АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Максюти Ж.І., Слоквенка Г.П.,

при секретарі - Гасановій С.Д. кизи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги із газопостачання, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом в якому вказував на те, що він надає відповідачці послуги із газопостачання у квартиру АДРЕСА_1. Відповідачка користується послугами, які надає позивач, але не в повному обсязі та несвоєчасно сплачує за отримані послуги. У зв'язку із чим виникла заборгованість станом на 30.04.2013 року у розмірі 13016,93 гривень, яку позивач просив стягнути із відповідачки.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2013 року позов задоволено. Стягнуто із відповідачки на користь позивача заборгованість за надані послуги із газопостачання у розмірі 13016,93 гривень, а також судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено із порушенням норм матеріального права та без врахування обставин у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін із наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5). Позивач здійснює постачання газу відповідачці, з яким був укладений договір про надання послуг із газопостачання від 07 червня 2001 року (а.с.23-24) із присвоєнням особового рахунку НОМЕР_1, та згідно Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09 грудня 1999 року, відповідачка зобов'язана здійснювати оплату за використаний газ. Відповідно до розрахунку сума заборгованості відповідачки за використаний газ станом на 30 квітня 2013 року складає 13016,93 грн. Зазначена сума боргу утворилася з моменту укладення між сторонами договору на газопостачання (а.с.6-8). Цю заборгованість необхідно стягнути із відповідачки на користь позивача.

Відповідно до вимог ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України із відповідачки на користь позивача також суд стягнув сплачений судовий збір в сумі 229,4 грн.

Не можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що у договорі не встановлено зміну ціни на газ, а тому відповідачка сплачувала ціну встановлену на момент укладання договору. Крім того, дії організації позивача щодо припинення газопостачання були неправомірними, а тому вони повинні відшкодувати завдану відповідачці шкоду та примусити позивача відновити газопостачання.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

07 червня 2001 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір про надання послуг із газопостачання. Згідно п.1 договору споживач зобов'язується оплачувати надані послуги із газопостачання за встановленими згідно із законодавством цінами в терміни, передбачені договором.

Відповідно до п.4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМ України №2246 від 09.12.1999 року, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку.

Норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджені постановою КМ України №619 від 08.06.1996 року, передбачають види та норми споживання природного газу.

Пунктом 7 договору передбачено, що споживач зобов'язався виконувати вимоги Правил надання населенню послуг з газопостачання та своєчасно вносити плату за надані послуги із газопостачання.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спожитий природний газ (а.с.6-8), відповідачка не спростувала належними та достовірними доказами, відповідно до вимог ст.ст.57,60,64 ЦПК України, а крім того заявила, що оплату вона проводила із врахування тарифів на час укладення договору.

У суді першої інстанції відповідачка не подавала заяв про застосування позовної давності відповідно до вимог ч.3 ст.267 ЦК України.

Врахувавши ці обставини та надані сторонами докази, відсутні підстави для скасування рішення суду, відповідно до вимог ст.ст.525,629,632 ЦК України, ст.ст.64,67,162 ЖК України, п.11 Правил надання населенню послуг із газопостачання, затверджених постановою КМУ №2246 від 09.12.1999 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачці спричинено шкоду внаслідок неправомірних дій позивача по відключенню газопостачання, також не можуть бути підставою для скасування рішення суду відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, оскільки відповідачка не зверталася до суду із таким позовом.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків місцевого суду не спростовують, а із матеріалів справи вбачається, що відсутні підстави для скасування чи зміни судового рішення, передбачені ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307,308,315 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: