АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2087/13 Головуючий 1 інстанції Діденко С.А,
Справа № 2018/5779/2012 Доповідач - Коровін С.Г.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2013 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: - Коровіна С.Г.

Суддів : - Коваленко І.П.

Довгаль А.П.

При секретарі: - Костенко Я.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2013 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на частину нежитлової будівлі, витребування майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2012 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі - продажу нежитлової будівлі літ. Б-1 по АДРЕСА_1, укладеного 07.09.2011 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_8, визнати право власності на ? частину нежитлової будівлі і витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_6 зазначену будівлю.

Позивач посилався на те, що з 12 вересня 2008 року перебував у шлюбі з ОСОБА_5

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08.12.2011 року шлюб розірвано.

З 23 червня 2011 року в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться справа за позовом ОСОБА_5 до нього та за його зустрічним позовом до ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя. Предметом розподілу є нежитлова будівля літ. Б-1 по АДРЕСА_1, яка придбана під час шлюбу і зареєстрована на ім'я відповідачки.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.08.2011 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_9 та ОСОБА_5, згідно якої ФОП ОСОБА_9 передано спірну нежитлову будівлю та земельну ділянку.

07.09.2011 року ОСОБА_9 продав спірне приміщення ОСОБА_8

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.11.2011 року ухвалу Господарського суду від 10.08.2011 року скасовано.

Постановою Вищого Господарського суду України від 02.02.2012 року постанову залишено без змін.

Після цього ОСОБА_8 укладає договір купівлі - продажу спірного майна з ОСОБА_6 На підставі цих доказів позивач просив визнати недійсними договори купівлі - продажу, визнати за ним право власності на ? частину будівлі, та витребувати будівлю з чужого незаконного володіння.

Рішенням суду позовні вимоги задоволено.

Суд визнав недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі Б-1 по АДРЕСА_1, укладений 07 вересня 2011 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В., реєстровий № 2975, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_8. Суд визнав за ОСОБА_7 право власності на S частину нежитлової будівлі, літ. Б-1, що розташована за адресою АДРЕСА_1. Суд витребував нежитлову будівлю літ. Б-1 за адресою АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_6.

Ухвалою суду від 22 лютого 2013 року виправлено помилку у резолютивній частині рішення і вказано, що в резолютивній частині замість S частини слід читати ? частина

В апеляційних скаргах поставлено питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_5 стверджує, що спірне майно є її приватною власністю, хоча і придбане під час шлюбу з позивачем. Суд першої інстанції ці обставини не врахував і ухвалив неправильне рішення.

ОСОБА_6 стверджує, що спірне майно придбала на законних підставах згідно договору купівлі-продажу від 29.03.2012 року, укладеного з ОСОБА_8 і посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В. Право власності зареєстровано в КП «Харківське МБТІ». Позивачка вважає,що судом першої інстанції порушено її право власності на спірне майно. Суд незаконно витребував у неї майно не визнавши договір купівлі - продажу недійсним.

Заслухавши доповідача, сторони, представників, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.09.2008 року по 08.12.2011 року.

Згідно договору купівлі-продажу від 01.10.2010 року укладеного між ОСОБА_13 в особі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 подружжя ОСОБА_7 придбало нежитлову будівлю літ. «Б-1» за адресою АДРЕСА_1. В договорі купівлі-продажу зазначено, що покупець набуває об'єкт перебуваючи у зареєстрованому шлюбі і до укладення договору була надана нотаріально посвідчена згода чоловіка покупця ОСОБА_7 на придбання об'єкту за спільні кошти у спільну сумісну власність (а.с.17).

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що теперішнього часу зазначений договір купівлі - продажу вона, у встановленому законом порядку не оспорила, договір не скасовано і не змінено. Доводи ОСОБА_5 про те, що спірна будівля придбана за її власні кошти і колишній чоловік ОСОБА_7 не має ніякого відношення до будівлі належним чином не підтверджені і спростовуються письмовим доказом - зазначеним договором купівлі-продажу.

ОСОБА_9, як фізична особа підприємець (ФОП), набув право власності на спірну будівлю на підставі помилкової ухвали господарського суду Харківської області від 10 серпня 2011 року, якою було затверджено мирову угоду між ФОП ОСОБА_9 та ФОП ОСОБА_5.

Постановою Харківського Апеляційного господарського суду від 15 листопада 2011 року ухвалу господарського суду Харківської області від 10 серпня 2011 року скасовано. Заяву про затвердження мирової угоди залишено без задоволення. Справу передано для розгляду по суті до господарського суду.

Постановою Вищого господарського суду України від 02 лютого 2012 року касаційну скаргу ФОП ОСОБА_9 залишено без задоволення, а ухвалу від 15.11.2011 року без змін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 березня 2012 року позовна заява ФОБ ОСОБА_9 до ФОП ОСОБА_5 про стягнення коштів і визнання права власності залишена без розгляду у зв'язку з неявкою у судове засідання позивача.

Таким чином відпали правові підстави набуття ОСОБА_9 права власності на спірну нежитлову будівлю.

ОСОБА_8 придбала спірну будівлю у ОСОБА_9 за договором купівлі-продажу від 07.09.2011 року, а за договором купівлі-продажу від 29.03.2012 року здійснила відчуження будівлі на користь ОСОБА_6

Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_5 передаючи у власність ОСОБА_9 спірну нежитлову будівлю «в цілому» за мировою угодою діяла недобросовісно, всупереч вимогам ст.60 СК України.

Згідно зазначеного закону майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При таких обставинах суд першої інстанції обґрунтовано визнав за позивачем право власності на ? частину придбаної під час шлюбу нежитлової будівлі.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку, що спірна будівля відчужена на користь ОСОБА_9, потім на користь ОСОБА_8 і на користь ОСОБА_6 без згоди співвласника майна ОСОБА_7 з метою позбавлення його законного права власності на придбане за час шлюбу майно.

У відповідності до вимог ч.3 ст.215 ЦК України суд першої інстанції обґрунтовано визнав недійсним договір купівлі-продажу будівлі від 07.09.2011 року укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_8

Згідно до п.3 ст.388 ЦК України у разі придбання майна за відплатним договором в особи яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, який він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Судом першої інстанції встановлено і відповідачі цих обставин не спростували, позивач був позбавлений належного йому майна не з його волі, а в наслідок неправомірних дій колишньої дружини ОСОБА_5

При таких обставинах суд першої інстанції обґрунтовано витребував спірне майно від ОСОБА_6

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують. Колегія погоджується з рішенням суду першої інстанції і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді