25.03.2013 Єдиний унікальний номер 205/1631/13-ц
№ 2-205/1510/2013
№ 205/1631/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2013 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 лютого 2013 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 1995 року, вона та відповідач є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Відповідач участь у матеріальному забезпеченні дитини у розмірі, встановленому законом, не приймає. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, у своїй заяві позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 500 гривень щомісячно, в іншій частині у задоволенні позовних вимог просив позивачу відмовити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 1995 року (а.с. 4). Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

На теперішній час сторони стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо.

Позивач ОСОБА_1 проживає разом зі своїм неповнолітнім сином, займається його вихованням та утриманням. Відповідач у матеріальному забезпеченні дитини у розмірі, встановленому законом, участі не приймає.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Син сторін ОСОБА_3 неповнолітній, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який добровільно допомогу на утримання дитини у достатньому розмірі не надає, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_3. У задоволенні інших позовних вимог стосовно розміру аліментів позивачу відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина з дня подання позову, тобто з 28 лютого 2013 року.

На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

П. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

ОСОБА_1 при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 229 гривень 40 коп п.п. « 1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 191 СК України, п.п. « 1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ч. 3 ст. 88, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212-215, 218, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь матері ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_3, починаючи стягнення з 28 лютого 2013 року.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 229 гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя