Справа № 168/148/13-ц
Провадження № 2/168/62/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2013 р. Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Хаврони О.Й.,

при секретарі - Ковальчуку А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Стара Вижівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на майно його бабусі ОСОБА_3, яка померла 24.09.2010р.

Позов мотивує тим, що після смерті бабусі відкрилась спадщина на належний останній житловий будинок з господарськими спорудами. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, в якому заповіла усе належне їй майно ОСОБА_1 Позивач зазначає, що прийняв спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини і заяви про відмову не подавав, однак отримати свідоцтво про право на спадщину він не може у звязку із відсутністю у ОСОБА_3 правовстановлюючого документа на житловий будинок.

Позивач у судове засідання подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву із проханням розглядати справу за його відсутності, позов визнає.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У звязку із визнанням відповідачем позову, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне, відповідно до п.4 ст.130 ЦПК України, ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні.

Судом встановлено, що 24.09.2010р. померла бабуся позивача ОСОБА_3 /а.с.6/. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, збудований у 1958 році, що знаходиться за адресою: вул. Тарасики, 1 с.Мокре Старовижівського району Волинської області. Заповівт складений ОСОБА_3 на імя ОСОБА_1 не змінений і не скасований /а.с.8/.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з п.п.5 п. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. правовстановлювальним документом, на підставі якого провадиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна може бути рішення суду, що набрало законної сили про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Обставин, які б вказували, що ОСОБА_3 за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на нього окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено, позивач прийняв спадщину, заяви про відмову від прийняття спадщини не подавав, а тому, позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись п.п.5 п. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р, ст. ст. 11, 15, 16, 328-330, 1217-1218, 1268-1269, 1296 ЦК України, ст.ст.15, 60, 62, 174, 197, 212-215 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Тарасики, 1 с.Мокре Старовижівського району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4