Справа № 185/372/13- ц
У Х В А Л А

про залишення без руху

17 січня 2013 року Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бабій С. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки, призначення судово-психіатричної експертизи,

В С Т А Н О В И В:

До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2, дружини заявника, недієздатною. До заяви додані 2 копії свідоцтва про одруження заявника від 27.07.1996 р. та копія самої заяви.

Вивчивши матеріали поданої заяви, вважаю, що заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ст. ст. 39, 60 Цивільного кодексу України фізична особа, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними, може бути визнана судом недієздатною і в разі визнання її недієздатною суд встановлює над нею опіку і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.4 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Так, в заяві взагалі не зазначені заінтересовані особи.

Крім того, відповідно до ст. 236 ЦПК України заява про визнання особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у психіатричному закладі - за місцем знаходження цього закладу.

В заяві заявником не вказано місце проживання або місце перебування ОСОБА_2 та докази того (копія паспорта, довідка з місця проживання або лікарні тощо), що позбавляє суд можливості визначити підсудність.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 119 ЦПК України заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) заявника і заінтересованих осіб, а також ім'я представника заявника, якщо заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст вимог; виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Як вбачається з поданої заяви, всупереч вимогам положення ч.2 ст. 119 ЦПК України, заявником не вказано назву та адресу органу опіки відповідно до району обліку особи, про заявлення якої недієздатною йдеться у заяві.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 238 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною повинні бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Визнання громадянина недієздатним можливо за умови, що воно викликає певні правові наслідки. У тих випадках, коли психічно хвора особа не є небезпечною, визнання її недієздатною є порушенням його прав, що передбачено Європейською конвенцією про права людини від 4 листопада 1950 р. (ст. ст. 5-9 розділ 1).

Разом з тим, як убачається із змісту поданої заяви, заявником не зазначено обставини, що підтверджують наявність хронічної психічної хвороби, стійкий психічний розлад у його дружини, внаслідок чого остання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними, не надано жодного доказу на підтвердження таких обставин, що є порушенням вимог ст. 238 Цивільного процесуального кодексу України. Так, заявник зазначає, що ОСОБА_2 страждає на тяжке психічне захворювання з 2002 р., але при цьому не зазначає на яке тяжке психічне захворювання страдає вказана особа та не надає доказів вказаним обставинам.

Заявником не було додано до заяви подання органу опіки та піклування про необхідність встановлення опіки щодо повнолітньої особи дружини заявника, а також висновок щодо кандидатури опікуна.

З урахуванням вищезазначеного вимоги щодо призначення судово-психіатричної експертизи дружині заявника не можуть бути задоволені, адже згідно ч.1 ст.239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу, проте такі дані, підтверджені належними доказами (про знаходження на диспансерному обліку, неодноразового лікування у психоневрологічних лікарнях, тощо) відсутні.

Відповідно ч.2, 3 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Проте заявником не надано довідки про те, що він не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері.

Відповідно до ч. 4 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Як убачається із поданої заяви, заявником не було зазначено в якості заінтересованої особи Органу опіки та піклування, відповідно до району обліку особи, яка має бути визнана недієздатною.

Оскільки законодавець зобов`язав заявника (п.1 ст. 238 Цивільного процесуального кодексу України) викласти обставини, що свідчать про підстави порушення даної категорії справ, а також ст.119 Цивільного процесуального кодексу України (форма і зміст заяви) містить вимогу щодо зазначення доказів, які підтверджують кожну із обставин, суди вправі у разі не дотримання з боку заявника даних процесуальних вимог, залишати заяву без руху в порядку ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120, 236 - 238 ЦПК України залишає її без руху.

Керуючись ч. 1 ст.121, ст.ст.236-238 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та призначення судово-психіатричної експертизи залишити без руху, про що повідомити заявнику та надати йому строк на усунення недоліків у термін до 30.01.2012 р., але не пізніше п'яти днів з дня отримання ним даної ухвали.

Роз'яснити заявнику, що у разі невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3