Справа № 2-1284/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2013 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Савічева В.О.

при секретарі - Штепа О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, зазначаючи, що 28 березня 1997 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 який зареєстрували у Обізнівській сільській раді Глобинського району Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис №3.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею і перебувають на її утриманні.

На підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 травня 2005 року відповідач зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів свого заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 19.04.2005 року і до досягнення дітьми повноліття.

На виконання рішення суду від 24 травня 2005 року Автозаводським районним судом м. Кременчука видано виконавчий лист за № 2-3859/05, який пред'явлено на примусове виконання до Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ.

Однак відповідач з моменту стягнення з нього аліментів і до липня місяця 2011 року ніде не працював і матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав.

Внаслідок ухилення від сплати аліментів станом на 01.01.2012 року за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 43767,62 грн..

За період з 24 травня 2005 року по 21 лютого 2012 року сума неустойки, яку відповідач зобов'язаний сплатити на її користь по виконавчому листу № 2-3859 складає 22758,84 грн. (43767,52 грн. /сума заборгованості по сплаті аліментів/ х 1 %) = 437,67 гр. /сума пені за кожний день прострочення/ х 52 днів /кількість днів прострочення/).

Просила суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 22758,84 гри.

В подальшому позивач ОСОБА_1 неодноразово збільшувала розмір позовних вимог і в останньому уточненні до позовної заяви просила стягнути 342413,84 грн.

В судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Вважають, що вини в діях ОСОБА_2 не має, так як він офіційно працював і на підприємство ніхто не надсилав виконавчого листа.

Представник третьої особи Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ в судове засідання не прибув по не відомим суду причинам, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що слід відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу з наступних підстав.

Так судом встановлено, що 28 березня 1997 року сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який зареєстрували у Обізнівській сільській раді Глобинського району Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис №3.

Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 травня 2005 року ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів свого заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 19.04.2005 року і до досягнення дітьми повноліття.

На виконання рішення суду від 24 травня 2005 року Автозаводським районним судом м. Кременчука видано виконавчий лист за № 2-3859/05, який пред'явлено на примусове виконання до Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ.

12 листопада 2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Місце проживання неповнолітніх дітей визначено з матір'ю ОСОБА_1

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходить з того, що ст. 196 Сімейного кодексу України встановлена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати. Така відповідальність виникає при наявності заборгованості з вини платника аліментів. При виникненні таких обставин, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як встановлено судом, що сторони з 2005 року, часу відкриття виконавчого провадження, по грудень 2010 року проживали разом однією сім'єю, як чоловік та дружина, вели спільно господарство та мали спільний бюджет. На спільному утриманні також знаходилися неповнолітні діти. ОСОБА_2 проживав у спільній квартирі разом з дружиною ОСОБА_1, заінтересованою у стягненні аліментів особою, відповідач не переховувався, а навпаки працював та заробляв гроші для утримання своєї сім'ї на підприємствах з офіційним оформленням, всі відрахування (пенсійний фонд, податкові відрахування) проводилися своєчасно і в повному обсязі, всі паспортні дані та ідентифікаційний номер був всім відомий і при бажанні та сумлінному виконанні своїх службових обов'язків державний виконавець мав можливість проводити виконавчі дії по стягненню аліментів.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний:

вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено;

своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ);

у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, надавати сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, роз'яснювати сторонам їхні права і обов'язки.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунка:; і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення;

вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження;

у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Виходячи з вищезазначеного у державного виконавця достатньо законних повноважень для здійснення виконавчого провадження по стягненню аліментів, але зазначені заходи належним чином не проводилися. А тому суд не вбачає у діях відповідача ОСОБА_2 будь-якої провини щодо несвоєчасної сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Керуючись ст. ст. 196, 197 СК України, ст. ст. 10, 11, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: