АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/520/13 Головуючий у першій інстанції: Ткаченко Н.В.
Категорія: 27 Суддя-доповідач: Красвітна Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2013 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Макарова М.О., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі Безверхому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус", ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2009 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 29.10.2007 року між банком та ОСОБА_3 була укладена кредитна угода № E/V 3313, відповідно до умов якої позивач надав ОСОБА_3 кредитні кошти в сумі 200000,0 дол. США. 29.10.2007р. та 17.06.2008р. між сторонами були укладені договори про видачу траншу № E/V 3313/1 та № E/V 3313/2, відповідно до яких банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі загального ліміту, встановленого умовами кредитної угоди, а саме 150000,0 та 50000,0 дол. США. В порядку забезпечення виконання зобов'язань позичальника, 29.10.2007р. між ЗАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_4, ОСОБА_5 були укладені договори поруки № 1, № 2, відповідно до яких ОСОБА_4, ОСОБА_5, прийняли на себе зобов'язання нести повну відповідальність перед банком у разі невиконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитною угодою, включаючи сплату кредиту, процентів, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 між банком та ТОВ "УФА "Верус" було укладено договір поруки № 467 та додаток № 1 до нього, відповідно до яких ТОВ "УФА "Верус" прийняло на себе зобов'язання нести матеріальну відповідальність перед банком у розмірі 200,0 грн., у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань за договорами про видачу траншу, за кожним окремо. Зі свого боку позивач виконав умови кредитної угоди та договорів про видачу траншу, проте ОСОБА_3, належним чином взяті на себе зобов'язання не виконувала, внаслідок чого, станом на 14.05.2009р. виникла заборгованість: по договору про видачу траншу № E/V 3313/1 від 29.10.2007р. в розмірі 143632,29 дол. США, з яких 125845,11 дол. США - заборгованість за кредитом, 10521,31 дол. США -заборгованість по процентам,; 395,01 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 32,79 дол. США - штраф (фіксована частина), 6838,07 дол. США - штраф (процентна складова); по договору про видачу траншу № E/V 3313/2 від 17.06.2008р. в розмірі 50716,22 дол. США з яких 45775,16 дол. США - заборгованість за кредитом, 2491,02 дол. США -заборгованість по процентам, 3,76 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 32,79 дол. США - штраф (фіксована частина), 2413,50 дол США- штраф (процентна складова). Вказану заборгованість та судові витрати позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2011 року позовні вимоги задоволені частково; стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість по договору про видачу траншу № E/V 3313/1 від 29.10.2007р. станом на 14.05.2009р. в розмірі 1145137 грн. 16 коп.; стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість по договору про видачу траншу № E/V 3313/2 від 17.06.2008р. станом на 14.05.2009р. в розмірі 404345 грн. 21 коп.; стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1700,0 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,0 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалення у скасованій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржуване рішення скасувати в оскаржуваній частині з ухваленням у скасованій частині нового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 29.10.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", та ОСОБА_3 була укладена кредитна угода № E/V 3313, відповідно до умов якої позивач надав ОСОБА_3 кредитні кошти в сумі 200000,0 дол. США. Надання кредитних коштів здійснювалось окремими частинами - траншами кредиту, після підписання договору про видачу траншу, на термін і на умовах, передбачених кредитною угодою, а також договором про видачу траншу. Термін повернення кредиту й окремих частин - траншів кредиту - встановлюються договорами про видачу траншів кредиту, а також графіками погашення кредиту, відсотків і винагороди, але не пізніше 29.10.2012 р.

29.10.2007р. та 17.06.2008р. між сторонами були укладені договори про видачу траншу № E/V 3313/1 та № E/V 3313/2, відповідно до яких банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі загального ліміту, встановленого умовами кредитної угоди, а саме 150000,0 та 50000,0 дол. США. За користування кредитними коштами позичальник повинна була сплачувати відсотки у розмірі 21% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

В порядку забезпечення виконання зобов'язань позичальника, 29.10.2007р. між ЗАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_4, ОСОБА_5 були укладені договори поруки № 1, № 2, відповідно до яких ОСОБА_4, ОСОБА_5, прийняли на себе зобов'язання нести повну відповідальність перед банком у разі невиконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитною угодою, включаючи сплату кредиту, процентів, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 між банком та ТОВ "УФА "Верус" було укладено договір поруки № 467 та додаток № 1 до нього, відповідно до яких ТОВ "УФА "Верус" прийняло на себе зобов'язання нести матеріальну відповідальність перед банком у розмірі 200,0 грн., у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань за договорами про видачу траншу, за кожним окремо.

Зі свого боку позивач виконав умови кредитної угоди та договорів про видачу траншу, проте ОСОБА_3 належним чином взяті на себе зобов'язання не виконувала, внаслідок чого, станом на 14.05.2009р. виникла заборгованість:

по договору про видачу траншу № E/V 3313/1 від 29.10.2007р. в розмірі 143632,29 дол. США, з яких 125845,11 дол. США - заборгованість за кредитом, 10521,31 дол. США -заборгованість по процентам,; 395,01 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 32,79 дол. США - штраф (фіксована частина), 6838,07 дол. США - штраф (процентна складова);

по договору про видачу траншу № E/V 3313/2 від 17.06.2008р. в розмірі 50716,22 дол. США з яких 45775,16 дол. США - заборгованість за кредитом, 2491,02 дол. США -заборгованість по процентам, 3,76 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 32,79 дол. США - штраф (фіксована частина), 2413,50 дол США- штраф (процентна складова).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Виходячи з викладеного, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованостей, але в резолютивній частині рішення безпідставно не навів розмір сум з яких складаються загальні заборгованості.

Крім того, застосовуючи солідарне стягнення боргу одночасно до боржника та усіх поручителів, місцевий суд не взяв до уваги, що договори поруки були укладені банком з кожним поручителем окремо.

Враховуючи викладене, вимоги ст. 554 ЦК України, приймаючи до уваги, що кредитний договір та договори траншу були укладені в іноземній валюті, позовні вимоги заявлені в іноземній валюті (у доларах США), колегія вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог і ухвалити нове рішення про стягнення заборгованостей на користь позивача у вказаних вище сумах, у доларах США, солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави з кожного з відповідачів підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 566,67 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 40,0 грн.

Посилання апелянта на погашення заборгованості перед позивачем, наявність рішення Мостиського районного суду Львівської області від 30.08.2010 року, яким за вказаним вище кредитним договором звернуто стягнення на предмети застави та іпотеки, не спростовують правильність наведених вище висновків суду апеляційної інстанції.

Колегія звертає увагу, що суду не надано належним чином завірену копію рішення Мостиського районного суду Львівської області від 30.08.2010 року з відміткою про набрання ним законної сили, не представлені доказів виконання даного судового рішення, клопотання про витребування відповідних доказів учасниками процесу не заявлено.

Додані до апеляційної скарги копії квитанцій не засвідчені, оригінали для огляду у судовому засіданні апелянтом не представлені.

Крім того, доводи апелянта про відсутність заборгованості спростовуються наданим позивачем суду апеляційної інстанції детальним розрахунком наявного боргу за вказаним вище кредитним договором.

Колегія наголошує, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2011 року в частині відмови банку у задоволенні позову до ТОВ "УФА "Верус" про стягнення боргу не оскаржене, тому суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 303 ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище, вимог ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що рішення місцевого суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2011 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "Приватбанк"заборгованість по договору про видачу траншу № E/V 3313/1 від 29.10.2007р. станом на 14.05.2009р. в розмірі 1145137 грн. 16 коп.; солідарного стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "Приватбанк"заборгованість по договору про видачу траншу № E/V 3313/2 від 17.06.2008р. станом на 14.05.2009р. в розмірі 404345 грн. 21 коп.; солідарного стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути заборгованість за договором про видачу траншу № E/V 3313/1 від 29.10.2007р., станом на 14.05.2009 р., на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" у розмірі 143632 (сто тисяч чотириста тридцять шість тисяч шістсот тридцять два) долари США 29 центів з яких: 125845,11 дол. США - заборгованість за кредитом, 10521,31 дол. США - заборгованість по процентам, 395,01 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 32,79 дол. США штраф (фіксована частина), 6838,07 дол. США - штраф (процентна складова):

солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Стягнути заборгованість за договором про видачу траншу № E/V 3313/2 від 17.06.2008р., станом на 14.05.2009 р., на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" у розмірі 50716 (п'ятдесят тисяч сімсот шістнадцять) доларів США 22 центів, з яких: 45775,16 дол. США - заборгованість за кредитом, 2491,02 дол. США -заборгованість по процентам, 3,76 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 32,79 дол. США (фіксована частина), 2413,50 дол. США- штраф (процентна складова):

солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з кожного, на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 566 (п"ятсот шістдесят шість) грн. 67 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 40 (сорок) грн. 00 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді