1 Справа № 0818/9479/2012 2/335/245/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2013 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Соловйовій А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-ті особи: Третя Запорізька державна нотаріальна контора, Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, 3-ті особи: Третя Запорізька державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-ті особи: Третя Запорізька державна нотаріальна контора, ТОВ "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її свекруха - ОСОБА_5, про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Запорізькій області зроблено актовий запис № 5106. За свого життя ОСОБА_5 склала заповіт на ім'я свого онука, сина позивачки - ОСОБА_2, відповідно до якого належну їй на праві власності ? частину квартири АДРЕСА_1 вона заповіла ОСОБА_2

Позивач, в інтересах свого сина, у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5, проте не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно, які зберігались за місцем проживання померлої, де в даний час проживають відповідачі.

Посилаючись на вказані обставини позивачка просила суд визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, а також стягнути з відповідачів судові витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн. та сплачений нею судовий збір в сумі 1 000 грн.

Відповідач ОСОБА_4 з позовними вимогами не погодилась і у вересні 2012 року звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, 3-тя особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належала їй на підставі свідоцтва № 1129 про право власності, виданого Орджонікідзевської районною адміністрацією Запорізької міської ради. Власником іншої ? частини зазначеної квартири є відповідач у справі ОСОБА_3 Спадкоємцями за законом першої черги в рівних частках після смерті ОСОБА_5 є її діти, тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_3

У встановлений законом строк ОСОБА_4 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері - ОСОБА_5, але їй повідомили, що існує заповіт складений ОСОБА_5 на користь неповнолітнього ОСОБА_2

Позивач вважає, що вказаний заповіт необхідно визнати недійсним, оскільки його було складено під впливом омани. Так, її доньці - ОСОБА_6 на праві приватної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_3. На час приватизації зазначеної квартири її донька була неповнолітньою і одразу після того, які їй виповнилося 18 років, ОСОБА_3 звернувся до неї з проханням продати зазначену квартиру, позичити отримані від продажу гроші для придбання ним свого житла. ОСОБА_3 переконав ОСОБА_6 та їх батьків, що це тимчасово, а потім він придбає для її доньки інше житло або віддасть кошти.

На той час ОСОБА_4 не проживала разом зі своєю донькою, з поважних причин була позбавлена можливості приймати участі у її житті, а тому життям ОСОБА_6 опікувалась померла ОСОБА_5, яка погодилась на такі умови, оскільки була переконана, що її онука буде забезпечена житлом. Після продажу належної доньці позивачки квартири, вона мешкала разом з батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_4 і продовжувала там проживати до смерті ОСОБА_5

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 заповіла належну їй на праві власності ? частину квартиру іншому онуку ОСОБА_2 під впливом омани з боку ОСОБА_3 стосовно придбання для її доньці житла була переконана, що онука буде забезпечена житлом, проте відповідач ОСОБА_3 так і не виконав своєї обіцянки, кошти за квартиру не повернув, іншого житла для її доньки не придбав, ОСОБА_4 на підставі ст. ст. 229, 230 ЦК України просила суд визнати недійсним заповіт, складений 05.06.2009 року ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, посвідчений державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, реєстровий № 1-480.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2012 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним та об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2013 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за зустрічним позовом, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її адвокат ОСОБА_7 свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, крім того посилались на те, що після звернення позивачки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_4 звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом про визнання заповіту недійсним, у зв'язку з чим нотаріус не мав можливості вчиняти будь-які нотаріальні дії, зокрема і виносити постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Проти зустрічних позовних вимог заперечували, посилаючись на їх безпідставність, надали письмові заперечення з приводу зустрічних позовних вимог.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала, просила суд задовольнити зустрічний позов з підстав зазначених у ньому.

Відповідач за первісним та за зустрічним позовами ОСОБА_3 в судове засідання неодноразово не з'являвся, про день та час слухання справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою його реєстрації, причини неявок до суду не повідомляв, заперечень з приводу позовів не надавав.

Представник Третьої Запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надавав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника державної нотаріальної контори.

Представник органу опіки та піклування також в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у відсутність їх представника та ухвалити рішення з урахуванням інтересів неповнолітнього.

Вислухавши думку осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічних позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 1233, 1234, 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5, про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Запорізькій області зроблено актовий запис № 5106.

За свого життя ОСОБА_5 склала заповіт на ім'я свого онука, сина ОСОБА_1 - ОСОБА_2, відповідно до якого, на випадок своєї смерті, належну їй на праві власності ? частину квартири АДРЕСА_1 вона заповіла ОСОБА_2 Зазначений заповіт посвідчений 05.06.2009 року державним нотаріусом Сьомої Запорізької державної нотаріальної контори Обушенко В.М., зареєстровано в реєстрі за № 1-480.

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги є діти померлої, відповідач у справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 01.09.2011 року ОСОБА_4 як спадкоємець першої черги після померлої матері, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

13.09.2011 року ОСОБА_1, діючи від імені малолітнього сина ОСОБА_2, звернулась до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_5

16.02.2012 року державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_4 направлено повідомлення про те, що померла ОСОБА_5 склала заповіт не на її користь.

У судовому засіданні встановлено, що після того, як ОСОБА_4 дізналася про існування заповіту на ім'я ОСОБА_2, вона зверталась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, ОСОБА_4 посилалась на те, що заповіт її мати уклала внаслідок омани зі сторони ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, на яку ОСОБА_4 посилалась, як на підставу для визнання заповіту недійсним, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Норми статті 230 ЦК України не застосовуються щодо односторонніх правочинів.

Враховуючи те, що за своєю юридичною природою заповіт є одностороннім правочином, норма статті 230 ЦК України, як підстава для визнання недійсним заповіту не може бути застосована судом.

Посилання ОСОБА_4 у позовній заяві на те, що її померла мати - ОСОБА_5 підписувала заповіт лише за умови, що ОСОБА_3 - батько спадкоємця ОСОБА_2 придбає доньці позивачки інше житло, спростовуються самим змістом заповіту, з якого вбачається, що таких умов, відповідно до вимог ст. 1242 ЦК України, він не містить.

Згідно зі ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Позивачем ОСОБА_4 не зазначено у позовній заяві та не надано жодного належного доказу на підтвердження фактів, з яким законом пов'язує можливість визнання недійсним заповіту.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги ОСОБА_4 безпідставними та необґрунтованими, у зв'язку з чим вважає за необхідне залишити без задоволення.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як встановлено судом, і зазначені обставини підтверджені матеріалами спадкової справи, ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори, в інтересах свого малолітнього сина, із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_5, проте свідоцтво про право на спадщину нотаріус їй не видав, оскільки по-перше, в неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1, по-друге, нотаріусом було зупинено проведення будь-яких нотаріальних дій, через подачу ОСОБА_4 позову до Хортицького районного суду м. Запоріжжя до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, що підтвердили сторони у судовому засіданні.

Враховуючи наведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_9 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_10 підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1000 грн. в рівних частках.

Проте, не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу в розмірі 800 грн., на підтвердження понесених витрат на правову допомогу ОСОБА_1 надано договір про надання юридичних послуг від 08.08.2012 року, укладений між ПП "Юридична фірма "Фортеця права" в собі директора Нікітної Т.Г. та позивачем ОСОБА_1; протокол узгодження ціни від 08.08.2012 року на суму 800 грн. за складання позовної заяви; акт виконаних робіт (а. с. 13-14).

Проте, названі документи не свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оскільки вони не є документами, оформленими у встановленому законом порядку, а такими документами можуть вважатись квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-ті особи: Третя Запорізька державна нотаріальна контора, Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 000 (одна тисяча) гривень в рівних частках.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення витрат на правову допомогу - залишити без задоволення

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, 3-ті особи: Третя Запорізька державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання заповіту недійсним - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: К.В. Гашук