Справа №0603/5610/12
н/п №2/0603/2154/12
Рішення

Іменем України

04.04.2013 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Щербак Д.С., при секретарі Качур Н.Д., позивачки, відповідача, представника позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія» «ПРОВІДНА» про стягнення заподіяної майнової та моральної шкоди,-

Встановив:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеним позовом про стягнення заподіяної майнової та моральної шкоди. Просила стягнути з відповідача ОСОБА_4 на свою користь понесені витрати 35686,46 грн. матеріальної шкоди та 900000,00 грн. моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03.05.2011 року в м. Бердичеві ОСОБА_4 на підставі довіреності від 17.10.2008 року, керуючи автобусом «IVECO», д.н.з. 00-664ВА, на перехресті вулиць Котовського та Кіма, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.1, 11.2, 11.3, 12.3 Правил дорожнього руху України, введених в дію з 01.01.2002 року, виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням сина позивачки ОСОБА_5 В наслідок зіткнення вказаних транспортних засобів останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер в лікарні та які знаходяться у прямому причинному звязку із його смертю, згідно висновку експерта за №103 від 11.05.2011 року. Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.08.2012 року ОСОБА_4 звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.286 КК України на підставі ЗУ «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 року. У звязку з отриманням внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії Бердичівської центральної міської лікарні з 03.05.2011 року по 09.05.2011 року та в хірургічному відділені цієї ж лікарні з 09.05.2011 року по 10.05.2011 року. На лікування, поховання, поминальні обіди та ритуальні послуги щодо ОСОБА_5 позивачкою було витрачено 35686,46 грн. Крім того, виходячи зі змісту даної позовної заяви, позивачці було завдано відповідачем моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона втратила єдиного сина, який був її єдиною опорою та надією у житті, відчуває важкі тривалі душевні страждання, погіршився стан здоровя, та вимушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

До участі у справі залучено як співвідповідача приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія» «ПРОВІДНА».

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали з зазначених в позовній заяві підстав, уточнивши суму завданої матеріальної шкоди, а саме була зменшена вартість памятника ОСОБА_5, тобто матеріальну шкоду визначили в сумі 26986,46 грн.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_2 проти позову заперечили частково в частині матеріальної шкоди, вважають, що моральну шкоду в розмірі 900000,00 грн. не доведено, повідомили суду, що після вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 довгий час лікувався, на даний час він є безробітним, має на утриманні малолітню дитину та дружину (а.с.81-83). Також, у своїх запереченнях представник ОСОБА_2 повідомив, що в матеріалах справи міститься копія висновку судово-автотехнічної експертизи від 03.10.2011 року та постанови ст.слідчого прокуратури від 11.07.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_5, зі змісту яких вбачається, що вказана вище дорожньо-транспортна пригода сталася також і з вини покійного ОСОБА_5, якій крім цього перебував на момент зіткнення у стані алкогольного спяніння.

Представник страхової компанії в попередньому засіданні надав суду свої заперечення стосовно позову, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.08.2012 року ОСОБА_4 звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.286 КК України на підставі ЗУ «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 року. З даної постанови вбачається, що 03.05.2011 року в м. Бердичеві ОСОБА_4, керуючи автобусом «IVECO», д.н.з. 00-664ВА, на перехресті вулиць Котовського та Кіма, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.1, 11.2, 11.3, 12.3 Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 В наслідок зіткнення вказаних транспортних засобів потерпілий ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер в лікарні 10.05.2011 року (а.с.18-19,13).

Померлий ОСОБА_5 є сином позивачки ОСОБА_3 (а.с.14).

На лікування потерпілого ОСОБА_5 витрачено 4187,37 грн., витрати на поховання 3999,50 грн., поминальні обіди - 4430 грн., встановлення памятника 14244,00 грн. Загальна вартість матеріальної шкоди становить 26860,87 грн. Зазначені витрати позивачки стверджуються письмовими доказами, а саме: фіскальними чеками, видатковими накладними, які містяться в матеріалах справи (а.с.6-12, 20-22).

Спірні правовідносини по справі виникли з цивільних правовідносин, внаслідок заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Щодо змісту ст.1187 ЦК України, то джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Керуючись ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю потерпілого внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Шкоду завдано джерелом підвищеної небезпеки, яким є автобус «IVECO», д.н.з. 00-664ВА, під керуванням ОСОБА_4 на підставі довіреності від 17.10.2008 року.

Представником страхової компанії «ПРОВІДНА» було надано страховий поліс ВВ/6562365, який свідчить про укладання договору страхування цивільно-правової відповідальності страхувальника ОСОБА_4 Застрахований транспортний засіб - автобус «IVECO», д.н.з. 00-664ВА, строк дії договору з 03.08.2010 року до 02.08.2011 року, встановлений полісом ліміт відповідальності за шкоду життю та здоровю 51000, 00 грн., за майнову шкоду 25000,00 грн.(а.с.47).

Проте, відповідно до ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року, ОСОБА_4, особа, яка має право на відшкодування, не звернувся до ПАТ «Страхова Компанія» «ПРОВІДНА» у встановлені строки та згідно із законом, подавши страховику заяву та інші документи, довідки тощо, повідомивши останню про настання страхового випадку, пояснивши, що на той час не мав такої можливості, бо перебував довгий час на лікуванні після вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

П.19 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. При цьому суди також повинні мати на увазі, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку.

Щодо моральної шкоди, то вона підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 як винуватця в заподіянні смерті потерпілого.

Розмір моральної шкоди суд визначає в залежності від характеру та обсягу страждань (фізичні, душевні, психічні тощо), немайнових втрат, стану здоровя, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, при цьому слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

На підтвердження моральної шкоди позивачкою надано довідку ПП «Житлоремекс-2» від 28.11.2011 року, яка свідчить про те, що вона проживає одна (а.с.17). Також, в матеріалах справи міститься довідка міської поліклініки від 22.12.2011 року, що свідчить про різні захворювання, проте в судовому засіданні не було доведено причино-наслідковий звязок між зазначеною подією та хворобами (а.с.16).

Позивачка суду пояснила, що ОСОБА_5 був у неї єдиним сином, в даний час вона залишилася одна, є жінкою пенсійного віку, без його підтримки, допомоги, він був для неї єдиною опорою та надією, в її житті відбулися вимушені негативні зміни у звязку з втратою сина, вона відчуває тяжкість втрат, глибокі моральні переживання.

Враховуючи глибину та тривалість моральних страждань, виходячи із засад розумності та справедливості, а також з урахуванням майнового стану відповідача ОСОБА_4, який на даний час немає постійної роботи, на його утриманні знаходиться неповнолітня дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина, суд визначає розмір моральної шкоди в сумі 25000,00 грн. Суд вважає, що моральна шкода в розмірі 900000,00 грн. позивачкою не доведена.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди та визначивши її в розмірі 25000,00 грн. на користь матері загиблого ОСОБА_5, суд в повній мірі врахував розяснення, які містяться в п.9 Постанови Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», про те, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань.

Судові витрати згідно ст. ст. 79,81, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись статями 10,11,60,79,88, 212-215 ЦПК України, статей 1167, 1187, 1188 ЦК України, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА»» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, суму у розмірі 26 860 грн. 87 коп. на відшкодування заподіяної майнової шкоди та суму у розмірі 25 000 грн. 00 коп. на відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в дохід держави судовий збір у розмірі 107 грн. 30 коп. та 268 грн. 60 коп., всього разом 375 грн. 90 коп.

У задоволені позовних вимог в частині стягнення заподіяної майнової та моральної шкоди до приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА»» відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

СУДДЯ: