Провадження № 2/202/2688/2013
27 травня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючої судді - Слюсар Л.П.
при секретарі - Фісун К.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
В березні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу.
В позовній заяві позивач посилався на те, що 19 квітня 1997 року ним був зареєстрований шлюб з відповідачкою. В шлюбі народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з відповідачкою проживали однією сімєю до грудня 2012 року, після чого подружні відносини між ними припинилися. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ним та відповідачкою взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей, втрата почуттів взаємної любові та поваги, що призводить до постійних сварок та скандалів, які відбуваються на очах дітей. Спір про місце проживання дітей відсутній, діти проживають з відповідачкою. Спору про поділ майна не має. Просив шлюб розірвати.
Відповідно до заяви, яка надійшла через канцелярію суду 27 травня 2013 року, позивач просив слухати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання у справі не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що між сторонами 19 квітня 1997 року в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 258 був зареєстрований шлюб. В шлюбі народилися дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Судом встановлено, що сторони з грудня 2012 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе. Спори щодо місця проживання дітей та розділ майна відсутні.
Причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між позивачкою та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, втрата почуттів взаємної любові та поваги.
При таких обставинах суд приходить до висновку, що причини, якими мотивує позивач свої вимоги є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї не можливе, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб.
Керуючись ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3,7,10, 11, 15, 57,88, 212-215 ЦПК України, суд, -
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Данильченко) ОСОБА_5, зареєстрований в Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська 19 квітня 1997 року, актовий запис № 258, які мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвати.
Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу не змінювати.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Л.П. Слюсар