100/200 частин квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р., та ОСОБА_5, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 р., проживали однією сім'єю до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 -більше п'яти років. Це ж підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення.

Згідно довідки ХДНК №3, виданої 14.12.2012 р., після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 р. ОСОБА_5 звернулись з заявами : ОСОБА_7 -про відмову від спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом ОСОБА_6; ОСОБА_6 - про прийняття спадщини, було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_6. Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся ОСОБА_2; на його ім'я було видане свідоцтво про право на спадщину на 100/200 частин квартири АДРЕСА_1 та на недоодержану пенсію.

В силу ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини.

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не мешкав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 60, 209, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р., та ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 р., більше п'яти років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 37/200 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які бали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Погасій О.Ф.