АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/679/13Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 46 Коваль А.Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2013 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б.Б.
суддівСкіця М.І., Новікова О.М.
при секретаріКуцопатрі Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, треті особи: Уманська міська рада Черкаської області, Міськрайонне управління держкомзему у м. Умань та Уманському районі Черкаської області про скасування договору купівлі-продажу будинку, визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Уманської міської ради, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права спільної сумісної власності на незакінчене будівництво житлового будинку.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши ОСОБА_7 та її представника, ОСОБА_8, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що 11 листопада 1983 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу мають сина - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.

23 грудня 1985 року, перебуваючи з ОСОБА_6 у шлюбі, за 8 тисяч карбованців, які їм дали їх батьки, вони придбали житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, про що свідчить відповідний договір купівлі-продажу.

Оскільки радянське житлове та цивільне законодавство (ч. 3 ст. 9 ЖК Української РСР, ст. 103 ЦК Української РСР) забороняло громадянам СРСР мати у приватній власності декілька об'єктів нерухомості, до шлюбу з нею, ОСОБА_6 перебував у шлюбі з ОСОБА_11, питання про нерухомість їх спільного майна на той час вирішено не було, вони змушені були звернутися з проханням до рідного брата чоловіка - ОСОБА_8, щоб той документально оформив придбаний ними будинок на себе. При цьому останній пообіцяв, що будь-яких майнових претензій з цього приводу до них з чоловіком мати не буде. Будинок та господарські споруди на момент їх придбання знаходились у аварійному стані. Будинок не був придатний для проживання. Тому виникла потреба в будівництві нового житла. Таким самим чином і з тих самих міркувань, вони з чоловіком отримали дозвіл на ім'я ОСОБА_8 на виконання робіт від 01 квітня 1989 року на будівництво житлового будинку, розмірами 9,25 х 12,0 м, веранди, сараю, літньої кухні та бані, при цьому сплативши власні кошти на виготовлення проектної документації. Відповідач у цьому випадку ніяких витрат не ніс, як і не ніс витрат при будівництві нового житлового будинку та господарських споруд, оскільки після отримання дозволу на будівництво виїхав в Росію на заробітки, виписавшись з будинкової книги. Відповідач зареєструвався в їх будинку тільки 10 січня 1992 року, тобто по приїзді із Росії.

Будівництво запроектованого будинку та господарських споруд вони здійснювали разом з чоловіком. За кошти сімейного бюджету купували будівельні матеріали, наймали будівельників, самі здійснювали деякі будівельні роботи, які не потребували будівельної кваліфікації. Відповідач коштів на будівництво не надавав, особистої участі в будівельних роботах не приймав. Будівництво ними було закінчено у 1991 році та здано будинок в експлуатацію. Всі дії щодо оформлення документів на будівництво, здачі його в експлуатацію вони оформляли разом з чоловіком, без будь-якої довіреності зі сторони відповідача на вчинення таких тій.

Таким чином, вони з чоловіком і сином, починаючи з 1985 року проживають та користуються домоволодінням, що розташоване по вулиці Кармелюка, 106 м. Умані Черкаської області, оскільки є добросовісними набувачами та фактичними власниками новоствореного майна.

На протязі останніх 10 років відповідач зловживає спиртними напоями, стоїть на обліку у наркодиспансері м. Умані Черкаської області та неодноразово проходив курс лікування від алкоголізму у спеціальних медичних закладах. Перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_8 неодноразово погрожував їм виселенням з будинку. Крім того, ОСОБА_8 за рішенням суду повинен сплачувати аліменти на утримання дитини від колишньої дружини, а у зв'язку з тим, що він від цих дій ухиляється, виконавча служба декілька разів описувала майно у їх домоволодінні, що також негативно впливає на їх з чоловіком психіку, не дає їм можливості у повній мірі реалізувати своє законне право на власність. Відповідач ніколи не проживав у будинку АДРЕСА_1, не проводив будівництва будинку, не утримував його і не розпоряджався цим майном, а тому вони вважають, що у нього відсутнє право власності на це майно.

Позивачі просили суд визнати за ними право спільної сумісної власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а саме на житловий будинок, веранди, сараю, літньої кухні, бані, гаража.

Визнати недійсним витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого на ім'я ОСОБА_8 Уманським виробничим підрозділом Черкаського обласного бюро технічної документації № 14283445 від 18 квітня 2007 року.

Судові витрати віднести за рахунок відповідача.

В ході розгляду справи, позивачі звернулися до суду із заявою про зміну позовних вимог, в якій просили визнати договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 від 23 грудня 1985 року в частині стосовно покупця недійсним та визнати дійсним покупцем ОСОБА_6.

Визнати недійсним та скасувати рішення № 17 виконкому Уманської міської Ради народних депутатів від 09 січня 1986 року про надання ОСОБА_8 дозволу на будівництво нового житлового будинку.

Визнати недійсним та скасувати рішення Уманської міської ради № 3.3-53/4 від 11 листопада 2005 року в частині надання ОСОБА_8 права власності на земельну ділянку площею 0,0700 га, розташованої по АДРЕСА_1

Визнати недійсним та скасувати державний акт НОМЕР_1 від 11 січня 2006 року, виданого на ім'я ОСОБА_8, про право власності на земельну ділянку площею 0,0700 га, розташовану по АДРЕСА_1

Визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на будівельні матеріали та конструктивні елементи незакінченого будівництва житлового будинку з надвірним будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_6, ОСОБА_7 подали на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Згідно до вимог п.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, укладеного 23 грудня 1985 року ОСОБА_12 продала, а ОСОБА_8 купив житловий будинок АДРЕСА_1

Згідно дозволу №6 від 01 квітня 1986 року ОСОБА_8 дозволено на земельній ділянці АДРЕСА_1 будівництво житлового будинку та господарських споруд.

Згідно технічного паспорту, складеного станом на 05 жовтня 2005 року власником житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_8.

Згідно витягу № 14283445 з реєстру Уманського виробничого підрозділу Черкаського обласного обєднаного бюро технічної інвентаризації власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_8.

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано визнав, що позивачами не надано до суду належних та допустимих доказів щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 Судом достовірно встановлено, що при укладенні вищезазначеної угоди були дотримані норми цивільного законодавства, які діяли на той час, а саме Цивільного кодексу України в редакції 1963 року щодо виду та форми угоди, глава 3 ЦК України в редакції 1963 року. За вказаних обставин суд обґрунтовано прийшов до висновку, про відсутність підстав для визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним.

Оскільки ця позовна вимога судом визнана необґрунтованою, то всі послідуючі позовні вимоги, які є похідними, а саме: визнання недійсним та скасування рішення № 17 виконкому Уманської міської ради від 09.01.1986 року про надання відповідачу дозволу на будівництво нового житлового будинку, визнання недійсним та скасування рішення Уманської міської ради № 3.3-53/4 від 11.11.2005 року в частині надання відповідачу права власності на земельну ділянку, визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку від 11 січня 2006 року не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного колегія суддів критично оцінює доводи апелянта про те, що в оскаржуваному договорі купівлі-продажу будинку відповідач ОСОБА_8 є удаваним покупцем.

Статтею 58 ЦК УРСР, чинного на час укладання спірного договору та ст.235 ЦК України чинного на даний час передбачались правові наслідки удаваного правочину, а саме удаваним є правочин, якщо вчинено сторонами для приховування іншого правочину законодавством не передбачено поняття удаваної сторони в правочині та його наслідки.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду є законним, обґрунтованим на зібраних по справі доказах, відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, були предметом судового розгляду і не дають підстав для його відміни або зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ст.308, ст.ст. 313-315 УПК України, судова палата,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :