АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3266/13-ц Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження 22ц/774/2579/К/13 Сільченко В.Є.
Категорія -26 ( І ) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Барильської А.П., Савіної Г.О.,

при секретарі: Бевзі М.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"- Баранової Яніни Валентинівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь 100 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненою профзахворюванням.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він тривалий час працював на Криворізькому металургійному заводі «Криворіжсталь», правонаступником якого є відповідач. У зв'язку із встановленим професійним захворюванням та втратою професійної працездатності переносить моральні страждання.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 червня 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») на користь ОСОБА_5 9000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції та задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Вважає, що судом не враховано тяжкість отриманого позивачем професійного захворювання та відсоток втрати ним професійної працездатності, у зв'язку із чим значно занижена сума моральної шкоди.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 з травня 2001 року по січень 2004 рік працював головним механіком ДСФ на КДГМК "Криворіжсталь ", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг».

Згідно Акту № 1 розслідування хронічного професійного захворювання позивача від 30 січня 2007 року, комісією встановлено, що причиною захворювання позивача є робота протягом 40 років 8 міс в умовах впливу шкідливих факторів, пилу фібро генної дії, що перевищувала ГДК через недосконалість робочих місць. Винними у профзахворенні є керівництво підприємств, на яких працював позивач, зокрема керівництво КДГМК «Криволріжсталь» у період з 2001 року по 2004 рік, за порушення вимог ст..13 Закону України «Про охорону праці», ст..153 КЗпП України. (а.с. 8-9 ).

За висновком МСЕК від 07 березня 2007 року позивачу первинно було встановлено 30 % втрати професійної працездатності, безстроково та третя група інвалідності. (а.с.10).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач винен у виникненні у позивача професійного захворювання, тому з урахуванням часу роботи позивача на виробництві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та встановлення ступеню втрати професійної працездатності, визначив розмір компенсації моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції та встановленим розміром з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноваженого ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноваженого ним органу незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Колегія суддів вважає, що при визначенні суми моральної шкоди , стягнутої з відповідача на користь ОСОБА_5, суд в повній мірі врахував положення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Тому, враховуючи період роботи позивача на підприємстві відповідача, який відповідно до відомостей зазначених в акті розслідування становить 2 роки 9 міс, із загального стажу роботи у шкідливих умовах праці 40 років 8 міс, ступінь втрати професійної працездатності позивача 30 %, тривалість страждань позивача, стан його здоров'я, тяжкість професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, колегія суддів вважає, що сума моральної шкоди, яка стягнута з ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг" на користь позивача у розмірі 6000 грн. визначена із повним урахуванням усіх обставин у справі.

Доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_2 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки судом доказів та незгодою із результатами по їх оцінці.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що беруть участь в справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін дав їм правильну правову оцінку, тому ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими матеріалами справи і поясненнями сторін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: